aire suffix
ero

am /ˈam/ suffix
ambre

asa /ˈa.za/ /ˈa.zə/ suffix
asa
S'utilitza per formar els noms dels enzims.

atge /ˈa.d͡ʒe/ /ˈa.d͡ʒə/ suffix
aje

bi suffix
bio

biosi suffix
biosis

ble suffix
ble

-cit prefix
-cito

ció /siˈo/ suffix
ción

cultura suffix
cultura

ec suffix
iego

ejar /eˈd͡ʒaɾ/ /eˈʒa/ /əˈd͡ʒa/ /əˈʒa/ suffix
ear

et /ˈet/ /ˈət/ /ˈɛt/ suffix
ito

ic suffix
ico
(química) Indica que es tracta d'una substància formada amb la valència major d'un element.

ificar /i.fiˈka/ /i.fiˈkaɾ/ suffix
ificar

it suffix
ito

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ suffix
izar

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ suffix
logía

ment /ˈmen/ /ˈment/ suffix
mente miento
Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

metre suffix
metro

ot /ˈɔt/ suffix
ón
Augmentatiu expressiu.

tiu suffix
tivo

ístic /ˈis.tik/ suffix
ístico

AAO acronym
AAO

ABP acronym
ABP

ADN /ˌaˌðeˈe.na/ /ˌaˌðeˈe.nə/ acronym
ADN

AFI /ˈa.fi/ acronym
AFI

AMPA /ˈam.pa/ /ˈam.pə/ acronym
AMPA

ARN /ˌaˌe.raˈe.na/ /ˌaˌe.rəˈe.nə/ acronym
ARN

ATP /ˌaˌteˈpe/ acronym
ATP

Aaró pn
Aarón

Abat /aˈbat/ /əˈβat/ pn
Abad
Cognom d’origen de dignitat

Abdon /abˈdon/ /əbˈdon/ pn
Abdon

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ pn
Abel

Abelard /a.beˈɫaɾt/ /ə.βəˈɫart/ pn
Abelardo

Abelí /a.beˈɫi/ /ə.βəˈɫi/ pn
Avelino
Prenom masculí

Abigail /a.biˈɣajɫ/ /ə.βiˈɣajɫ/ pn
Abigaíl

Abkhàzia /aˈpa.zi.a/ /aˈβa.zi.a/ /əˈpa.zi.ə/ pn
Abjasia

Abner pn
Abner

Abraham /a.bɾaˈam/ /ə.βɾəˈam/ pn
Abraham

Absalom /ap.saˈɫom/ /əp.səˈɫom/ pn
Absalón

Acaci /aˈka.si/ /əˈka.si/ pn
Acacio

Adalbert /a.ðaɫˈbɛɾt/ /ə.ðəɫˈβɛrt/ pn
Adalberto

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ pn
Adán

Adela /aˈðɛ.ɫa/ /aˈðɛ.ɫɛ/ /əˈðɛ.ɫə/ pn
Adela

Adelaida /a.ðeˈɫaj.ða/ /ə.ðəˈɫaj.ðə/ pn
Adelaida

Ademús /a.ðeˈmus/ /ə.ðəˈmus/ pn
Ademuz
Municipi del Racó d'Ademús.

Adolf /aˈðɔɫf/ /əˈðɔɫf/ pn
Adolfo

Ador /aˈðoɾ/ /əˈðor/ pn
Ador
Municipi de la Safor.

Adrià /a.ðɾiˈa/ /ə.ðɾiˈa/ pn
Adrián

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ pn
Afganistán
Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agapit /a.ɣaˈpit/ /ə.ɣəˈpit/ pn
Agapito

Agnès /aŋˈnes/ /aɡˈnes/ /əŋˈnəs/ /əŋˈnɛs/ pn
Inés

Agost /əˈɣost/ pn
Agost
Municipi de l'Alacantí.

Agres /ˈa.ɣɾes/ /ˈa.ɣɾəs/ pn
Agres
Municipi del Comtat.

Agullent /a.ɣuˈʎen/ /a.ɣuˈʎent/ /ə.ɣuˈʎen/ /ə.ɣuˈʎent/ pn
Agullent
Municipi de la Vall d'Albaida.

Agustina /a.ɣusˈti.na/ /ə.ɣusˈti.nə/ pn
Augustina
Prenom femení

Agustí /a.ɣusˈti/ /ə.ɣusˈti/ pn
Agustín
Prenom masculí, popularitzat per sant Agustí d'Hipona.

Aielo de Malferit pn
Ayelo de Malferit
Municipi de la Vall d'Albaida.

Aielo de Rugat pn
Ayelo de Rugat
Municipi de la Vall d'Albaida.

Aigües /ˈaj.ɣwes/ /ˈaj.ɣwəs/ pn
Aguas de Busot
Municipi de l'Alacantí.

Aiora /aˈjɔ.ɾa/ /aˈjɔ.ɾɔ/ /əˈjɔ.ɾə/ pn
Ayora
Municipi de la Vall de Cofrents.

Aiòder /aˈjɔ.ðeɾ/ /əˈjɔ.ðər/ pn
Ayódar
Municipi de l'Alt Millars.

Alacant /a.ɫaˈkan/ /a.ɫaˈkant/ /ə.ɫəˈkan/ /ə.ɫəˈkant/ pn
Alicante
Ciutat del País Valencià, capital de província i de l'Alacantí, situada entre el cap de l’Horta i Santa Pola.

Alaquàs /a.ɫaˈkwas/ /ə.ɫəˈkwas/ pn
Alacuás
Municipi de l'Horta.

Albaida /aɫˈbaj.ða/ /əɫˈβaj.ðə/ pn
Albaida
Municipi de la Vall d'Albaida.

Albal /aɫˈbaɫ/ /əɫˈβaɫ/ pn
Albal
Municipi de l'Horta.

Albalat de la Ribera pn
Albalat de la Ribera
Municipi de la Ribera Baixa.

Albalat dels Sorells pn
Albalat dels Sorells
Municipi de l'Horta.

Albalat dels Tarongers pn
Albalat de Taronchers
Municipi del Camp de Morvedre.

Albatera /aɫ.baˈte.ɾa/ /əɫ.βəˈte.ɾə/ pn
Albatera
Municipi del Baix Segura.

Alberic /aɫ.beˈɾik/ /əɫ.βəˈɾik/ pn
Alberique
Municipi de la Ribera Alta.

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ pn
Alberto

Alberta /aɫˈbɛɾ.ta/ /aɫˈβɛr.ta/ /aɫˈβɛɾ.tɛ/ /əɫˈβɛr.tə/ pn
Alberta
Prenom femení

Albi /ˈaɫ.βi/ pn
Albí
(amb article, l’Albi) Municipi de les Garrigues situat a l’oest de Montblanc.

Albina /aɫˈbi.na/ /əɫˈβi.nə/ pn
Albina

Albocàsser /aɫ.boˈka.seɾ/ /əɫ.boˈka.səɾ/ /əɫ.buˈka.sər/ /əɫ.βuˈka.sər/ pn
Albocácer
Municipi de l'Alt Maestrat.

Alboraia /aɫ.boˈɾa.ja/ /əɫ.boˈɾa.jə/ /əɫ.buˈɾa.jə/ /əɫ.βuˈɾa.jə/ pn
Alboraya
Municipi de l'Horta.

Alboraig /aɫ.boˈɾat͡ʃ/ /əɫ.boˈɾat͡ʃ/ /əɫ.buˈɾat͡ʃ/ /əɫ.βuˈɾat͡ʃ/ pn
Alborache
Municipi de la Foia de Bunyol.

Albuixec /aɫ.bujˈʃek/ /aɫ.βujˈʃek/ /aɫ.βuˈʃek/ /əɫ.βuˈʃek/ pn
Albuixech
Municipi de l'Horta.

Albà /aɫˈba/ /əɫˈβa/ pn
Albano
Prenom masculí

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ pn
Albania
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Albí /aɫˈbi/ /əɫˈβi/ pn
Albino
Prenom masculí

Alcalalí /aɫ.ka.ɫaˈɫi/ pn
Alcalalí
Municipi de la Marina Alta.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ pn
Corán Alcorán

Alcàntera de Xúquer pn
Alcántara de Júcar
Municipi de la Ribera Alta.

Alcàsser /aɫˈka.seɾ/ /əɫˈka.sər/ pn
Alcácer
Municipi de l'Horta.

Aleix /aˈɫejʃ/ /əˈɫeʃ/ pn
Alejo

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ pn
Alemania

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ pn
Alejandro Alexandro

Alexandria /a.ɫek.sanˈdɾi.a/ /ə.ɫək.sənˈdɾi.ə/ pn
Alejandría

Alfons pn
Alfonso

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ pn
Argel

Algèria /əɫˈʒɛ.ɾi.ə/ /əʎˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Argelia
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer amb Tunísia, Líbia, el Marroc, el Sàhara Occidental, Mauritània, Mali i el Níger. El nom complet és República Democràtica Popular d'Algèria.
Asteroide número 1213 descobert des d'un observatori d'Alger.

Alps /ˈaɫps/ pn
Alpes

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ pn
Altíssimo

Alícia /aˈɫi.si.a/ /əˈɫi.si.ə/ pn
Alicia
Prenom femení

Amadeu /a.maˈðew/ /ə.məˈðew/ pn
Amadeo
Prenom masculí

Amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ pn
Amador
Prenom masculí

Amazones /a.maˈzo.nes/ /ə.məˈzo.nəs/ pn
Amazonas
Gran riu de l'Amèrica del Sud, el més gran del continent i el més cabalós del món, que desemboca en l'Atlàntic. Neix al Perú i, a més, també fa el recorregut per terres del Brasil (per on també desemboca), Bolívia, Colòmbia i Equador.

Amfitrite /aɱ.fiˈtɾi.te/ /əɱ.fiˈtɾi.tə/ pn
Anfítrite

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ pn
América

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ pn
América del Norte Norteamérica

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ pn
América del Sur Suramérica Sudamérica

Anahita /a.naˈi.ta/ /ə.nəˈi.tə/ pn
Anahita

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ pn
Anastasio

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ pn
Andorra
Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ pn
Andrés

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ pn
Andrómeda

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ pn
Inglaterra
País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ pn
Angola
Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Anguilla /aŋˈɡwi.ɫa/ /əŋˈɡwi.ɫə/ pn
Anguila

Aniol /a.niˈɔɫ/ /ə.niˈɔɫ/ pn
Aniano

Ankara /aŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ pn
Ankara

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ pn
Ana
Prenom femení

Anselm /anˈsɛɫm/ /ənˈsɛɫm/ pn
Anselmo
Prenom masculí

Antigua /anˈti.ɣwa/ /ənˈti.ɣwə/ pn
Antigua
Illa del Carib al nord de Barbuda que pertany a l'estat d'Antigua i Barbuda.

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ pn
Antigua y Barbuda
Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ pn
Antioquía

Antolí /an.toˈɫi/ /ən.toˈɫi/ /ən.tuˈɫi/ pn
Antolín
Prenom masculí

Anton /anˈton/ /ənˈton/ pn
Antón

Antoni /anˈtɔ.ni/ /ənˈtɔ.ni/ pn
Antonio

Antonià /ən.to.niˈa/ /ən.tu.niˈa/ pn
Antoniano
Prenom masculí

Antoní pn
Antonino
Prenom masculí

Antàrtida /anˈtaɾ.ti.ða/ pn
Antártida

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ pn
Amberes

Aomori /a.oˈmo.ɾi/ pn
Aomori
Prefectura del Japó, situada al nord de l'illa de Honshu.
Capital de la prefectura homònima.

Aparici /a.paˈɾi.si/ /ə.pəˈɾi.si/ pn
Aparicio
Prenom masculí

Apatil pn
Apatilo
Prenom masculí

Apel·les /aˈpɛ.ɫes/ /aˈpɛɫ.ɫes/ /əˈpɛ.ɫəs/ /əˈpɛɫ.ɫəs/ pn
Apeles
Prenom masculí

Api /ˈa.pi/ pn
Apio
Prenom masculí

Apol·linar pn
Apolinar
Prenom masculí

Apol·linari pn
Apolinario
Prenom masculí

Apol·lini /a.poɫˈɫi.ni/ /a.poˈɫi.ni/ /ə.poɫˈɫi.ni/ /ə.puɫˈɫi.ni/ /ə.puˈɫi.ni/ pn
Apolíneo
Prenom masculí

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ pn
Apolo

Apol·lí pn
Apolino
Prenom masculí

Apol·lònia /a.poɫˈɫɔ.ni.a/ /a.poˈɫɔ.ni.a/ /ə.poɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puˈɫɔ.ni.ə/ pn
Apolonia

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ pn
Acuario

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ pn
Aquisgrán

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ pn
Aquitania

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ pn
Aragón

Aran /aˈɾan/ /əˈɾan/ pn
Arán

Argemir /ar.d͡ʒeˈmi/ /aɾ.d͡ʒeˈmiɾ/ /ər.ʒəˈmi/ pn
Argimiro
Prenom masculí

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ pn
Argentina
Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Ariàrates /a.ɾiˈa.ɾa.tes/ /ə.ɾiˈa.ɾə.təs/ pn
Ariarates

Armand /arˈman/ /aɾˈman/ /aɾˈmant/ /ərˈman/ /əɾˈmant/ pn
Armando
Prenom masculí

Armènia /ərˈmɛ.ni.ə/ pn
Armenia
Estat asiàtic fronterer amb Geòrgia, l'Azerbaidjan, Turquia i l'Iran. El nom oficial és República d'Armènia.

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ pn
Arnado

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ pn
Arquímedes

Arseni /aɾˈsɛ.ni/ /ərˈsɛ.ni/ pn
Arsenio
Prenom masculí

Artur /aɾˈtuɾ/ /ərˈtur/ pn
Arturo

Aràbia Saudí /aˌɾa.bi.a.sawˈði/ /əˌɾa.βi.ə.səwˈði/ pn
Arabia Saudita

Asp /ˈasp/ pn
Aspe

Assumpció /a.sum.siˈo/ /ə.sum.siˈo/ pn
Asunción
Prenom femení

Assumpta /aˈsum.ta/ /əˈsum.tə/ pn
Asunción
Prenom femení

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ pn
Asturias

Aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ pn
Aurora
Prenom femení

Aurèlia /awˈɾɛ.ɫi.a/ /əwˈɾɛ.ɫi.ə/ pn
Aurelia
Prenom femení

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ pn
Australia
Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Avel·lí /a.veɫˈɫi/ /a.βeɫˈɫi/ /a.βeˈɫi/ /ə.vəɫˈɫi/ /ə.βəɫˈɫi/ /ə.βəˈɫi/ pn
Avelino

Avinyó /a.viˈɲo/ /a.βiˈɲo/ /ə.viˈɲo/ /ə.βiˈɲo/ pn
Aviñón
Ciutat de la Provença situada al marge esquerre del riu Roine.

Azerbaidjan /ə.zər.βəjˈd͡ʒan/ pn
Azerbaiyán
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, Geòrgia, Armènia i l'Iran. El nom oficial és República de l'Azerbaidjan.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ pn
Azores

Aín /əˈin/ pn
Ahín

Bahames /bəˈa.məs/ pn
Bahamas
Arxipèlag i estat americà, situat a l'est de Florida i al nord de Cuba i molt proper al Carib.

Bahrain /bəˈɾajn/ pn
Baréin
Arxipèlag i estat asiàtic del golf Pèrsic situat al nord de Qatar i a l'est de l'Aràbia Saudita.

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ pn
Libra

Baltasar /baɫ.taˈza/ /baɫ.taˈzaɾ/ /bəɫ.təˈza/ pn
Baltasar
Prenom masculí

Bangladesh /ˌbaŋ.ɡɫəˈðɛʃ/ pn
Bangladés
Estat asiàtic del golf de Bengala fronterer amb l'Índia i Birmània, amb nom oficial República Popular de Bangladesh.

Barbados pn
Barbados
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'extrem est d'aquest arxipèlag.
Estat americà del Carib que ocupa l'illa homònima.

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ pn
Barcelona
Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ pn
Bartolomé

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ pn
Baviera

Beatriu /be.aˈtɾiw/ /be.əˈtɾiw/ pn
Beatriz

Belize /beˈlis/ pn
Belice
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Mèxic i Guatemala.
Districte de l'estat independent homònim.

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ pn
Benito Benedicto
Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Beneta /beˈne.ta/ /bəˈnɛ.tə/ pn
Benita
Prenom femení

Benín /bəˈnin/ pn
Benín

Berenguella /be.ɾeŋˈɡe.ʎa/ /bə.ɾəŋˈɡe.ʎə/ pn
Berenguela
(històric) Prenom femení

Berenguer /be.ɾeŋˈɡe/ /be.ɾeŋˈɡeɾ/ /bə.ɾəŋˈɡe/ pn
Berenguer
Prenom masculí

Berenguera /be.ɾeŋˈɡe.ɾa/ /bə.ɾəŋˈɡe.ɾə/ pn
Berenguela
(històric) Prenom femení

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ pn
Berlín

Bermudes /beɾˈmu.ðes/ /bərˈmu.ðəs/ pn
Bermudas

Bernabé /beɾ.naˈbe/ /bər.nəˈβe/ pn
Bernabé

Bernada /beɾˈna.ða/ /bərˈna.ðə/ pn
Bernarda

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ pn
Bernardo
Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ pn
Géminis

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ pn
Belén

Bhutan pn
Bután

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ pn
Bielorrusia
Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Bigorra /biˈɣɔ.ra/ /biˈɣɔ.rɔ/ /biˈɣɔ.rə/ pn
Bigorra

Birmània /birˈma.ni.ə/ pn
Birmania
(tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ pn
Blas
Prenom masculí

Blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ pn
Blanca
Prenom femení

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ pn
Bohemia

Bolívia /boˈɫi.vi.ə/ /boˈɫi.βi.a/ /buˈɫi.vi.ə/ /buˈɫi.βi.ə/ pn
Bolivia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb el Brasil, el Paraguai, l'Argentina, Xile i el Perú.

Bordeus /boɾˈðɛws/ /burˈðɛws/ pn
Burdeos

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ pn
Borgoña

Botswana pn
Botsuana
Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ pn
Brandeburgo

Brasil /bɾəˈziɫ/ pn
Brasil
Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ pn
Bratislava

Bru /ˈbɾu/ pn
Bruno
Prenom masculí

Bruges /ˈbɾu.d͡ʒes/ /ˈbɾu.ʒes/ /ˈbɾu.ʒəs/ pn
Brujas

Brunei pn
Brunéi
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa part de l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Malàisia. El nom oficial és Soldanat de Brunei.

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ pn
Bruselas

Buda /ˈbu.ða/ /ˈbu.ðə/ pn
Buda

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ pn
Bulgaria

Burkina Faso pn
Burkina Faso
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burundi pn
Burundi
Estat africà fronterer amb Ruanda, República Democràtica del Congo i Tanzània. El nom oficial és República de Burundi.

Bàrbara /ˈbar.bə.ɾə/ /ˈbaɾ.ba.ɾa/ pn
Bárbara
Prenom femení

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ pn
Bélgica
Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ pn
Biblia
Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə pn
Bosnia y Herzegovina Bosnia-Herzegovina
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

CAP acronym
CAP

CCOO acronym
CC. OO.

CRP acronym
CRP

CV acronym
CV
Sigles de cavall de vapor.

Caiman /kajˈman/ /kəjˈman/ pn
Islas Caimán

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ pn
Cairo

Calp /ˈkaɫp/ pn
Calpe

Cal·lovià /ka.ɫo.βiˈa/ /kaɫ.ɫo.viˈa/ /kaɫ.ɫo.βiˈa/ /kə.ɫu.βiˈa/ /kəɫ.ɫo.viˈa/ /kəɫ.ɫu.viˈa/ /kəɫ.ɫu.βiˈa/ n masc
Calloviano

Cam /ˈkam/ pn
Cam

Cambodja /kamˈbɔ.d͡ʒa/ /kamˈbɔ.d͡ʒɔ/ /kəmˈbɔ.d͡ʒə/ pn
Camboya
Estat independent del sud-est asiàtic situat a la península d'Indoxina i fronterer amb Tailàndia, Laos i el Vietnam. El nom complet és Regne de Cambodja.

Camerun /kə.məˈɾun/ pn
Camerún
Estat africà fronterer amb Nigèria, el Txad, la República Centreafricana, la República del Congo, el Gabon i la Guinea Equatorial, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom complet és República del Camerun.

Camil·la /kaˈmi.ɫa/ /kaˈmiɫ.ɫa/ /kəˈmi.ɫə/ /kəˈmiɫ.ɫə/ pn
Camila

Canadà /kə.nəˈða/ pn
Canadá
Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Candelera /kan.deˈɫe.ɾa/ /kən.dəˈɫe.ɾə/ pn
Candelaria

Candelària /kan.deˈɫa.ɾi.a/ /kən.dəˈɫa.ɾi.ə/ pn
Candelaria

Cantàbria /kanˈta.bɾi.a/ /kənˈta.βɾi.ə/ pn
Cantabria

Canuda /kaˈnu.ða/ /kəˈnu.ðə/ pn
Canuda
Prenom femení

Canòlic pn
Canólic
Prenom femení

Cap Verd /ˌkabˈbɛrt/ /ˌkabˈvɛɾt/ /ˌkabˈvɛɾt/ pn
Cabo Verde
Arxipèlag africà que es troba en l'Atlàntic, a l'oest de Mauritània i del Senegal.
Estat independent que ocupa l'arxipèlag anterior. El nom oficial és Unió de les Comores.

Cap d'Any pn
Año Nuevo

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ pn
Capricornio
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
Capricornio Capricornus
(astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Caralàmpia pn
Caralampia
Prenom femení

Carina pn
Carina
Prenom femení

Carinyena /ka.ɾiˈɲe.na/ /kə.ɾiˈɲɛ.nə/ pn
Cariñena

Caritat pn
Caridad Karitte
Prenom femení

Carla /ˈkar.ɫə/ /ˈkaɾ.ɫa/ pn
Carla
Prenom femení

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ pn
Carlos

Carleta pn
Carleta
Prenom femení

Carlota /karˈɫɔ.ta/ /kaɾˈɫɔ.ta/ /kaɾˈɫɔ.tɔ/ /kərˈɫɔ.tə/ pn
Carlota
Prenom femení

Carme /ˈkar.mə/ /ˈkaɾ.me/ pn
Carmen Karmiñe
Prenom femení

Carísia /kaˈɾi.zi.a/ /kəˈɾi.zi.ə/ pn
Carisia
Prenom femení

Castellnou /kasˌteʎˈnɔw/ /kəsˌteʎˈnow/ /kəsˌteʎˈnɔw/ /kəsˌteʎˈnɔw/ pn
Castellnovo

Castelló /kas.teˈʎo/ /kəs.təˈʎo/ pn
Castejón
Municipi de la Plana Alta i capital de província, de nom complet Castelló de la Plana.
Cognom d’origen toponímic

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ pn
Cataluña
País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ pn
Catalina
Prenom femení

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ pn
Catania

Catúlia /kaˈtu.ɫi.a/ /kəˈtu.ɫi.ə/ pn
Catulia
Prenom femení

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ pn
Cáucaso

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ pn
Caín

Cebriana pn
Cebriana
Prenom femení

Cebrià /se.bɾiˈa/ /sə.βɾiˈa/ pn
Cipriano
Prenom masculí

Cecília /seˈsi.ɫi.a/ /səˈsi.ɫi.ə/ pn
Cecilia
Prenom femení

Ceilan pn
Ceilán Ceylan
Antic nom de Sri Lanka

Cerdanya /seɾˈða.ɲa/ pn
Cerdaña
Comarca de Catalunya amb capital a Puigcerdà.

Cinquagesma n fem
Pentecostés

Cinta /ˈsin.ta/ /ˈsin.tə/ pn
Cinta

Circe /ˈsir.sə/ /ˈsiɾ.se/ pn
Circe

Ciutat de Mèxic pn
Ciudad de México
Capital de Mèxic.

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ pn
Ciudad del Vaticano
El Vaticà.

Clara pn
Clara
Prenom femení

Claramunda pn
Claramunda
Prenom femení

Claudina pn
Claudina
Prenom femení

Claustre pn
Claustro
Prenom femení

Clementina /kɫə.mənˈti.nə/ pn
Clementina
Prenom femení

Clemença /kɫeˈmɛn.sa/ /kɫəˈmɛn.sə/ pn
Clemencia
Prenom femení

Clemència /kɫeˈmɛn.si.a/ /kɫəˈmɛn.si.ə/ pn
Clemencia
Prenom femení

Cleta pn
Cleta
Prenom femení

Cleòpatra /kɫeˈɔ.pa.tɾa/ /kɫeˈɔ.pə.tɾə/ pn
Cleopatra
Prenom femení, de la dinastia egípcia dels Ptolomeu, especialment la darrera reina Cleòpatra VII.

Climent /kɫiˈmen/ /kɫiˈment/ pn
Clemente
Prenom masculí

Clio /ˈkɫi.o/ /ˈkɫi.u/ pn
Clío
Prenom femení

Clodomira pn
Clodomira
Prenom femení

Clàudia /ˈkɫaw.ði.a/ /ˈkɫaw.ði.ə/ pn
Claudia
Prenom femení d’origen llatí

Clòdia pn
Clodia
Prenom femení

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ pn
Coblenza
Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ pn
Colombia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Comores pn
Comoras
Estat independent que inclou tres illes de l'arxipèlag anterior (Grande Comore o Ngazidja, Mohéli o Mwali i Anjouan o Nzwani) a més d'un munt d'illots. El nom oficial és Unió de les Comores.

Congo /ˈkoŋ.ɡo/ /ˈkoŋ.ɡu/ pn
Congo
Territori del centre d'Àfrica que inclou la República del Congo, la República Democràtica del Congo i altres territoris propers al riu homònim.
Gran riu africà, que desemboca en l'Atlàntic. Neix i passa principalment per la República Democràtica del Congo, però també passa per la República del Congo i per Angola on mor. En aquests dos últims estats fa de frontera amb la República Democràtica del Congo.
Població del Brasil, a l'estat de Paraíba.

Consell Escolar de Catalunya pn
Consejo Escolar de Cataluña

Consell Interuniversitari de Catalunya pn
Consejo Interuniversitario de Cataluña

Consell Social pn
Consejo Social

Consell Superior d'Avaluació del Sistema Educatiu pn
Consejo Superior de Evaluación del Sistema Educativo

Constantina /kons.tanˈti.na/ /kons.tənˈti.nə/ /kuns.tənˈti.nə/ pn
Constantina

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ pn
Constantino
Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ pn
Constanza
Prenom femení
Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Corea del Nord /koˌɾe.ə.ðəɫˈnɔɾt/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈnɔrt/ pn
Corea del Norte
Estat asiàtic que ocupa la meitat nord de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Sud i la Xina. El nom complet és República Democràtica Popular de Corea.

Corea del Sud /koˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ pn
Corea del Sur
Estat asiàtic que ocupa la meitad sud de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Nord. El nom complet és República de Corea.

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ pn
Corfú

Corneli /koɾˈnɛ.ɫi/ /kurˈnɛ.ɫi/ pn
Cornelio

Corpus /ˈkɔr.pus/ pn
Corpus

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ pn
Cosme

Costa Rica /ˌkɔs.təˈri.kə/ pn
Costa Rica
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Panamà i Nicaragua. El nom oficial és República de Costa Rica.

Costa d'Ivori /ˌkɔs.ta.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.ta.ðiˈβɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈβɔ.ɾi/ pn
Costa de Marfil
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Libèria, Guinea, Mali, Burkina Faso i Ghana i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de la Costa d'Ivori.

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ pn
Cáncer

Creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ pn
Creador

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ pn
Creta
Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ n masc
Cretáceo

Crist /ˈkɾist/ pn
Cristo

Cristina /kɾisˈti.nə/ pn
Cristina
Prenom femení

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ pn
Cristóbal
Prenom masculí

Cristòfola pn
Cristóbala
Prenom femení

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ pn
Croacia
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cuba /ˈku.βə/ pn
Cuba
Principal illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'est de l'extrem nord de la península del Yucatán, al sud de Florida i les Bahames, al nord-oest de la Hispaniola i al nord de Jamaica i de les illes Caiman.

Cunegunda pn
Cunegunda
Prenom femení

Curaçao /ku.ɾaˈsa.o/ pn
Curazao

Custòdia pn
Custodia
Prenom femení

Càndida pn
Cándida
Prenom femení

Cèlia /ˈsɛ.li.a/ /ˈsɛ.ɫi.ə/ pn
Celia

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ pn
Córcega

Cúrcia pn
Curcia
Prenom femení

DIU /ˈdiw/ acronym
DIU

DUA acronym
DUA

DVD /ˌdeˌveˈðe/ /ˌdeˌveˈðe/ /ˌdeˌβeˈðe/ acronym
DVD

Daciana pn
Daciana
Prenom femení

Dagoberta /da.ɣoˈbɛɾ.ta/ /da.ɣoˈβɛr.ta/ /da.ɣoˈβɛɾ.tɛ/ /də.ɣoˈbɛɾ.tə/ /də.ɣuˈbɛr.tə/ /də.ɣuˈβɛr.tə/ pn
Dagoberta
Prenom femení

Dalmaci /daɫˈma.si/ /dəɫˈma.si/ pn
Dalmacio
Prenom masculí

Dalmau /daɫˈmaw/ /dəɫˈmaw/ pn
Dalmacio
Prenom masculí

Dalmàcia /daɫˈma.si.a/ /dəɫˈma.si.ə/ pn
Dalmacia

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ pn
Damasco

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ pn
Daniel

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ pn
Danubio

David /daˈvit/ /daˈβit/ /dəˈvit/ /dəˈβit/ pn
David
Prenom masculí

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ pn
Diana

Dina pn
Dina
Ciutat pakistanesa del districte de Jhelum en la província del Punjab.

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ pn
Dinamarca
Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Diomedes /di.oˈmɛ.ðes/ /di.oˈmɛ.ðəs/ /di.uˈmɛ.ðəs/ pn
Diomedes

Dione /diˈo.ne/ pn
Dione

Dionís /di.oˈnis/ /di.uˈnis/ pn
Dioniso
(mitologia grega) Déu del vi i de la vinya, patró de l’agricultura i del teatre.
Dionisio
Prenom masculí

Djibouti pn
Yibuti
Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dominica /do.miˈni.kə/ /du.miˈni.kə/ pn
Dominica

Domènec /doˈme.nek/ /duˈmɛ.nək/ pn
Domingo
Prenom masculí

Dàcil pn
Dácil
Prenom femení

Dàmocles /ˈda.mo.kɫes/ /ˈda.mo.kɫəs/ /ˈda.mu.kɫəs/ pn
Damocles

Déu pn
Dios

Déu me'n guard /ˌdew.meŋˈɡwaɾt/ /ˌdew.məŋˈɡwart/ Interjection
Dios me libre

Déu n'hi do /ˌdew.niˈðo/ adv
bastante

Déu nos en guard /ˌdew.nos.eŋˈɡwaɾt/ /ˌdew.nos.əŋˈɡwaɾt/ /ˌdew.nus.əŋˈɡwart/ Interjection
Dios nos libre

Déu vos guard Interjection
alabado sea Dios

Dídac /ˈdi.ðak/ /ˈdi.ðək/ pn
Diego

EAO acronym
EAO

EEES acronym
EEES

EER acronym
EEI

EUA acronym
EE. UU.

Ebre /ˈe.bɾe/ /ˈe.βɾə/ pn
Ebro

Eduard /e.ðuˈaɾt/ /ə.ðuˈart/ pn
Eduardo
Prenom masculí

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ pn
Egipto
Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eivissa /ejˈvi.sa/ /ejˈβi.sa/ /əjˈvi.sə/ /əjˈβi.sə/ /ərˈvi.sə/ pn
Ibiza

El Salvador /eɫ.saɫ.vaˈðoɾ/ /eɫ.saɫ.βaˈðo/ /əɫ.səɫ.vəˈðo/ /əɫ.səɫ.βəˈðo/ pn
El Salvador
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Hondures i Guatemala. El nom oficial és República d'El Salvador.

Elisabet /e.ɫi.zaˈbɛt/ /ə.ɫi.zəˈβɛt/ pn
Isabel

Elisea pn
Elisea
Prenom femení

Elisenda /e.ɫiˈzen.da/ /ə.ɫiˈzen.də/ pn
Elisenda
Prenom femení

Eliseu /e.ɫiˈzɛw/ /ə.ɫiˈzɛw/ pn
Eliseo

Elma pn
Elma
Prenom femení

Eloi /eˈɫɔj/ /əˈɫɔj/ pn
Eloy
Prenom masculí

Eloïna pn
Eloína
Prenom femení

Eloïsa /e.ɫoˈi.za/ /ə.ɫoˈi.zə/ /ə.ɫuˈi.zə/ pn
Eloísa
Prenom femení

Elsa pn
Elsa
Prenom femení

Elvira /eɫˈvi.ɾa/ /eɫˈβi.ɾa/ /əɫˈvi.ɾə/ /əɫˈβi.ɾə/ pn
Elvira
Prenom femení d’origen germànic

Elx /ˈɛʎt͡ʃ/ /ˈɛʎʃ/ pn
Elche

Elòdia pn
Elodia
Prenom femení

Emerana pn
Emerana
Prenom femení

Emerenciana pn
Emerenciana
Prenom femení

Emetèria /e.meˈtɛ.ɾi.a/ /ə.məˈtɛ.ɾi.ə/ pn
Emeteria
Prenom femení

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ pn
Emilio

Emiliana pn
Emiliana
Prenom femení

Emilià /e.mi.ɫiˈa/ /ə.mi.ɫiˈa/ pn
Emiliano

Emirats Àrabs Units /ə.miˈɾatsˈa.ɾəps.uˈnits/ pn
Emiratos Árabes Unidos

Emma pn
Emma
Prenom femení

Emèria /eˈmɛ.ɾi.a/ /əˈmɛ.ɾi.ə/ pn
Emeria
Prenom femení

Emèrita pn
Emérita
Prenom femení

Emígdia pn
Emigdia
Prenom femení

Emília /eˈmi.ɫi.a/ /əˈmi.ɫi.ə/ pn
Emilia
Prenom femení

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ pn
Enrique
Prenom masculí

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ pn
Ecuador
Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ pn
Eritrea
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ermel pn
Ermelo
Prenom masculí

Ermeland /er.meˈɫan/ /eɾ.meˈɫant/ /ər.məˈɫan/ /əɾ.məˈɫant/ pn
Ermelando
Prenom masculí

Ermengandi /eɾ.meŋˈɡan.di/ /ər.məŋˈɡan.di/ pn
Ermengandio
Prenom masculí

Ermengard /eɾ.meŋˈɡaɾt/ /ər.məŋˈɡart/ pn
Ermengardo
Prenom masculí

Ermengol /eɾ.meŋˈɡɔɫ/ /ər.məŋˈɡɔɫ/ pn
Armengol
Prenom masculí

Ermenild pn
Ermenildo
Prenom masculí

Ermessind /er.meˈsin/ /eɾ.meˈsint/ /ər.məˈsin/ /əɾ.məˈsint/ pn
Ermesindo
Prenom masculí

Ermild pn
Ermildo
Prenom masculí

Ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ pn
Erminio
Prenom masculí

Ernest /eɾˈnest/ /ərˈnest/ pn
Ernesto
Prenom masculí d’origen germànic

Ernesta /eɾˈnes.ta/ /ərˈnes.tə/ pn
Ernesta
Prenom femení d’origen germànic

Ernestina pn
Ernestina
Prenom femení d’origen germànic

Ernestí pn
Ernestino
Prenom masculí d’origen germànic

Erola /eˈɾɔ.ɫa/ /əˈɾɔ.ɫə/ pn
Arola
Prenom femení

Ersili /eɾˈsi.ɫi/ /ərˈsi.ɫi/ pn
Ersilio
Prenom masculí d’origen germànic

Ersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ pn
Ersilia
Prenom femení

Esaú pn
Esaú
Prenom masculí

Esbert pn
Esberto
Prenom masculí

Esberta pn
Esberta
Prenom femení d’origen germànic

Escarlata pn
Escarlata
Prenom femení

Esclarmond pn
Esclaramundo
Prenom masculí d’origen germànic

Esclarmonda pn
Esclaramunda
Prenom femení d’origen germànic

Esclavitud pn
Esclavitud
Prenom femení

Escolàstic pn
Escolástico
Prenom masculí

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ pn
Escorpión

Escriptura pn
Escritura

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ pn
Escocia

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ pn
Eslovaquia
Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ pn
Eslovenia
País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ pn
España
Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Esperandeu pn
Esperandeo
Prenom masculí

Esperança /es.peˈɾan.sa/ /əs.pəˈɾan.sə/ pn
Esperanza
Prenom femení

Espino pn
Espino
Prenom femení

Espàrtac pn
Espartaco
Prenom masculí

Estanis pn
Estanís
Prenom masculí

Estanislau /es.ta.nizˈɫaw/ /əs.tə.nizˈɫaw/ pn
Estanislao
Prenom masculí

Estanislava /es.ta.nizˈɫa.va/ /es.ta.nizˈɫa.βa/ /əs.tə.nizˈɫa.və/ /əs.tə.nizˈɫa.βə/ pn
Estanislava
Prenom femení

Estats Federats de Micronèsia pn
Estados Federados de Micronesia
Estat independent oceànic que ocupa part de l'arxipèlag de la Micronèsia.

Estats Units /esˌtad.zuˈnits/ pn
Estados Unidos
Estats Units

Estats Units d'Amèrica /əs.təts pn
Estados Unidos de América
Estat independent de l'Amèrica del Nord, format per una federació d'estats no independents. És fronterer amb el Canadà i Mèxic.

Estefania /es.te.faˈni.a/ /əs.tə.fəˈni.ə/ pn
Estefanía
Prenom femení

Ester /esˈteɾ/ /əsˈter/ pn
Esther

Esterí pn
Esterino
Prenom masculí

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ pn
Esteban
Prenom masculí

Estilicó pn
Estilicón
Prenom masculí

Estilita pn
Estilita
Prenom masculí

Esturmí pn
Esturmio
Prenom masculí d’origen germànic

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ pn
Estonia
Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etelbert pn
Etelberto
Prenom masculí d’origen germànic

Etelví pn
Etelvino
Prenom masculí d’origen germànic

Ethelví pn
Ethelvino
Prenom masculí d’origen germànic

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ pn
Etiopía
Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eucardi /ewˈkaɾ.ði/ /əwˈkar.di/ pn
Eucardio
Prenom masculí

Eufrasi /ewˈfɾa.zi/ /əwˈfɾa.zi/ pn
Eufrasio
Prenom masculí

Eufrates /ewˈfɾa.tes/ /əwˈfɾa.təs/ pn
Éufrates

Eufràsia /euˈfɾa.zi.a/ /əwˈfɾa.zi.ə/ pn
Eufrasia
Prenom femení

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ pn
Eugenio

Eulàlia /ewˈɫa.ɫi.a/ /əwˈɫa.ɫi.ə/ pn
Eulalia
Prenom femení

Eulàmpia pn
Eulampia
Prenom femení

Eulògia pn
Eulogia
Prenom femení

Eunice pn
Eunice
Prenom femení

Eunòmia /ewˈnɔ.mi.a/ /əwˈnɔ.mi.ə/ pn
Eunomia

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ pn
Europa

Euterpe /ewˈtɛɾ.pe/ /əwˈtɛr.pə/ pn
Euterpe

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ pn
Eva

FRTE acronym
FRTE

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ pn
Felipe

Feliu /feˈɫiw/ /fəˈɫiw/ pn
Félix

Fenícia /feˈni.si.a/ /fəˈni.si.ə/ pn
Fenicia

Fermí /feɾˈmi/ /fərˈmi/ pn
Fermín

Ferran pn
Fernando Hernando

Figueres /fiˈɣe.ɾes/ /fiˈɣe.ɾəs/ pn
Higueras
Municipi de l’Alt Palància.

Fiji /ˈfi.ʒi/ pn
Fiyi
Estat independent oceànic que ocupa l'arxipèlag de les illes Fiji. El nom oficial és República de les Illes Fiji.

Filipines /fi.ɫiˈpi.nəs/ pn
Filipinas
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem nord de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República de les Filipines.

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ pn
Finlandia
Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ pn
Flandes

Flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ pn
Flora

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ pn
Florencia
La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ pn
Fortuna

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ pn
Francisco

Franja de Ponent pn
Franja de Aragón

França /ˈfɾan.sə/ pn
Francia
Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Frederic /fɾe.ðeˈɾik/ /fɾə.ðəˈɾik/ pn
Federico
Prenom masculí

Fèlix /ˈfɛ.ɫiks/ pn
Félix

Gabon /ɡəˈβon/ pn
Gabón
Estat africà fronterer amb la Guinea Equatorial, el Camerun i la República del Congo, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República Gabonesa.

Gal·les /ˈɡa.ɫes/ /ˈɡa.ɫəs/ /ˈɡaɫ.ɫes/ /ˈɡaɫ.ɫəs/ pn
Gales

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ pn
Gante

Garona /ɡaˈɾo.na/ /ɡəˈɾo.nə/ pn
Garona

Gascunya /ɡasˈku.ɲa/ /ɡəsˈku.ɲə/ pn
Gascuña

Gaspar /ɡasˈpa/ /ɡasˈpaɾ/ /ɡəsˈpa/ pn
Gaspar

Gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒem.mə/ pn
Gema

Gemínids /d͡ʒeˈmi.nits/ /ʒəˈmi.nits/ pn
Gemínidas

Gener /d͡ʒeˈne/ /d͡ʒeˈneɾ/ /ʒəˈne/ pn
Genaro

Gerard /d͡ʒeˈɾaɾt/ /ʒəˈɾart/ pn
Gerardo

Germinià /d͡ʒeɾ.mi.niˈa/ /ʒər.mi.niˈa/ pn
Germiniano
Prenom masculí

Gerold pn
Geroldo
Prenom masculí d’origen germànic

Gerson pn
Gerson
Prenom masculí

Gervasi /d͡ʒerˈβa.zi/ /d͡ʒeɾˈva.zi/ /d͡ʒeɾˈβa.zi/ /ʒərˈba.zi/ /ʒəɾˈva.zi/ pn
Gervasio
Prenom masculí

Gervàs pn
Gervasio
Prenom masculí

Getuli pn
Getulio
Prenom masculí

Geòrgia /ʒeˈɔr.ʒi.ə/ pn
Georgia
Estat federat dels Estats Units.

Ghana /ˈɡa.nə/ pn
Ghana
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb la Costa d'Ivori, Burkina Faso i el Togo i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de Ghana.

Gibraltar /d͡ʒi.bɾaɫˈtaɾ/ /d͡ʒi.βɾaɫˈta/ /ʒi.βɾəɫˈta/ pn
Gibraltar

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ pn
Ginebra
Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.
Prenom femení

Girona /d͡ʒiˈɾo.na/ /ʒiˈɾo.nə/ pn
Gerona

Gisbert /d͡ʒizˈbɛɾt/ /ʒizˈbɛrt/ pn
Gisberto
Prenom masculí

Gisela /d͡ʒiˈzɛ.ɫa/ /d͡ʒiˈzɛ.ɫɛ/ /ʒiˈzɛ.ɫə/ pn
Gisela
Prenom femení

Glicèria /ɡɫiˈsɛ.ɾi.a/ /ɡɫiˈsɛ.ɾi.ə/ pn
Gliceria
Prenom femení

Glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ pn
Gloria
Prenom femení

Goda /ˈɡɔ.ða/ /ˈɡɔ.ðɔ/ /ˈɡɔ.ðə/ pn
Goda

Gran Bretanya pn
Gran Bretaña
Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ pn
Gregorio

Grenada /ɡɾəˈna.ðə/ pn
Granada
Illa de les Antilles, al Carib, al nord de Trinitat i Tobago.
Estat americà del Carib que ocupa principalment l'illa homònima, però també les illes del sud de l'arxipèlag de les Grenadines.

Groenlàndia /ɡɾo.enˈɫan.di.a/ /ɡɾo.ənˈɫan.di.ə/ /ɡɾu.ənˈɫan.di.ə/ pn
Groenlandia

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ pn
Grecia
Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guadeloupe /ɡwa.ðeˈɫup/ /ɡwə.ðəˈɫup/ pn
Guadalupe

Guaiana Francesa pn
Guayana Francesa

Guam /ˈɡwam/ pn
Guam

Guatemala /ɡwə.təˈma.ɫə/ pn
Guatemala
Capital de l'estat independent homònim i també del departament homònim.

Guernsey /ˈɡɛrn.si/ pn
Guernsey

Guiana pn
Guyena

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ pn
Guillermo
Prenom masculí d’origen germànic

Guinea /ɡiˈnɛ.ə/ pn
Guinea
Estat africà fronterer amb Guinea Bissau, el Senegal, el Mali, la Costa d'Ivori, Libèria i Sierra Leone, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea.

Guinea Equatorial /ɡi.ne.ə pn
Guinea Ecuatorial
Estat africà fronterer amb el Camerun i el Gabon, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea Equatorial.

Guinea-Bissau /ɡiˌne.ə.βiˈsaw/ pn
Guinea-Bissau
Estat africà atlàntic fronterer amb el Senegal i Guinea, amb capital a Bissau.

Guiu /ˈɡiw/ pn
Guido
Prenom masculí

Gumersinda pn
Gumersinda
Prenom femení

Gundelina pn
Gundelina
Prenom femení

Gutberta pn
Gutberta
Prenom femení

Guvendolina pn
Guvendolina
Prenom femení

Guyana /ɡuˈja.nə/ pn
Guyana
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Surinam, Brasil i Veneçuela. El nom oficial és República de Guyana.

Gàmbia /ˈɡam.bi.ə/ pn
Gambia
Estat africà fronterer únicament amb el Senegal i costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República del Gàmbia.

Gòl·lum /ˈɡɔ.ɫum/ /ˈɡɔɫ.ɫum/ pn
Gollum

Haití /əjˈti/ pn
Haití
Estat americà del Carib que ocupa el costat oest de l'illa Hispaniola i és fronterer amb la República Dominicana. El nom oficial és República d'Haití.

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ pn
Elena

Hel·le /ˈɛ.ɫe/ /ˈɛ.ɫə/ /ˈɛɫ.ɫe/ /ˈɛɫ.ɫə/ pn
Hele

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ pn
Hera

Hersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ pn
Hersilia
Prenom femení

Hispaniola /is.pa.niˈɔ.ɫa/ /is.pa.niˈɔ.ɫɔ/ /is.pə.niˈɔ.ɫə/ pn
La Española
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'est de Cuba i Jamaica, a l'oest de Puerto Rico i al sud de les illes Turks i Caicos. L'illa està dividida en dos estats independents: República Dominicana i Haití.

Hispània /isˈpa.ni.a/ /isˈpa.ni.ə/ pn
Hispania

Hondures /onˈdu.ɾəs/ /unˈdu.ɾəs/ pn
Honduras
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb El Salvador, Nicaragua i Guatemala. El nom oficial és República d'Hondures.

Hong Kong /ˌhɔŋˈkɔŋ/ pn
Hong Kong
Illa, ciutat i regió administrativa especial situada al sud de la Xina en el litoral de Canton.

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ pn
Hungría
País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Honolulu /ho.noˈɫu.ɫu/ pn
Honolulú

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ pn
Horacio

Humbert /umˈbɛrt/ pn
Humberto

Hècuba /ˈɛ.ku.ba/ /ˈɛ.ku.βə/ pn
Hécuba

Hèrcules /ˈɛr.ku.ɫəs/ /ˈɛɾ.ku.ɫes/ pn
Hércules

IA /ˌiˈa/ acronym
IA

IBI /ˈi.βi/ acronym
IBI

IPC /ˌiˌpeˈse/ acronym
IPC

IVA /ˈi.va/ /ˈi.və/ /ˈi.βa/ /ˈi.βə/ acronym
IVA

Ianquilàndia /jaŋ.kiˈɫan.di.a/ /jəŋ.kiˈɫan.di.ə/ pn
Yanquilandia

Iemen /ˈjɛ.mən/ pn
Yemen
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí i Oman, a més, és costaner amb el golf d'Aden i la mar Roja. El nom complet és República del Iemen.

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ pn
Ignacio

Ilona pn
Ilona
Prenom femení

Il·luminada pn
Iluminada
Prenom femení

Il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ pn
Ilustración

Imelda pn
Imelda
Prenom femení

Immaculada /im.ma.kuˈɫa.ða/ /im.ma.kuˈɫa.ðə/ pn
Inmaculada
Prenom femení

Imperi pn
Imperio
Prenom femení

Impressió pn
Impresión
Prenom femení

Indonèsia /in.doˈnɛ.zi.ə/ /in.duˈnɛ.zi.ə/ pn
Indonesia
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa la marjor part de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República d'Indonèsia.

Inga /ˈiŋ.ɡa/ /ˈiŋ.ɡə/ pn
Inga
Prenom femení

Ingeburga pn
Ingeburga
Prenom femení

Ingrid /iŋˈɡɾit/ pn
Ingrid
Prenom femení

Innocenta pn
Inocente
Prenom femení

Innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ pn
Inocencia
Prenom femení

Ino /ˈi.no/ pn
Ino

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ pn
Internet
Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iocasta pn
Yocasta
Prenom femení

Iola /ˈjɔ.ɫa/ /ˈjɔ.ɫə/ pn
Yola
Prenom femení

Iolanda /joˈɫan.da/ /juˈɫan.də/ pn
Yolanda
Prenom femení

Ione pn
Ione
Prenom femení

Iracema pn
Iracema
Prenom femení

Iraides pn
Iraides
Prenom femení

Iran pn
Irán
Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Iraq pn
Irak
Estat asiàtic fronterer amb l'Iran, Kuwait, l’Aràbia Saudita, Jordània, Síria i Turquia. El nom complet és República de l'Iraq.

Iraïs pn
Iraís
Prenom femení

Irenarca /i.ɾeˈnar.ka/ /i.ɾəˈnar.kə/ pn
Irenarca
Prenom femení

Irene /iˈɾe.ne/ /iˈɾə.nə/ /iˈɾɛ.nə/ pn
Irene
Prenom femení d’origen grec

Ireneu /i.ɾeˈnɛw/ /i.ɾəˈnɛw/ pn
Ireneo

Iria pn
Iría
Prenom femení

Iris /ˈi.ɾis/ pn
Iris
Prenom femení

Irlanda /irˈɫan.də/ pn
Irlanda
Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Irma /ˈir.mə/ /ˈiɾ.ma/ pn
Irma
Prenom femení

Isa /ˈi.za/ /ˈi.zə/ pn
Isa
Prenom femení

Isabel pn
Isabel
Prenom femení

Isabel·lina pn
Isabelina
Prenom femení

Isadora /i.zaˈðo.ɾa/ /i.zəˈðo.ɾə/ pn
Isadora
Prenom femení

Isaura /iˈzaw.ɾa/ /iˈzaw.ɾə/ pn
Isaura

Isberga pn
Isberga
Prenom femení

Iscla pn
Aciscla
Prenom femení

Isidora /i.ziˈðo.ɾa/ /i.ziˈðo.ɾə/ pn
Isidora
Prenom femení

Isidra pn
Isidra
Prenom femení

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ pn
Islandia
Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Isolda pn
Isolda
Prenom femení

Isolina pn
Isolina
Prenom femení

Israel /iz.rəˈɛɫ/ pn
Israel
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb el Líban, Síria, Jordània i Egipte. El nom complet és Estat d'Israel.

Isàlia /iˈza.li.a/ /iˈza.ɫi.ə/ pn
Isalia
Prenom femení

Itziar pn
Iciar
Prenom femení

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ pn
Italia
Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Iu /ˈiw/ pn
Ivo

Iva /ˈi.va/ /ˈi.və/ /ˈi.βa/ /ˈi.βə/ pn
Iva
Prenom femení

Ivette pn
Ivette
Prenom femení

Ivona /iˈvo.na/ /iˈvo.nə/ /iˈβo.na/ /iˈβo.nə/ pn
Ivona
Prenom femení

Ivó /iˈvo/ /iˈvo/ /iˈβo/ pn
Ivón

Ixíon /ikˈsi.on/ pn
Ixión

Izaskum /i.zasˈkum/ /i.zəsˈkum/ pn
Izaskun
Prenom femení

Ió pn
Io
Prenom femení

JJOO acronym
JJOO

Jacint /d͡ʒaˈsin/ /d͡ʒaˈsint/ /ʒəˈsin/ /ʒəˈsint/ pn
Jacinto

Jacinta /d͡ʒaˈsin.ta/ /ʒəˈsin.tə/ pn
Jacinta
Prenom femení

Jacob /d͡ʒaˈkɔp/ /ʒəˈkɔp/ pn
Jacob
Prenom masculí

Jacoba /d͡ʒaˈkɔ.ba/ /d͡ʒaˈkɔ.βa/ /d͡ʒaˈkɔ.βɔ/ /ʒəˈkɔ.βə/ pn
Jacoba
Prenom femení

Jacobina pn
Jacobina
Prenom femení

Jacqueline pn
Jacqueline
Prenom femení

Jael pn
Yael
Prenom femení

Jahvè pn
Yahvé

Jamaica /ʒəˈmaj.kə/ pn
Jamaica

Jamància /haˈman.si.a/ /həˈman.si.ə/ /kəˈman.si.ə/ pn
Jamancia

Jana /ˈd͡ʒa.na/ /ˈʒa.nə/ pn
Jana
Prenom femení

Janira pn
Janira
Prenom femení

Japó /ʒəˈpo/ pn
Japón
Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jasmina pn
Yasmina
Prenom femení

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ pn
Jaime Diego
Prenom masculí

Jaumeta pn
Jaimita
Prenom femení

Jehovà /d͡ʒe.oˈva/ /d͡ʒe.oˈβa/ /ʒə.oˈva/ /ʒə.uˈva/ /ʒə.uˈβa/ pn
Jehová

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ n
Jerónimo

Jersey /ˈd͡ʒɛr.si/ pn
Jersey

Jerònima /d͡ʒeˈɾɔ.ni.ma/ /ʒəˈɾɔ.ni.mə/ pn
Jerónima
Prenom femení

Jesús /d͡ʒeˈzus/ /ʒəˈzus/ pn
Jesús

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ pn
Juan
Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ pn
Juana
Prenom femení

Joanot /d͡ʒo.aˈnɔt/ /ʒo.əˈnɔt/ /ʒu.əˈnɔt/ pn
Juanito

Joaquim /d͡ʒo.aˈkim/ /ʒo.əˈkim/ /ʒu.əˈkim/ pn
Joaquín

Joel /d͡ʒoˈɛɫ/ /ʒoˈɛɫ/ /ʒuˈɛɫ/ pn
Joel

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ pn
Jorge

Jordània /ʒoɾˈða.ni.ə/ /ʒurˈda.ni.ə/ /ʒurˈða.ni.ə/ pn
Jordania
Estat asiàtic fronterer amb l'Iraq i l'Aràbia Saudita, a més, és costaner amb el golf Pèrsic. El nom complet és Regne Haiximita de Jordània.

Josberta pn
Josberta
Prenom femení

Josefa pn
Josefa
Prenom femení, variant de Josepa.

Josefina /d͡ʒo.zeˈfi.na/ /ʒo.zəˈfi.nə/ /ʒu.zəˈfi.nə/ pn
Josefina
Prenom femení

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ pn
José

Josepa /d͡ʒuˈzɛ.pa/ /ʒuˈzɛ.pə/ pn
Josefa
Prenom femení

Jovina pn
Jovina
Prenom femení

Jucunda pn
Jucunda
Prenom femení

Judit /d͡ʒuˈðit/ /ʒuˈðit/ pn
Judit

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ pn
Julio

Juliana /d͡ʒu.ɫiˈa.na/ /ʒu.ɫiˈa.nə/ pn
Emiliano

Julià /d͡ʒu.ɫiˈa/ /ʒu.ɫiˈa/ pn
Julián

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ pn
Julia

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ pn
Kabul

Karen pn
Karen
Prenom femení

Katiuska /kaˈtiws.ka/ pn
Katiuska
Prenom femení

Kazakhstan /kə.zəχsˈtan/ pn
Kazakistán
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, la Xina, el Kirguizstan, l'Uzbekistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Kazakhstan.

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ pn
Kenia
Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kirguizistan pn
Kirguistán Kirguizistán
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, la Xina, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. El nom complet és República Kirguís.

Kiribati pn
Kiribati
Estat independent oceànic format per diversos arxipèlags i situat al sud de les Illes Marshall i de Hawaii i al nord de Tuvalu, Samoa, les illes Cook i la Polinèsia Francesa. El nom oficial és República de Kiribati.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ pn
Kosovo

Kuwait /kuˈvajt/ /kuˈβajt/ pn
Kuwait
Estat asiàtic fronterer amb l'Iraq i l'Aràbia Saudita, a més, és costaner amb el golf Pèrsic. El nom complet és Estat de Kuwait.

Kàtia /ˈka.ti.a/ /ˈka.ti.ə/ pn
Katia
Prenom femení

Laban pn
Labán
Prenom masculí

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ pn
Laconia

Ladislau pn
Ladislao
Prenom masculí

Lancelot pn
Lanzarote
Prenom masculí

Laos /ˈɫa.os/ /ˈɫa.us/ pn
Laos
Estat asiàtic fronterer amb Tailàndia, Birmània, la Xina, el Vietnam i Cambodja. El nom complet és República Popular Democràtica de Laos.

Laura /ˈɫaw.ɾa/ /ˈɫaw.ɾə/ pn
Laura

Laure pn
Lauro
Prenom masculí

Laureà /law.ɾeˈa/ /ɫəw.ɾeˈa/ pn
Laureano
Prenom masculí

Lavínium /ɫaˈvi.ni.um/ /ɫaˈβi.ni.um/ /ɫəˈvi.ni.um/ /ɫəˈβi.ni.um/ pn
Lavinio

Lesotho pn
Lesoto
Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letalda /ɫeˈtaɫ.da/ /ɫəˈtaɫ.də/ pn
Letalda
Prenom femení d’origen germànic

Letància /ɫeˈtan.si.a/ /ɫəˈtan.si.ə/ pn
Letancia
Prenom femení d’origen llatí

Letícia /leˈti.si.a/ /ɫəˈti.si.ə/ pn
Leticia
Prenom femení

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ pn
Letonia
Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Leònids /ɫeˈɔ.nits/ pn
Leónidas

Libèria /ɫiˈβɛ.ɾi.ə/ pn
Liberia
Estat africà fronterer amb Sierra Leone, Guinea i Costa d'Ivori, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Libèria.

Liechtenstein pn
Liechtenstein
Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lieja /ɫiˈɛ.d͡ʒa/ /ɫiˈɛ.d͡ʒɛ/ /ɫiˈɛ.ʒa/ /ɫiˈɛ.ʒə/ pn
Lieja

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ pn
Lisboa

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ pn
Lituania
Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Lleida /ˈʎej.ða/ /ˈʎej.ðə/ /ˈʎɛj.ðə/ pn
Lérida

Lleonard /ʎe.oˈnaɾt/ /ʎə.oˈnaɾt/ /ʎə.uˈnart/ pn
Leonardo

Llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ pn
Levante

Lleó /ʎəˈo/ pn
Leo
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.
León
Província de la comunitat autonòmica de Castella i Lleó i, també, de l'antiga regió homònima.

Llogari pn
Leocadio
Prenom masculí

Llop /ˈʎop/ pn
Lope
Prenom masculí

Llorenç /ʎoˈɾɛns/ /ʎuˈɾɛns/ pn
Lorenzo
Prenom masculí

Llubià /ʎu.βiˈa/ pn
Lupiano
Prenom masculí

Lluc /ˈʎuk/ pn
Lucas
Prenom masculí

Llucí pn
Lucino
Prenom masculí

Lluna /ˈʎu.na/ pn
Luna

Lluç pn
Lucio
Prenom masculí

Lluçana pn
Luciana
Prenom femení

Lluís /ʎuˈis/ pn
Luis

Lluïsa /ʎuˈi.za/ /ʎuˈi.zə/ pn
Luisa
Prenom femení

Londres /ˈɫon.dɾes/ pn
Londres

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ pn
Lovaina

Ludovic pn
Ludovico Ludovicus
Prenom masculí

Luperc pn
Luperco Lupercus
Prenom masculí

Luperci pn
Lupercio Lupercius
Prenom masculí

Luperi pn
Luperio
Prenom masculí

Lupí pn
Lupino
Prenom masculí

Luter pn
Lutero
Prenom masculí

Lutgard pn
Lutgardo
Prenom masculí

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ pn
Luxemburgo
Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Líban /ˈɫi.βən/ pn
Líbano
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent, fronterer amb Israel i Síria. El nom oficial és República Libanesa.

Líbia /ˈɫi.βi.ə/ pn
Libia
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Tunísia, Algèria, el Níger, el Txad, el Sudan i Egipte. El nom oficial és Gran República Àrab Líbia Popular Socialista o bé Gran Jamahiriyya Àrab Líbia Popular Socialista, segons la traducció.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ pn
Lidia
Prenom femení

Macau /maˈkaw/ /məˈkaw/ pn
Macao

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ pn
Macedonia
Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
(obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord pn
Macedonia del Norte
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ pn
Madagascar
Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ pn
Madrid

Mafalda /maˈfaɫ.da/ /məˈfaɫ.də/ pn
Mafalda
Prenom femení

Magalí pn
Magalí
Prenom femení

Magda pn
Magda
Prenom femení

Magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ pn
Magdalena
Prenom femení

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ pn
Maguncia

Malawi /məˈɫa.wi/ pn
Malaui
Estat africà fronterer amb Tanzània, Moçambic i a Zàmbia.. El nom oficial és República de Malawi.

Maldives /maɫˈdi.βes/ /məɫˈdi.vəs/ /məɫˈdi.βəs/ pn
Maldivas
Estat asiàtic que ocupa l'arxipèlag homònim. El nom oficial és República de les Maldives.

Mali pn
Mali
Estat de l’Àfrica occidental, fronterer amb Mauritània, Algèria, el Níger, Burkina Faso, la Costa d'Ivori, Guinea i el Senegal. El nom oficial és República de Mali.

Mallorca /maˈʎɔr.ka/ /maˈʎɔɾ.ka/ /maˈʎɔɾ.kɔ/ /məˈʎɔr.kə/ pn
Mallorca

Malta /ˈmaɫ.tə/ pn
Malta
Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Malàisia /məˈɫaj.zi.ə/ pn
Malasia
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem sud de la península de Malaca i dos territoris continus a l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Tailàndia, Singapur, Indonèsia i Brunei.

Man /ˈman/ pn
Isla de Man

Manela /maˈnɛ.ɫa/ /maˈnɛ.ɫɛ/ /məˈnɛ.ɫə/ pn
Manuela

Manuel /ma.nuˈɛɫ/ /mə.nuˈɛɫ/ pn
Manuel
Prenom masculí

Marc /ˈmark/ pn
Marco Marcos

Marcel /maɾˈsɛɫ/ /mərˈsɛɫ/ pn
Marcelo
Prenom masculí

Marcel·la /marˈsɛɫ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫɛ/ /maɾˈsɛɫ.ɫa/ /mərˈsɛ.ɫə/ /mərˈsɛɫ.ɫə/ /məɾˈsɛɫ.ɫə/ pn
Marcela
Prenom femení

Marcel·lí /maɾ.seɫˈɫi/ /maɾ.seˈɫi/ /mər.səɫˈɫi/ /mər.səˈɫi/ /məɾ.səɫˈɫi/ pn
Marcelino

Marcèl·lia /maɾˈsɛ.ɫi.a/ /maɾˈsɛɫ.ɫi.a/ /mərˈsɛ.ɫi.ə/ /mərˈsɛɫ.ɫi.ə/ /məɾˈsɛɫ.ɫi.ə/ pn
Marcelia
Prenom femení

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ pn
María
Prenom femení d’origen cristià

Maria Anna pn
Maria Ana
Prenom femení

Marianna /ma.ɾiˈan.na/ /mə.ɾiˈan.nə/ pn
Mariana
Prenom femení

Marica /maˈɾi.ka/ /məˈɾi.kə/ pn
Marica
Prenom femení

Marina /məˈɾi.nə/ pn
Marina
Prenom femení

Marion pn
Marion
Prenom femení

Mariona /ma.ɾiˈo.na/ /mə.ɾiˈo.nə/ pn
Maruja
Prenom femení

Marisol pn
Marisol
Prenom femení

Marlena /marˈɫɛ.na/ /maɾˈɫɛ.na/ /maɾˈɫɛ.nɛ/ /mərˈɫɛ.nə/ pn
Marlena
Prenom femení

Marroc /məˈrɔk/ pn
Marruecos
Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marràqueix /maˈra.kejʃ/ /məˈra.kəʃ/ pn
Marrakech

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ pn
Marsella

Mart pn
Marte
Quart planeta del sistema Solar.
Déu romà de la guerra.

Marta /ˈmar.tə/ pn
Marta
Prenom femení

Martanna /maɾˈtan.na/ /mərˈtan.nə/ pn
Martana
Prenom femení

Martina /maɾˈti.na/ /mərˈti.nə/ pn
Martina
Prenom femení

Martinica /maɾ.tiˈni.ka/ /mər.tiˈni.kə/ pn
Martinica

Martiriana pn
Martiriana
Prenom femení

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ pn
Martín

Maruja pn
Maruja
Prenom femení

Maruxa pn
Maruja
Prenom femení

Marçal /maɾˈsaɫ/ /mərˈsaɫ/ pn
Marcial

Matea /məˈte.a/ /məˈte.ə/ pn
Matea
Prenom femení

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ pn
Mateo
Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matilde pn
Matilde
Prenom femení

Matrona pn
Matrona
Prenom femení

Maturina pn
Maturina
Prenom femení

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ pn
Matusalén Mathusalam

Maurici /məwˈɾi.si/ pn
Mauricio
Prenom masculí
Illa principal de l'estat homònim.

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ pn
Mauritania
Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Maximilià /mak.si.mi.ɫiˈa/ /mək.si.mi.ɫiˈa/ pn
Maximilano

Mayotte /maˈjɔt/ pn
Mayotte

Maó /maˈo/ /məˈo/ /ˈmo/ pn
Mahón

Medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ pn
Medusa

Melcior /meɫ.siˈo/ /meɫ.siˈoɾ/ /məɫ.siˈo/ pn
Melchor

Meler /meˈɫe/ /meˈɫeɾ/ /məˈɫe/ pn
Melero
Cognom d’origen d’ofici

Melis /ˈmɛ.ɫis/ pn
Meliso
Prenom masculí

Melissa pn
Melisa
Prenom femení

Melquisedec pn
Melquisedec
Prenom masculí

Millars /miˈʎas/ /miˈʎaɾs/ pn
Millares
Municipi del Canal de Navarrés situat al sud-oest de València.
Mijares
(amb article) Riu que neix a la serra de Gúdar (Terol), recorre l’Alt Millars i la Plana Baixa, i desemboca entre Almassora i Borriana.

Miquel /miˈkɛɫ/ pn
Miguel
Prenom masculí d’origen hebreu

Mireia /miˈɾɛ.ja/ /miˈɾɛ.jə/ /miˈɾɛ.jɛ/ pn
Mireya

Mississipí /mi.si.siˈpi/ pn
Misisipi Misisipí

Mitridates /mi.tɾiˈða.tes/ /mi.tɾiˈða.təs/ pn
Mithridates

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ pn
Moldavia
Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ pn
Molinero
Cognom d’origen d’ofici

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ pn
Mongolia
Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real pn
Montreal

Montecarlo /ˌmon.teˈkaɾ.ɫo/ /ˌmon.təˈkar.ɫo/ pn
Montecarlo

Montenegro pn
Montenegro

Montevideo /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.βiˈðe.o/ pn
Montevideo

Montfort /moɱˈfɔɾt/ /muɱˈfɔrt/ pn
}}
Municipi del Vinalopó Mitjà, situat a l’est de Novelda.

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ pn
Moscú

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ pn
Mozambique
Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Myanmar /mi.amˈmaɾ/ /mi.əmˈmar/ pn
Myanmar
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos, Tailàndia, Bangla Desh i l'Índia, a més, és costaner amb el mar d'Andaman i el golf de Bengala. El nom complet és Unió de Myanmar.

Màxim /ˈmak.sim/ pn
Máximo
Prenom masculí

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ pn
México Méjico
Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ pn
Mónaco
Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Múnic /ˈmu.nik/ pn
Múnich

NASA /ˈna.za/ /ˈna.zə/ acronym
NASA

NEE acronym
NEE

Na article
Doña

Nadal /nəˈðaɫ/ pn
Navidad
Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Nagorno-Karabakh pn
Nagorno-Karabaj

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ pn
Namibia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ pn
Napoleón

Nasi /ˈna.zi/ pn
Nacho

Natzaret /na.d͡zaˈɾet/ /nə.d͡zəˈɾɛt/ pn
Nazaret

Natzari pn
Nazario
Prenom masculí

Nauru pn
Nauru
Illa de la Polinèsia on es troba l'estat anterior.

Naüm /naˈum/ /nəˈum/ pn
Nahún
Prenom masculí

Neftalí pn
Neftalí
Prenom masculí

Nemesi /neˈmɛ.zi/ /nəˈmɛ.zi/ pn
Nemesio
Prenom masculí

Nemesià /ne.me.siˈa/ /nə.mə.siˈa/ pn
Nemesiano
Prenom masculí

Nepal /nəˈpaɫ/ pn
Nepal
Estat asiàtic fronterer amb la Índia i la Xina. El nom complet és República Federal Democràtica del Nepal.

Nicaragua /ni.kəˈɾa.ɣwə/ pn
Nicaragua
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Costa Rica i Hondures. El nom oficial és República de Nicaragua.

Nicodem pn
Nicodemo
Prenom masculí

Nicolau /ni.koˈɫaw/ /ni.kuˈɫaw/ pn
Nicolás
Prenom masculí

Nicòmac pn
Nicómaco
Prenom masculí

Nicòsia /niˈkɔ.zi.a/ /niˈkɔ.zi.ə/ pn
Nicosia

Nigèria /niˈʒɛ.ɾi.a/ /niˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Nigeria
País d'Àfrica situat a la costa nord-est del golf de Guinea. El nom oficial és República Federal de Nigèria.

Nil /ˈniɫ/ pn
Nilo
Gran riu africà, el més gran del continent i potser del món, que desemboca en la Mediterrània. Neix a Burundi i passa per Uganda, la República Democràtica del Congo, el Sudan, Etiòpia i Egipte.
Prenom masculí

Niue /ˈni.we/ /ˈni.wə/ pn
Niue

Noemí /no.eˈmi/ /no.əˈmi/ /nu.əˈmi/ pn
Noemí

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ pn
Noruega
País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ pn
Nueva Caledonia

Nova Zelanda /ˌnɔ.va.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.və.zəˈɫan.də/ /ˌnɔ.βa.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.βə.zəˈɫan.də/ pn
Nueva Zelanda
Arxipèlag oceànic situat als sud-est d'Austràlia i format per dues illes principals (la del Nord i la del Sud) i per d'altres de menors.

Novetlè /novelˈlɛ/ pn
Novelé
Municipi de la Costera.

Nuremberg /ˈnu.ɾemˌbɛrk/ pn
Núremberg

Níger /ˈni.ʒer/ /ˈni.ʒər/ pn
Níger
Estat africà fronterer amb Nigèria, Benín, Burkina Faso, Mali, Algèria, Líbia i el Txad. El nom oficial és República del Níger.

ONU /ˈɔ.nu/ acronym
ONU

OTAN /oˈtan/ /uˈtan/ acronym
OTAN

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ pn
Odesa

Oleguer /o.ɫeˈɣe/ /o.ɫeˈɣeɾ/ /o.ɫəˈɣe/ /u.ɫəˈɣe/ pn
Olegario

Oliver /o.ɫiˈve/ /o.ɫiˈveɾ/ /o.ɫiˈβe/ /o.ɫiˈβeɾ/ /u.ɫiˈve/ /u.ɫiˈβe/ pn
Oliverio
Prenom masculí

Oman /oˈman/ /uˈman/ pn
Omán
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí, els Emirats Àrabs Units i el Iemen, a més, és costaner amb el golf d'Oman i el mar d'Aràbia. El nom complet és Sultanat d’Oman.

Orinoco /o.ɾiˈno.ko/ /u.ɾiˈno.ku/ pn
Orinoco
Gran riu de l'Amèrica del Sud, un dels més cabalosos del continent, que desemboca en l'Atlàntic. Neix a Veneçuela on fa bona part del seu recorregut i per on també desemboca i fa de frontera entre aquest país i Colòmbia d'on neixen molts dels seus afluents.

Oriola /o.ɾiˈɔ.ɫa/ /o.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /o.ɾiˈɔ.ɫə/ /u.ɾiˈɔ.ɫə/ pn
Orihuela

Oriònids /o.ɾiˈɔ.nits/ /u.ɾiˈɔ.nits/ pn
Oriónidas

Orà /oˈɾa/ /uˈɾa/ pn
Orán

Osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ pn
Huesca

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ pn
Oslo

PAP acronym
PAP

PCR /ˌpeˌseˈe.ra/ /ˌpeˌseˈe.rə/ acronym
PCR

PEI acronym
PEI

PEL acronym
PEL

PIB /ˈpip/ acronym
PIB

PIME /ˈpi.me/ /ˈpi.mə/ acronym
pyme

PMF /ˌpeˌe.maˈe.fa/ /ˌpeˌe.məˈe.fə/ acronym
PMF

PP acronym
PP

PSOE /ˌpeˈzo.e/ /ˌpeˈzo.ə/ acronym
PSOE

PSUC /peˈzuk/ acronym
PSUC

Pakistan /pə.kisˈtan/ pn
Pakistán Paquistán
Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

Palau /pəˈɫaw/ pn
Palaos
Arxipèlag de l’Oceania, i estat associat als Estats Units d'Amèrica, situat entre les Filipines, Nova Guinea i Guam (República de Palau).

Palmira pn
Palmira
(història) Ciutat antiga de Síria
Prenom femení

Paloma pn
Paloma
Prenom femení

Pamela /paˈmɛ.la/ /pəˈmɛ.ɫə/ pn
Pamela
Prenom femení

Pamfanera pn
Panfanera
Prenom femení

Panamà /pə.nəˈma/ pn
Panamá
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Colòmbia i Costa Rica; el nom complet és República de Panamà.

Papua Nova Guinea /paˌpu.aˌnɔ.βa.ɣiˈne.a/ /pəˌpu.əˌnɔ.və.ɣiˈne.ə/ /pəˌpu.əˌnɔ.βə.ɣiˈne.ə/ pn
Papúa Nueva Guinea

Paraguai /pə.ɾəˈɣwaj/ pn
Paraguay
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Bolívia, el Brasil i l'Argentina.

Partènope /paɾˈtɛ.no.pe/ /pərˈtɛ.nu.pə/ pn
Parténope

París /paˈɾis/ pn
París

Pasqua /ˈpas.kwə/ n fem
Pascua

Pasqual /pasˈkwaɫ/ /pəsˈkwaɫ/ pn
Pascual
Prenom masculí

Pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ pn
Pastor
Cognom d’origen d'ofici

Pau /ˈpaw/ pn
Pablo

País Basc pn
País Vasco

País Valencià pn
País Valenciano

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ pn
Países Bajos
Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Països Catalans /paˌi.zos.ka.taˈɫans/ /pəˌi.zos.kə.təˈɫans/ /pəˌi.zus.kə.təˈɫans/ pn
Países Catalanes

Paüls /paˈuɫs/ /pəˈuɫs/ pn
Laspaúles
(amb article) Municipi de la Baixa Ribagorça situat al nord-oest del Pont de Suert.

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ pn
Piscis

Penèlope /peˈnɛ.ɫo.pe/ /pəˈnɛ.ɫo.pə/ /pəˈnɛ.ɫu.pə/ pn
Penélope

Pequín /peˈkin/ pn
Pekín

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ pn
Pedro

Peret /peˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ pn
Perico

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ pn
Perpiñán

Perseids /peɾˈsɛjts/ /pərˈsɛjts/ pn
Perseidas

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ pn
Perseo

Perú /pəˈɾu/ pn
Perú
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ pn
Pilar

Pirineus /pi.ɾiˈnɛws/ pn
Pirineos

Pitarc /piˈtark/ pn
Pitarque
Municipi de la província de Terol en el Maestrat aragonès.

Pitcairn /ˈpik.kəjɾn/ /ˈpit.kajɾn/ /ˈpit.kəjrn/ pn
Pitcairn

Plutó /pɫuˈto/ pn
Plutón

Polinèsia /po.ɫiˈnɛ.zi.a/ /po.ɫiˈnɛ.zi.ə/ /pu.ɫiˈnɛ.zi.ə/ pn
Polinesia

Polinèsia Francesa pn
Polinesia Francesa

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ pn
Polonia
Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Pomona /poˈmo.na/ /poˈmo.nə/ /puˈmo.nə/ pn
Pomona

Pompeu /pomˈpew/ /pomˈpəw/ /pumˈpɛw/ pn
Pompeyo
Prenom masculí

Ponç /ˈpɔns/ pn
Poncio
Prenom masculí

Porto /ˈpɔr.tu/ /ˈpɔɾ.to/ pn
Oporto

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ pn
Portugal
País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Potries /poˈtɾi.es/ /poˈtɾi.es/ /poˈtɾi.əs/ /puˈtɾi.əs/ pn
Potríes
Municipi de la Safor.

Prilep /ˈpɾi.ɫep/ /ˈpɾi.ɫəp/ pn
Prilep

Programa per a l'Avaluació Internacional d'Alumnes pn
Programa para la Evaluación Internacional de Estudiantes

Prosèrpina /pɾoˈzɛɾ.pi.na/ /pɾoˈzɛɾ.pi.nə/ /pɾuˈzɛr.pi.nə/ pn
Proserpina

Prudenci /pɾuˈðɛn.si/ pn
Prudencio

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ pn
Ptolomeo

Puerto Rico pn
Puerto Rico
Illa i estat de les Antilles associat als Estats Units.

Pàmfil pn
Pánfilo
Prenom masculí

Pàmfila pn
Pánfila
Prenom femení

Pèricles pn
Pericles

QI /ˌkuˈi/ acronym
CI
Sigles de quocient intel·lectual.

Qatar /kəˈtar/ pn
Catar
Estat asiàtic que ocupa la península homònima i que és fronterer amb l'Aràbia Saudí. El nom complet és Estat de Qatar.

Quadràntids /kwaˈðɾan.tits/ /kwəˈðɾan.tits/ pn
Cuadrántidas

Quaresma /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ pn
Cuaresma

Quebec /keˈbɛk/ /kəˈβɛk/ pn
Quebec

Quintí /kinˈti/ pn
Quintín

Quiró /kiˈɾo/ pn
Quirón
(astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

R+D acronym
I+D

R+D+I acronym
I+D+i

Rafel /raˈfɛɫ/ /rəˈfɛɫ/ pn
Rafael

Ramon /raˈmon/ /rəˈmon/ pn
Ramón Raimundo
Prenom masculí d’origen germànic

Randolfa pn
Randolfa
Prenom femení d’origen germànic

Raquel pn
Raquel
Prenom femení

Raquildis pn
Raquildis
Prenom femení d’origen germànic

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ pn
Ratisbona

Raül /raˈuɫ/ /rəˈuɫ/ pn
Raúl

Rea pn
Rea
Prenom femení

Rebeca /reˈβe.ka/ /rəˈβɛ.kə/ pn
Rebeca
Prenom femení

Recared pn
Recaredo
Prenom masculí

Regina /reˈd͡ʒi.na/ /rəˈʒi.nə/ pn
Regina
Prenom femení

Reginald /re.d͡ʒiˈnaɫ/ /re.d͡ʒiˈnaɫt/ /re.ʒiˈnaɫ/ /rə.ʒiˈnaɫ/ /rə.ʒiˈnaɫt/ pn
Reginaldo
Prenom masculí

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ pn
Reino Unido
Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Reinald /rejˈnaɫ/ /rejˈnaɫt/ /rəjˈnaɫ/ /rəjˈnaɫt/ pn
Reinaldo

Reis d'Orient pn
Reyes Magos

República Centreafricana /reˌpu.βɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /reˌpub.bɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /rəˌpu.βɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ /rəˌpub.bɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ pn
República Centroafricana
Estat africà fronterer amb el Txad, el Sudan, el Sudan del Sud, la República del Congo, la República Democràtica del Congo i el Camerun. El nom oficial és el mateix, sense modificacions ni més afegits.

República Democràtica del Congo pn
República Democrática del Congo
Estat africà fronterer amb la República Centreafricana, el Sudan, Uganda, Ruanda, Burundi, Tanzània, Zàmbia, Angola i la República del Congo, a més, és costaner amb l'Atlàntic.

República Dominicana pn
República Dominicana
Estat americà del Carib que ocupa el costat est de l'illa Hispaniola i és fronterer amb la Haití.

República del Congo pn
República del Congo
Estat africà fronterer amb el Gabon, el Camerun, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo i amb Angola, per l'enclavament de Cabinda, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és el mateix, sense modificacions ni afegits.

Ricard /riˈkart/ pn
Ricardo

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ pn
Riga

Rin /ˈrin/ pn
Rin

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ pn
Roberto
Prenom masculí d’origen germànic

Rodoberta pn
Rodoberta
Prenom femení d’origen germànic

Rodolfa pn
Rodolfa
Prenom femení d’origen germànic

Rogaciana pn
Rogaciana
Prenom femení

Rogada pn
Rogada
Prenom femení

Roger /roˈd͡ʒeɾ/ /roˈʒe/ /ruˈʒe/ pn
Rogelio
Prenom masculí d’origen germànic

Rogera pn
Rogelia
Prenom femení d’origen germànic

Rogàcia /roˈɣa.si.a/ /ruˈɣa.si.ə/ pn
Rogacia
Prenom femení

Roma /ˈro.ma/ pn
Roma
Ciutat a la riba del Tíber, capital d’Itàlia.

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ pn
Rumanía Rumania
Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Romanya /roˈma.ɲa/ /roˈma.ɲə/ /ruˈma.ɲə/ pn
Romaña

Romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ pn
Romeo
Prenom masculí

Rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ /ˈrɔ.zə/ pn
Rosa
Prenom femení

Rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ pn
Rosalía

Rossend /roˈsen/ /roˈsent/ /roˈsənt/ /ruˈsɛn/ pn
Rosendo

Ruanda pn
Ruanda
Estat africà fronterer amb Uganda, Burundi, Tanzània i la República Democràtica del Congo; el nom oficial és República de Ruanda.

Rubèn pn
Rubén

Rutília /ruˈti.ɫi.a/ /ruˈti.ɫi.ə/ pn
Rutilia
Prenom femení

Ròmul /ˈrɔ.muɫ/ pn
Rómulo

Rússia /ˈru.si.ə/ pn
Rusia
Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

SD acronym
SD

Sabel pn
Sabel
Prenom femení

Sabina pn
Sabina
Prenom femení

Sabinià /sa.βi.niˈa/ /sə.βi.niˈa/ pn
Sabiniano
Prenom masculí

Sabí pn
Sabino
Prenom masculí

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ pn
Sagitario

Saint Kitts i Nevis /ˌsɛŋ.kid͡z.iˈnɛ.vis/ /ˌsɛŋ.kid͡z.iˈnɛ.vis/ /ˌsɛŋ.kid͡z.iˈnɛ.βis/ pn
San Cristóbal y Nieves
Estat americà de les Antilles que ocupa principalment les illes de Saint Kitts i Nevis, a més d'un illot, Sombrero. El nom complet és Federació de Saint Christopher i Nevis.

Saint Lucia /ˌsɛnˈlu.ʃjə/ pn
Santa Lucía

Saint Vincent i les Grenadines /ˌsɛmˌbin.sen.ti.ɫez.ɣɾe.naˈði.nes/ /ˌsɛmˌbin.sən.ti.ɫəz.ɡɾə.nəˈði.nəs/ /ˌsɛɱˌvin.sen.ti.ɫez.ɣɾe.naˈði.nes/ /ˌsɛɱˌvin.sən.ti.ɫəz.ɣɾə.nəˈði.nəs/ pn
San Vicente y las Granadinas
Estat americà de les Antilles que ocupa la meitat nord de l'arxipèlag de les Grenadines i l'illa de Saint Vincent.

Saint-Barthélemy pn
San Bartolomé

Saint-Pierre-et-Miquelon pn
San Pedro y Miquelón

Salomó /sə.ɫoˈmo/ /sə.ɫuˈmo/ pn
Islas Salomón
Estat independent oceànic que ocupa bona part de l'arxipèlag de les illes Salomó i d'altres illes i illots propers.
Salomón
Prenom masculí

Salvi /ˈsaɫ.vi/ /ˈsaɫ.vi/ /ˈsaɫ.βi/ pn
Salvio
Prenom masculí

Samoa /səˈmo.ə/ pn
Samoa

Samoa Nord-americana pn
Samoa Americana

San Francisco /ˌsaɱ.fɾanˈsis.ko/ pn
San Francisco

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ pn
San Marino
Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Sandra /ˈsan.dɾa/ /ˈsan.dɾə/ n
Sandra

Santiago pn
Jacobo

Sanç /ˈsans/ pn
Sancho
(històric) Prenom masculí

Sao Tomé i Príncipe /sə.o /sə.u pn
Santo Tomé y Príncipe
Estat africà que ocupa les illes atlàntiques de Sao Tomé i Príncipe a més de diversos illots. El nom oficial és República Democràtica de Sao Tomé i Príncipe.

Sara pn
Sara

Saragossa /sə.ɾəˈɣo.sə/ pn
Zaragoza

Sastre /ˈsas.tɾe/ /ˈsas.tɾə/ pn
Sastre
Cognom d’origen d’ofici

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ pn
Sajonia

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ pn
Sebastián
Prenom masculí

Segismunda pn
Segismunda
Prenom femení

Sem /ˈsem/ /ˈsəm/ /ˈsɛm/ pn
Sem
Fill de Noè, ancestre mític dels semites.

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ pn
Senegal
Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /səˈɲo/ pn
Señor

Sergi /ˈsɛr.ʒi/ /ˈsɛɾ.d͡ʒi/ pn
Sergio

Servi pn
Servio
Prenom masculí

Servidéu pn
Servideo
Prenom masculí

Servià /seɾ.viˈa/ /seɾ.βiˈa/ /sər.biˈa/ /səɾ.viˈa/ pn
Serviano
Prenom masculí

Setmana Santa pn
Semana Santa

Sever pn
Severo
Prenom masculí

Severià /se.ve.ɾiˈa/ /se.βe.ɾiˈa/ /sə.və.ɾiˈa/ /sə.βə.ɾiˈa/ pn
Severiano
Prenom masculí

Severí pn
Severino
Prenom masculí

Seychelles /səjˈʃɛɫs/ pn
Seychelles
Arxipèlag i estat africà situat al nord de Madagascar.

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ pn
Seúl

Shanghai /ʃaŋˈhaj/ /ʃaŋˈɡaj/ /ʃəŋˈhaj/ /ʃəŋˈɡaj/ pn
Shanghái

Sici pn
Scicio
Prenom masculí d’origen germànic

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ pn
Sicilia

Sierra Leone pn
Sierra Leona
Estat africà fronterer amb Guinea i Libèria, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Sierra Leone.

Sig pn
Sicio
Prenom masculí d’origen germànic

Sigfrid /sikˈfɾit/ pn
Sigfrido
Prenom masculí d’origen germànic

Sigmon pn
Sigmundo
Prenom masculí d’origen germànic

Silas pn
Silas
Prenom masculí

Silenciari pn
Silenciario
Prenom masculí

Silveri pn
Silverio
Prenom masculí

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ pn
Silvestre
Prenom masculí

Silvi pn
Silvio
Prenom masculí

Silvà /siɫˈva/ /siɫˈva/ /siɫˈβa/ pn
Silvano
Prenom masculí

Silví pn
Silvino
Prenom masculí

Silèsia /siˈɫɛ.zi.a/ /siˈɫɛ.zi.ə/ pn
Silesia

Simona /siˈmo.na/ /siˈmo.nə/ pn
Simona
Prenom femení

Simó /siˈmo/ pn
Simón
Prenom masculí

Singapur /siŋ.ɡəˈpur/ pn
Singapur
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima a més de diverses illes menors. El nom complet és República de Singapur.

Sogorb /soˈɣɔɾp/ /suˈɣɔrp/ pn
Segorbe

Sol /ˈsɔɫ/ pn
Sol
Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Somàlia /soˈma.ɫi.ə/ /suˈma.ɫi.ə/ pn
Somalia
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Kenya, a més és costaner amb el golf d'Aden i a l'oceà Índic. El nom oficial és República Democràtica Somali.

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ pn
Sri Lanka
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Succés pn
Suceso
Prenom masculí

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ pn
Sudáfrica
Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Sudan pn
Sudán
Estat africà fronterer amb Egipte, Eritrea, Etiòpia, el Sudan del Sud, la República Centreafricana, el Txad i Líbia. El nom oficial és República del Sudan.

Sudan del Sud /suˌðan.dəɫˈsut/ pn
Sudán del Sur
Estat africà fronterer amb el Sudan, Etiòpia, Kenya, Uganda, la República Democràtica del Congo, la República Centreafricana. El nom oficial és República del Sudan del Sud.

Sulpici pn
Sulpicio
Prenom masculí

Surinam pn
Surinam
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, el Brasil i la Guaiana Francesa. El nom oficial és República de Surinam.

Susanna /suˈzan.na/ /suˈzan.nə/ pn
Susana

Suècia /suˈɛ.si.ə/ pn
Suecia
Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ pn
Suiza
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ pn
Suazilandia
Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sàhara /ˈsa.ha.ɾa/ /ˈsa.hə.ɾə/ pn
Sáhara Sahara

Sàhara Occidental pn
Sahara Occidental

Sèfora pn
Séfora
Prenom femení

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ pn
Serbia

Síria /ˈsi.ɾi.ə/ pn
Siria
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb Turquia, l'Iraq, Jordània, Israel i el Líban. El nom oficial és República Àrab Siriana.
Antiga província romana que ocupava aproximadament l'estat actual homònim i també el Líban.

Sísif /ˈsi.zif/ pn
Sísifo

TC acronym
TC

TDA /ˌteˌðeˈa/ acronym
TDA

TDAH acronym
TDAH

TEA acronym
TEA

TIC /ˈtik/ acronym
TIC
Sigles de tecnologies de la informació i la comunicació.

TV /ˌteˈve/ /ˌteˈve/ /ˌteˈβe/ acronym
TV

Tacià /ta.siˈa/ /tə.siˈa/ pn
Taciano
Prenom masculí

Tadeu pn
Tadeo
Prenom masculí

Tadjikistan /təd.ʒi.kisˈtan/ pn
Tayikistán
Estat asiàtic fronterer amb el Kirguizstan, la Xina, l'Afganistan i l’Uzbekistan. El nom complet és República del Tadjikistan.

Tailàndia /təjˈɫan.di.ə/ pn
Tailandia
Estat asiàtic fronterer amb Laos, Cambodja, Malàisia i Birmània, a més, és costaner amb el golf de Siam i el mar d'Andaman. El nom complet és Regne de Tailàndia.

Taiwan /təjˈwan/ pn
Taiwán
Illa asiàtica costanera amb el mar de la Xina Oriental, el mar de la Xina Meridional i l'oceà Pacífic.
Estat asiàtic que ocupa l'illa anterior. El nom complet és República de la Xina.

Tancred pn
Tancredo
Prenom masculí

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ pn
Tanzania
Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Tarasi /taˈɾa.zi/ /təˈɾa.zi/ pn
Tarasio
Prenom masculí

Tarquini /taɾˈki.ni/ /tərˈki.ni/ pn
Tarquinio
Prenom masculí

Tarquínia /taɾˈki.ni.a/ /tərˈki.ni.ə/ pn
Tarquinia
Prenom femení

Taràsia /taˈɾa.zi.a/ /təˈɾa.zi.ə/ pn
Tarasia
Prenom femení

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ pn
Tauro

Terenci /teˈɾɛn.si/ /təˈɾen.si/ /təˈɾɛn.si/ pn
Terencio

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ pn
Teresa

Terol /teˈɾɔɫ/ /təˈɾɔɫ/ pn
Teruel

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ pn
Tierra
Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Thor /ˈtor/ pn
Thor

Tibet /tiˈbet/ /tiˈβɛt/ pn
Tíbet

Timor Oriental /tiˌmor.u.ɾi.ənˈtaɫ/ /tiˌmoɾ.o.ɾi.ənˈtaɫ/ pn
Timor Oriental
Estat asiàtic que ocupa l'est de l'illa de Timor, les illes Atauro i Jaco i l'enclavament a l'oest de l'illa anomenat Oecussi-Ambeno. És fronterer amb Indonèsia i costaner amb el mar de Timor i el mar de Savu. El nom complet és República Democràtica de Timor Oriental.

Timoteu pn
Timoteo
Prenom masculí

Tirana /tiˈɾa.na/ /tiˈɾa.nə/ pn
Tirana

Togo pn
Togo
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Ghana, Benín i Burkina Faso i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República Togolesa.

Tokelau /to.keˈɫaw/ pn
Tokelau

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ pn
Toulouse

Tomàs /toˈmas/ /tuˈmas/ pn
Tomás
Prenom masculí

Tonga /ˈtoŋ.ɡə/ pn
Tonga
Estat independent oceànic que ocupa l'arxipèlag de les illes Tonga.

Transdnièster /tɾanz.niˈɛs.teɾ/ /tɾənz.niˈɛs.tər/ pn
Transnistria

Trinitat i Tobago pn
Trinidad y Tobago
Estat americà de les Antilles que ocupa principalment les illes de Trinitat i Tobago, a més d'un munt d'illes menors. El nom complet és República de Trinitat i Tobago.

Trèveris /ˈtɾɛ.ve.ɾis/ /ˈtɾɛ.və.ɾis/ /ˈtɾɛ.βe.ɾis/ /ˈtɾɛ.βə.ɾis/ pn
Tréveris

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ pn
Túnez
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turkmenistan /turɡ.mə.nisˈtan/ pn
Turkmenistán
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, l’Uzbekistan, l'Afganistan i l'Iran, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Turkmenistan.

Turquia /turˈki.ə/ pn
Turquía
Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ pn
Turingia

Tuvalu /tuˈva.ɫu/ /tuˈva.ɫu/ /tuˈβa.ɫu/ pn
Tuvalu
Estat format per un petit nombre de minúscules illes de la Polinèsia.

Txad pn
Chad
Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

Txèquia /ˈt͡ʃɛ.ki.ə/ pn
República Checa
Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Alemanya, Àustria i Eslovàquia. El nom oficial és República Txeca.

UCD /u.seˈðe/ /u.səˈðe/ acronym
UCD

UCI /ˈu.si/ acronym
UCI

UE acronym
EU UE

UEFA /uˈe.fa/ acronym
UEFA

UNESCO /uˈnes.ko/ acronym
UNESCO

URSS /ˈurs/ acronym
URSS

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ pn
Ucrania
Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Uganda /uˈɣan.də/ pn
Uganda
Estat africà fronterer amb Kenya, el Sudan, la República Democràtica del Congo, Ruanda i Tanzània. El nom oficial és República d'Uganda.

Uruguai pn
Uruguay

Urània /uˈɾa.ni.a/ /uˈɾa.ni.ə/ pn
Urania

Uzbekistan /uz.bə.kisˈtan/ pn
Uzbekistán
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, el Tadjikistan, el Kirguizstan, l'Afganistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar d'Aral. El nom complet és República de l'Uzbekistan.

VOS acronym
VOS

Vall d'Alcalà pn
Alcalá de la Chovada
Municipi de la Marina Alta.

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ pn
Valencia

Valònia /baˈɫɔ.ni.a/ /bəˈɫɔ.ni.ə/ /vaˈɫɔ.ni.a/ /vəˈɫɔ.ni.ə/ pn
Valonia

Vanuatu /ba.nuˈa.tu/ /bə.nuˈa.tu/ /va.nuˈa.tu/ /və.nuˈa.tu/ pn
Vanuatu
Arxipèlag i estat oceànic format per diverses illes i illots i que està situat al nord-est de Nova Caledònia, a l'oest de Fiji i al sud de les Illes Salomó. El nom oficial és República de Vanuatu.

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ pn
Varsovia

Vaticà /ba.tiˈka/ /bə.tiˈka/ /va.tiˈka/ /və.tiˈka/ pn
Vaticano

Veda /ˈbe.ða/ /ˈbe.ðə/ /ˈve.ða/ /ˈve.ðə/ pn
Veda
Llibre sagrat de la tradició cultural dels hindús, la revelació divina.

Veneçuela /be.ne.suˈɛ.ɫɛ/ /bə.nə.suˈɛ.ɫə/ /ve.ne.suˈɛ.ɫa/ /və.nə.suˈɛ.ɫə/ pn
Venezuela
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, Brasil i Colòmbia. El nom complet és República Bolivariana de Veneçuela.

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ pn
Cenicienta

Venus /ˈbɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ pn
Venus

Vera /ˈbe.ɾa/ /ˈbe.ɾə/ /ˈve.ɾa/ /ˈve.ɾə/ pn
Vera

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ pn
Virgo Virgen
La Verge Maria, Mare de Déu.
Virgo
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Verònica /beˈɾɔ.ni.ka/ /bəˈɾɔ.ni.kə/ /veˈɾɔ.ni.ka/ /vəˈɾɔ.ni.kə/ pn
Verónica
Prenom femení

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ pn
Wikcionario

Vicenç /biˈsɛns/ /viˈsɛns/ /viˈsɛns/ pn
Vicente
Prenom masculí d’origen llatí

Victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ pn
Victoria
Prenom femení

Vidal /biˈðaɫ/ /viˈðaɫ/ /viˈðaɫ/ pn
Vidal
Prenom masculí

Viella /biˈe.ʎa/ /biˈe.ʎə/ /viˈe.ʎa/ /viˈe.ʎə/ pn
Viella

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ pn
Viena

Vietnam /bi.edˈnam/ /bi.ədˈnam/ /vi.ədˈnam/ pn
Vietnam
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos i Cambodja, a més, és costaner amb el Golf de Tonquín. El nom complet és República Socialista del Vietnam.

Violeta /bi.oˈɫe.ta/ /bi.uˈɫɛ.tə/ /vi.oˈɫe.ta/ /vi.oˈɫə.tə/ /vi.uˈɫɛ.tə/ pn
Violeta

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ pn
Wikipedia

Víctor /ˈbik.tor/ /ˈbik.toɾ/ /ˈbik.tur/ /ˈvik.toɾ/ /ˈvik.tur/ pn
Víctor

Walda /ˈwaɫ.da/ /ˈwaɫ.də/ pn
Walda
Prenom femení d’origen germànic

Wallis i Futuna pn
Wallis y Futuna

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ pn
Javier

Xera /ˈt͡ʃe.ɾa/ /ˈʃe.ɾə/ pn
Chera

Xile /ˈʃi.ɫə/ pn
Chile
República situada a l'oest de l'extrem sud d'Amèrica. Té forma allargassada i és limítrof amb l'Argentina a l'est, i amb Bolívia i el Perú al nord. El nom complet és República de Xile.

Xina /ˈʃi.nə/ pn
China

Xipre /ˈʃi.pɾə/ pn
Chipre
País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Xipre del Nord pn
Chipre del Norte

Xirivella /t͡ʃi.ɾiˈve.ʎa/ /t͡ʃi.ɾiˈβe.ʎa/ /ʃi.ɾiˈve.ʎə/ /ʃi.ɾiˈβe.ʎə/ pn
Chirivella
Municipi de l'Horta Oest.

Xiva /ˈt͡ʃi.va/ /ˈt͡ʃi.βa/ /ˈʃi.və/ /ˈʃi.βə/ pn
Chiva
Municipi de la Foia de Bunyol.
Poble agregat a Morella (els Ports).

Xiva de Bunyol pn
Chiva de Buñol
Xiva (la Foia de Bunyol)

Xiva de Morella pn
Chiva de Morella
Poble agregat a Morella (els Ports).

Xixona /ʃiˈʃo.na/ /ʃiˈʃo.nə/ pn
Jijona
Municipi de l'Alacantí.

Xodos /ˈʃo.ðos/ /ˈʃo.ðus/ pn
Chodos
Municipi de l'Alcalatén.

Xulilla /t͡ʃuˈɫi.ʎa/ /ʃuˈɫi.ʎə/ pn
Chulilla
Municipi dels Serrans.

Xóvar /ˈt͡ʃo.vaɾ/ /ˈt͡ʃo.βar/ /ˈt͡ʃo.βaɾ/ /ˈʃo.vəɾ/ /ˈʃo.βər/ pn
Chóvar
Municipi de l'Alt Palància.

ZDP acronym
ZDP

Zafir pn
Zafiro
Prenom femení

Zaida pn
Zaida
Prenom femení

Zarra /ˈza.ra/ /ˈza.rə/ pn
Zarra
Municipi de la Vall de Cofrents.

Zaïra pn
Zaira
Prenom femení

Zimbàbue pn
Zimbabue

Zulima pn
Zulima
Prenom femení

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ pn
Zambia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

Zúric /ˈzu.ɾik/ pn
Zúrich

a /a/ /ə/ preposition
a
Direcció del moviment.
El terme del moviment o la distància.
en
El temps en què és o s'esdevé alguna cosa.
El terme d'un període de temps.

a aferrapilla adv
a la arrebatiña

a baix adv
abajo

a bastament /a /ə adv
suficientemente

a bell ull adv
a ojo

a boca de canó /a /ə adj
a bocajarro
(waterpolo, futbol) Dit de la rematada efectuada des de molt a prop de la porteria.

a boca de canó /a /ə adv
a quemarropa
Dit d'un tret disparat amb la boca de foc de l'arma gairebé tocant l’objectiu.
a bocajarro
Sense mirament, sense pensar-ho.

a boca de fosc adv
al anochecer

a boca de nit adv
a boca de noche

a boqueta de nit adv
a boca de noche

a camp ras adv
al raso

a causa de preposition
a causa de

a collibè /aˌkɔ.ʎiˈβɛ/ /əˌkɔ.ʎiˈβɛ/ adv
a hombros

a consciència /a /ə adv
a conciencia

a contracor /a /ə adv
a regañadientes

a contrapèl /aˌkon.tɾaˈpɛɫ/ /əˌkɔn.tɾəˈpɛɫ/ adv
a contrapelo

a corre-cuita /aˌko.reˈkuj.ta/ /aˌko.reˈkwi.ta/ adv
deprisa y corriendo

a dojo /aˈðo.d͡ʒo/ /aˈðo.ʒo/ /əˈðo.ʒo/ /əˈðo.ʒu/ adv
a patadas

a dues Interjection
a las dos

a dues parets adj
a dos paredes

a entrada de fosc adv
al anochecer

a entrada de nit adv
al anochecer

a força de preposition
a fuerza de

a frec de roba adj
a quemarropa

a granel adv
a granel

a gratcient /aˌɣɾat.siˈen/ /aˌɣɾat.siˈent/ /əˌɣɾat.siˈen/ /əˌɣɾat.siˈent/ adv
a sabiendas

a hora foscant adv
al anochecer

a l'ample Interjection
ancho

a l'engròs /a.ɫeŋˈgɾɔs/ /ə.ɫəŋˈgɾɔs/ adv
al por mayor
(comerç) Venda en gran quantitat o a clients majoristes.

a l'inrevés /a /ə adv
al revés

a l'uníson /a /ə adv
al unísono

a la babalà /a.ɫa.ba.baˈɫa/ adv
a tontas y a locas

a la caiguda del dia adv
al anochecer

a la francesa adv
a la francesa
(irònicament) Sense acomiadar-se, discretament.

a la gatzoneta adv
en cuclillas

a la moda /a /ə adj
a la moda

a la quinta forca /a.ɫaˌkin.taˈfoɾ.ka/ adv
en el quinto pino

a les palpentes adv
a tientas
Guiant-se palpant a les fosques.

a lloure adv
a sus anchas

a mata-degolla /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎa/ /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎɔ/ /əˌma.tə.ðəˈɣɔ.ʎə/ adv
a sangre y fuego
Assaltar matant sense donar quarter.
a matar
(amb el verb estar) Dues parts, enfrontades amb gran enemistat.

a part adv
aparte

a peu de fàbrica adv
en fábrica

a pilota aturada adv
a balón parado

a plaer adv
a gusto

a poc a poc /aˌpɔ.kaˈpɔk/ adv
poco a poco

a poqueta nit adv
a boca de noche

a portell adv
a tresbolillo

a posta adv
aposta

a preu fet adv
a destajo

a prop adv
cerca
A poca distància, espacial o temporal.

a prorrata adv
a prorrata

a pèl adv
al pelo
En la direcció inclinada del pèl.
en cueros
Tot nu
a pelo
Sense els guarniments habituals.

a quatre grapes adv
a gatas

a rebot Interjection
a rebote

a rebuf adv
a estela

a reveure Interjection
hasta la vista

a roda adv
a rueda

a rossegons /a.ro.seˈɣons/ /ə.ro.səˈɣons/ /ə.ru.səˈɣons/ adv
a rastras

a tot drap adv
a todo trapo

a trenc d'alba adv
al rayar el alba

a vegades adv
a veces

aalenià /a.a.ɫe.niˈa/ /ə.ə.ɫə.niˈa/ adj masc
aaleniano
Relatiu o pertanyent al període aalenià.

aalenià /a.a.ɫe.niˈa/ /ə.ə.ɫə.niˈa/ n masc
aaleniano
Primer estatge del juràssic mitjà, situat entre el toarcià i el bajocià.

abacallanar-se /a.ba.ka.ʎaˈnaɾ.se/ /ə.bə.kə.ʎə.nərˈsə/ /ə.bə.kə.ʎəˈnaɾ.sə/ /ə.βə.kə.ʎəˈnar.sə/ v
apergaminarse

abacial /a.ba.siˈaɫ/ /ə.βə.siˈaɫ/ adj
abacial

abaciologi /a.ba.si.oˈɫɔ.d͡ʒi/ /a.βa.si.oˈɫɔ.ʒi/ /ə.bə.si.oˈɫɔ.ʒi/ /ə.bə.si.uˈɫɔ.ʒi/ /ə.βə.si.uˈɫɔ.ʒi/ n masc
abaciologio

abacomte /a.baˈkom.te/ /ə.βəˈkom.tə/ n masc
abacómite

abacà /a.baˈka/ /ə.βəˈka/ n masc
abacá
Fibra tèxtil obtinguda de la planta del mateix nom.

abadal /a.baˈðaɫ/ /ə.βəˈðaɫ/ adj
abadengo

abadanar /a.ba.ðaˈnaɾ/ /a.βa.ðaˈna/ /ə.βə.ðəˈna/ v
abadanar
Convertir una pell en badana.

abadejo /a.baˈðe.d͡ʒo/ /a.βaˈðe.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒu/ /ə.βəˈðɛ.ʒu/ n masc
abadejo
Peix de l'ordre dels gadiformes, molt semblant al bacallà, però més petit (Pollachius pollachius).

abadenc /a.baˈðeŋk/ /a.βaˈðeŋ/ /ə.bəˈðəŋk/ /ə.bəˈðɛŋk/ /ə.βəˈðɛŋ/ adj masc
abacial

abadernar /a.ba.ðeɾˈnaɾ/ /a.βa.ðerˈna/ /a.βa.ðeɾˈna/ /ə.βə.ðərˈna/ v
abadernar

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ n fem
abadesa

abadia /a.baˈði.a/ n fem
abadía

abadiat /a.ba.ðiˈat/ /ə.βə.ðiˈat/ n masc
abadiado

abaixadura /a.baj.ʃaˈðu.ɾa/ /a.βa.ʃaˈðu.ɾa/ /a.βaj.ʃaˈðu.ɾa/ /ə.βə.ʃəˈðu.ɾə/ n fem
borra
Borra.

abaixament /a.baj.ʃaˈment/ /a.βa.ʃaˈmen/ /a.βaj.ʃaˈmen/ /ə.bə.ʃəˈmen/ /ə.bə.ʃəˈment/ n masc
tunda

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ v
bajar
Posar quelcom més baix d'on és.
bajarse
Humiliar, fer perdre l'orgull o la dignitat.
(pronominal) Humiliar-se, perdre un mateix l'orgull o la dignitat.

abaixar-se els pantalons v
bajarse los pantalones
Cedir deshonrosament.

abaixat /a.bajˈʃat/ /a.βajˈʃat/ /a.βaˈʃat/ /ə.βəˈʃat/ adj masc
tundido

abalançar /a.ba.ɫanˈsaɾ/ /a.βa.ɫanˈsa/ /ə.βə.ɫənˈsa/ v
abalanzar
Posar les balances al fi, afinar-les.
abalanzarse
(pronominal) Inclinar-se alguna cosa perdent la seva posició natural.
(pronominal) Escometre a algú o a alguna cosa tirant-se al damunt.

abalienació /a.pa.ɫi.e.na.siˈo/ /a.βa.ɫi.e.na.siˈo/ /ə.pə.ɫi.ə.nə.siˈo/ n fem
abalienación

abalisar /a.ba.ɫiˈzaɾ/ /a.βa.ɫiˈza/ /ə.βə.ɫiˈza/ v
abalizar lay down

aballestar /a.ba.ʎesˈtaɾ/ /a.βa.ʎesˈta/ /ə.βə.ʎəsˈta/ v
aballestar

abaltir /a.baɫˈtiɾ/ /a.βaɫˈti/ v
adormecer

abancalar /a.baŋ.kaˈɫaɾ/ /a.βaŋ.kaˈɫa/ /ə.βəŋ.kəˈɫa/ v
abancalar

abanderar /a.ban.deˈɾaɾ/ /a.βan.deˈɾa/ /ə.βən.dəˈɾa/ v
abanderar
Proveir de bandera un lloc, una organització, etc.

abandonadament /a.ban.doˌna.ðaˈment/ /a.βan.doˌna.ðaˈmen/ /ə.bən.doˌna.ðəˈment/ /ə.bən.duˌna.ðəˈmen/ /ə.βən.duˌna.ðəˈmen/ adv
abandonadamente

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ v
abandonar
Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.
baldonar
Dir fàstics a algú.
abaratar
Donar per menys preu alguna cosa.
abandonarse
Perdre els ànims, desanimar-se.
No cuidar de les seves obligacions o interessos.
abandonarse envilecerse
(pronominal) menysprear-se, envilir-se.

abandó /a.banˈdo/ n masc
abandono

abandó escolar n masc
abandono escolar

abans /aˈbans/ adv
antes

abans-d'ahir /aˌbanz.ðaˈiɾ/ /aˌβanz.ðaˈi/ /əˌβanz.dəˈi/ adv
anteayer

abans-d'ahir l'altre adv
trasanteayer

abaratir /a.ba.ɾaˈtiɾ/ /a.βa.ɾaˈti/ v
abaratar
(intransitiu, pronominal) Fer-se una cosa de preu més reduït.

abarbetar /a.baɾ.beˈtaɾ/ /a.βar.βeˈta/ /a.βaɫ.βaˈta/ /a.βaɾ.βeˈta/ /ə.bəɾ.bəˈta/ v
abarbetar
(nàutica) Fer un lligam amb barbetes.

abarloar /a.baɾ.ɫoˈaɾ/ /a.βar.ɫoˈa/ /a.βaɾ.ɫoˈa/ /ə.bər.ɫuˈa/ /ə.bəɾ.ɫoˈa/ /ə.βər.ɫuˈa/ v
abarloar

abarrancar /a.ba.raŋˈkaɾ/ /a.βa.raŋˈka/ v
abarrancar

abarrotar /a.ba.roˈtaɾ/ /a.βa.roˈta/ /ə.bə.roˈta/ /ə.bə.ruˈta/ /ə.βə.ruˈta/ v
abarrotar
Fermar la càrrega d'una embarcació omplint els espais intermedis.
Omplir completament, omplir de gom a gom.

abassegar /a.ba.seˈɣaɾ/ /a.βa.seˈɣa/ /ə.βə.səˈɣa/ v
acaparar

abast /aˈbast/ /əˈβast/ n masc
alcance

abastament /a.bas.taˈment/ /a.βas.taˈmen/ /ə.bəs.təˈmen/ /ə.bəs.təˈment/ n masc
abastecimiento abastecimientos

abastar /a.basˈtaɾ/ /a.βasˈta/ v
alcanzar
(transitiu) Haver allò que està en algun lloc alt o distant.
abastecer
(transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
bastar
(intransitiu) Ser suficient o bastant.

abat /aˈbat/ n masc
abad

abatedor de temperatura n masc
abatidor de temperatura

abatible /a.baˈti.bɫe/ /a.βaˈti.βɫe/ /a.βaˈtib.bɫe/ /ə.bəˈtib.bɫə/ /ə.βəˈti.βɫə/ adj
reclinable

abatre /aˈba.tɾe/ /əˈβa.tɾə/ v
abatir
Fer caure, tirar a terra.
Metafòricament, humiliar, envilir.
Fer perdre l'ànim, les forces.

abaxial /a.bak.siˈaɫ/ /ə.βək.siˈaɫ/ adj
abaxial

abazí /a.baˈzi/ /ə.βəˈzi/ n masc
abasio

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ v
abdicar

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ n masc
abdomen

abdominal /ab.do.miˈnaɫ/ /əb.do.miˈnaɫ/ /əb.du.miˈnaɫ/ adj
abdominal

abdominals /ab.do.miˈnaɫs/ /əb.du.miˈnaɫs/ n masc
abdominales

abducció /ab.duk.siˈo/ /əb.duk.siˈo/ n fem
abducción

abduir /ab.duˈi/ /ab.duˈiɾ/ /əb.duˈi/ v
abducir
Allunyar un membre o un òrgan del cos del pla medià que divideix el cos en dues parts simètriques.

abecedari /a.βe.seˈða.ɾi/ /ə.βə.səˈða.ɾi/ n masc
abecedario

abelià /a.be.ɫiˈa/ /ə.βə.ɫiˈa/ adj masc
abeliano
(matemàtiques) commutatiu

abell /aˈbeʎ/ /əˈbəʎ/ /əˈbɛj/ /əˈβɛʎ/ n masc
ganado
Eixam d’abelles.

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ n fem
abeja
Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellerol /a.be.ʎeˈɾɔɫ/ /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/ /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ n masc
abejaruco

abellir /a.beˈʎiɾ/ /a.βeˈʎi/ v
apetecer
Venir de gust.

abellot /a.beˈʎɔt/ /ə.bəˈjɔt/ /ə.bəˈʎɔt/ n masc
zángano
Abella mascle.

abenaki /a.beˈna.ki/ /ə.βəˈna.ki/ n masc
abenaqués

aberrant /a.beˈrant/ /a.βeˈran/ /ə.bəˈran/ /ə.bəˈrant/ /ə.βəˈran/ adj
aberrante anormal

aberrar /a.beˈraɾ/ /a.βeˈra/ /ə.βəˈra/ v
aberrar

abessiu /a.beˈsiw/ /ə.βəˈsiw/ n masc
abesivo

abessonar /ə.bə.soˈna/ /ə.bə.suˈna/ v
embutir
(balear) Donar molt o massa menjar.

abeurador /a.bew.ɾaˈðoɾ/ /a.βew.ɾaˈðo/ n masc
abrevadero

abeurament /a.bew.ɾaˈment/ /a.βew.ɾaˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈment/ /ə.βəw.ɾəˈmen/ n masc
abrevamiento

abeurar /a.bewˈɾaɾ/ /a.βewˈɾa/ /ə.βəwˈɾa/ v
abrevar
Donar beure al bestiar.

abigeat /a.bi.d͡ʒeˈat/ /a.βi.ʒeˈat/ /ə.βi.ʒeˈat/ n masc
abigeato

abillar /a.biˈʎaɾ/ /a.βiˈʎa/ v
ataviar

abintestat /a.bin.tesˈtat/ /ə.βin.təsˈtat/ adv
ab intestato

abiotròfia /a.bi.oˈtɾɔ.fi.a/ /ə.bi.oˈtɾɔ.fi.ə/ /ə.bi.uˈtɾɔ.fi.ə/ /ə.βi.uˈtɾɔ.fi.ə/ n fem
abiotrofia

abismar /a.bizˈmaɾ/ /a.βizˈma/ /ə.βizˈma/ v
abismarse
Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ n masc
abismo
Fondària immensa.

abiòtic /a.biˈɔ.tik/ /ə.βiˈɔ.tik/ adj masc
abiótico
Que no forma part dels éssers vius o no és producte d'ells.

abjecció /ab.d͡ʒek.siˈo/ n fem
abyección

abjectament /abˌd͡ʒɛk.taˈmen/ /abˌd͡ʒɛk.taˈment/ /əbˌʒek.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈment/ adv
abyectamente

abjurar /ab.d͡ʒuˈɾa/ /ab.d͡ʒuˈɾaɾ/ /əb.ʒuˈɾa/ v
abjurar

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ adj
abjasio
Propi d'Abkhàzia, els seus habitants o la seva llengua.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ n masc
abjasio
Individu del poble del Caucas establert a Abkhàzia i Adjària (Geòrgia).
abkhaz abjasio
Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablamar /a.bɫaˈmaɾ/ /a.βɫaˈma/ /ə.βɫəˈma/ v
inflamar

ablanir /a.bɫaˈniɾ/ /a.βɫaˈni/ v
ablandar
Posar bla, estovar.
Laxar, suavitzar alguna cosa.
Mitigar la feresa, la ira o l'enuig d'algú.
Temperar-se.
mullir
Estovar el llit o semblant.
reblandecer
Posar-se blana o tendre amb la rosada.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ n masc
ablativo

abocador /a.bo.kaˈðoɾ/ /a.βo.kaˈðo/ /ə.bo.kəˈðo/ /ə.bu.kəˈðo/ n masc
vertedero

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ v
echar embrocar
Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.
trastornar
Girar cap a terra alguna cosa.
abocar
Acostar alguna cosa al lloc on ha d'obrar.
derramar
Gastar molts de diners amb la finalitat d'aconseguir alguna cosa.
agolparse
(pronominal) Ajuntar-se de cop en algun lloc molta de gent.
agolparse avalanzarse
(pronominal) Inclinar-se, tirar-se amb el cos endavant.

abocat /a.boˈkat/ /ə.boˈkat/ /ə.buˈkat/ adj masc
abocado
(enologia) Que deixa a la boca un punt de dolçor, dit del vi suau, entre sec i dolç,

aboiar /a.boˈjaɾ/ /a.βoˈja/ /ə.boˈja/ /ə.buˈja/ v
aboyar

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ v
abolir

abominable /a.bo.miˈna.bɫe/ /a.βo.miˈna.βɫe/ /a.βo.miˈnab.bɫe/ /ə.bo.miˈnab.bɫə/ /ə.bu.miˈnab.bɫə/ /ə.βu.miˈna.βɫə/ /ə.βu.miˈnab.bɫə/ adj
abominable

abominablement /a.bo.miˌna.bɫeˈment/ /a.βo.miˌna.βɫeˈmen/ /a.βo.miˌnab.bɫeˈmen/ /ə.bo.miˌnab.bɫəˈment/ /ə.bu.miˌnab.bɫəˈmen/ /ə.βu.miˌna.βɫəˈmen/ /ə.βu.miˌnab.bɫəˈmen/ adv
abominablemente

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ v
abominar detestar

abonançar /a.bo.nanˈsaɾ/ /a.βo.nanˈsa/ /ə.bo.nənˈsa/ /ə.bu.nənˈsa/ /ə.βu.nənˈsa/ v
abonanzar

abonar /a.boˈnaɾ/ /a.βoˈna/ /ə.boˈna/ /ə.buˈna/ /ə.βuˈna/ v
abonar
Acreditar, donar per bo.
Sortir fiador per algú.
Anotar en un compte una partida a favor d'algú; prendre a compte.
abonarse
(pronominal) Prendre un abonament.

abonir /a.boˈniɾ/ /a.βoˈni/ /ə.boˈni/ /ə.buˈni/ /ə.βuˈni/ v
mejorar

abonyec /a.boˈɲek/ /ə.boˈɲək/ /ə.buˈɲɛk/ /ə.βuˈɲɛk/ n masc
abolladura

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ v
abollar

abordar /a.boɾˈðaɾ/ /a.βorˈða/ /a.βoɾˈða/ /ə.boɾˈða/ /ə.burˈða/ /ə.βurˈda/ v
abordar
(nàutica) Arrimar-se una embarcació a una altra, generalment per envestir-se.
Arribar la nau a terra.
arremeter
Escometre amb ímpetu i fúria.
azuzar
(balear) Aquissar.

aborrallonament /a.bo.ra.ʎo.naˈment/ /a.βo.ra.ʎo.naˈmen/ /ə.bo.rə.ʎo.nəˈment/ /ə.bu.rə.ʎu.nəˈmen/ /ə.βu.rə.ʎu.nəˈmen/ n masc
pildeo

aborrallonar-se /a.bo.ra.ʎoˈnaɾ.se/ /ə.bo.rə.ʎoˈnaɾ.sə/ /ə.bu.rə.ʎu.nərˈsə/ /ə.βu.rə.ʎuˈnar.sə/ v
aborregarse

abossar /a.boˈsaɾ/ /a.βoˈsa/ /ə.boˈsa/ /ə.buˈsa/ /ə.βuˈsa/ v
abozar

abotifarrar-se /a.bo.ti.faˈraɾ.se/ /ə.bo.ti.fəˈraɾ.sə/ /ə.bu.ti.fə.rərˈsə/ /ə.βu.ti.fəˈrar.sə/ v
abotagarse

aboòspora /a.boˈɔs.po.ɾa/ /ə.boˈɔs.po.ɾə/ /ə.buˈɔs.pu.ɾə/ /ə.βuˈɔs.pu.ɾə/ n fem
aboóspora

abrandar /a.bɾanˈdaɾ/ /a.βɾanˈda/ /ə.βɾənˈda/ v
atizar

abrandat /a.bɾanˈdat/ /ə.βɾənˈdat/ adj
apasionado

abraonar /a.bɾa.oˈnaɾ/ /a.βɾa.oˈna/ /ə.bɾə.oˈna/ /ə.bɾə.uˈna/ /ə.βɾə.uˈna/ v
agarrar
Agafar i estrènyer amb força a algú pels braons.
enzarzarse
(pronominal) Agafar-se fortament dos que es barallen.

abraonar-se /a.bɾa.oˈnaɾ.se/ /ə.bɾə.oˈnaɾ.sə/ /ə.bɾə.u.nərˈsə/ /ə.βɾə.uˈnar.sə/ v
precipitarse
(rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'una melé ordenada, consistent a llançar-se ajupits contra els jugadors que constitueixen la primera línia de l'equip adversari.

abrasar /a.bɾaˈzaɾ/ /a.βɾaˈza/ /ə.βɾəˈza/ v
abrasar burn
Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
abrasar
Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.
(pronominal) Estar molt agitat d'alguna passió.

abrasivitat n fem
abrasividad

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ n fem
abrazo

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ v
abrazar abarca
Estrènyer amb els braços.
abrazar
Seguir una causa, opinió o partit.

abreujadament /a.bɾewˌd͡ʒa.ðaˈment/ /a.βɾewˌd͡ʒa.ðaˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈment/ /ə.βɾəwˌʒa.ðəˈmen/ adv
abreviadamente

abreujar /a.bɾewˈd͡ʒaɾ/ /a.βɾewˈd͡ʒa/ /ə.βɾəwˈʒa/ v
abreviar

abreviació /a.bɾe.vi.a.siˈo/ /a.βɾe.βi.a.siˈo/ /ə.bɾə.vi.ə.siˈo/ /ə.βɾə.βi.ə.siˈo/ n fem
abreviación

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ n fem
abreviatura
Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ n masc
abrigo
Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.
Aixopluc, ajuda, protecció.

abrigall /a.bɾiˈɣaʎ/ /ə.bɾiˈɣaj/ /ə.bɾiˈɣaʎ/ /ə.βɾiˈɣaʎ/ n masc
abrigo
Peça o cosa que serveix per a abrigar.

abrigar /a.bɾiˈɣaɾ/ /a.βɾiˈɣa/ v
abrigar
Resguardar del fred.
Auxiliar, emparar, patrocinar.
cubrir
Cobrir, tapar.

abril /əˈβɾiɫ/ n masc
abril
Quart mes de l'any.

abrilejar /a.bɾi.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /a.βɾi.ɫeˈd͡ʒa/ /a.βɾi.ɫeˈʒa/ /ə.bɾi.ɫəˈd͡ʒa/ /ə.bɾi.ɫəˈʒa/ /ə.βɾi.ɫəˈʒa/ v
hacer un tiempo primaveral
A l'hivern, fer un temps primaveral propi de l'abril.

abrilenc /a.bɾiˈɫeŋk/ /a.βɾiˈɫeŋ/ /ə.bɾiˈɫəŋk/ /ə.bɾiˈɫɛŋk/ /ə.βɾiˈɫɛŋ/ adj masc
abrileño

abrillantar /a.bɾi.ʎanˈtaɾ/ /a.βɾi.ʎanˈta/ /ə.βɾi.ʎənˈta/ v
abrillantar

abriolar /a.bɾi.oˈɫaɾ/ /a.βɾi.oˈɫa/ /ə.bɾi.oˈɫa/ /ə.bɾi.uˈɫa/ /ə.βɾi.uˈɫa/ v
abriolar

abrivadament /a.bɾiˌva.ðaˈment/ /a.βɾiˌβa.ðaˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈment/ /ə.βɾiˌβa.ðəˈmen/ adv
denodadamente

abrivar /a.bɾiˈvaɾ/ /a.βɾiˈβa/ /ə.bɾiˈva/ /ə.βɾiˈβa/ v
arrojar
Donar embranzida, impuls.

abrogació /a.bɾo.ɣa.siˈo/ /ə.bɾo.ɣə.siˈo/ /ə.bɾu.ɣə.siˈo/ /ə.βɾu.ɣə.siˈo/ n fem
abrogación

abrogar /a.bɾoˈɣaɾ/ /a.βɾoˈɣa/ /ə.bɾoˈɣa/ /ə.bɾuˈɣa/ /ə.βɾuˈɣa/ v
abrogar

abromar-se /a.bɾoˈmaɾ.se/ /ə.bɾoˈmaɾ.sə/ /ə.bɾu.mərˈsə/ /ə.βɾuˈmar.sə/ v
abromarse
Omplir-se de broma les naus.

abroquerar /a.bɾo.keˈɾaɾ/ /a.βɾo.keˈɾa/ /ə.bɾo.kəˈɾa/ /ə.bɾu.kəˈɾa/ /ə.βɾu.kəˈɾa/ v
abroquelar

abruptament /aˌbɾup.taˈment/ /aˌβɾup.taˈmen/ /əˌbɾup.təˈmen/ /əˌbɾup.təˈment/ /əˌβɾup.təˈmen/ adv
abruptamente

abrusament /a.βɾu.zaˈmen/ /a.βɾu.zaˈment/ /ə.βɾu.zəˈmen/ /ə.βɾu.zəˈment// n masc
activación propagada
(psiquiatria) Model experimental segons el qual la repetida estimulació elèctrica o química de baixa intensitat de determinades zones del cervell pot provocar una sensibilització progressiva de l'estructura cerebral i generar convulsions i crisis epilèptiques.

abrusar /a.bɾuˈzaɾ/ /a.βɾuˈza/ /ə.βɾuˈza/ v
abrasar
Escalfar amb excés, com l'ardor del sol a l'estiu.
achichararse
(pronominal) Cremar-se, rebre una calor excessiva.

abscisió /ap.si.ziˈo/ /əp.si.ziˈo/ n fem
abscisión

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ adj
ausente
Que no està atent a la situació present.

absenta /apˈsen.ta/ /əpˈsen.tə/ n fem
absenta ajenjo

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ v
ausentar

absentisme escolar n masc
absentismo escolar

absis n masc
ábside

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ v
absolver
Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
Remetre a un penitent els seus pecats en el tribunal de confessió, llevar-li les censures en què hagués incorregut.
Donar per lliure al reu contra qui s'havia entaulat una demanda civil o criminal.

absolta /apˈsɔɫ.ta/ /apˈsɔɫ.tɔ/ /əpˈsɔɫ.tə/ n fem
responso

absolut /ap.soˈɫut/ /əp.soˈɫut/ /əp.suˈɫut/ adj masc
absoluto

absolutament /ap.soˌɫu.taˈmen/ /ap.soˌɫu.taˈment/ /əp.soˌɫu.təˈment/ /əp.suˌɫu.təˈmen/ adv
absolutamente

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ v
absorber
Amarar, penetrar dins.

absortància /ap.soɾˈtan.si.a/ /əp.surˈtan.si.ə/ n fem
absortancia
Potència radiant absorbida per un sistema dividida per la potència radiant que hi incideix.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ adj masc
abstemio
Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ n masc
abstemio
Persona que mai ingereix begudes alcohòliques.

abstenir-se /aps.teˈniɾ.se/ /əps.tə.niɾˈsə/ /əps.təˈnir.sə/ v
abstenerse

abstergir /aps.terˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒiɾ/ /əps.tərˈʒi/ v
absterger

abstinent /aps.tiˈnen/ /aps.tiˈnent/ /əps.tiˈnen/ /əps.tiˈnent/ adj
abstinente

abstinentment /aps.tiˌnemˈmen/ /aps.tiˌnemˈment/ /əps.tiˌnemˈmen/ /əps.tiˌnemˈment/ adv
abstinentemente

abstracció /aps.tɾak.siˈo/ /əps.tɾək.siˈo/ n fem
abstracción

abstractament /apsˌtɾak.taˈmen/ /apsˌtɾak.taˈment/ /əpsˌtɾak.təˈmen/ /əpsˌtɾak.təˈment/ adv
abstractamente

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ adj masc
abstracto

abstractivament /aps.tɾakˌti.vaˈment/ /aps.tɾakˌti.βaˈmen/ /əps.tɾəkˌti.vəˈmen/ /əps.tɾəkˌti.vəˈment/ /əps.tɾəkˌti.βəˈmen/ adv
abstractivamente

abstretament /apsˌtɾe.taˈmen/ /apsˌtɾe.taˈment/ /əpsˌtɾe.təˈmen/ /əpsˌtɾe.təˈment/ adv
abstraídamente

abstreure /apsˈtɾew.ɾe/ /əpsˈtɾɛw.ɾə/ v
abstraer abstraerse
Considerar en una cosa un atribut o una propietat sense atendre els altres atributs o propietats que té.

abstrusament /apsˌtɾu.zaˈmen/ /apsˌtɾu.zaˈment/ /əpsˌtɾu.zəˈmen/ /əpsˌtɾu.zəˈment/ adv
abstrusamente

absurdament /apˌsur.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈment/ /əpˌsur.dəˈmen/ /əpˌsur.ðəˈmen/ /əpˌsuɾ.ðəˈment/ adv
absurdamente

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ n fem
ausencia falta

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ adj
abundante

abundantment /a.bunˌdamˈment/ /a.βunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈment/ adv
abundantemente

abundar /a.bunˈdaɾ/ /a.βunˈda/ /ə.βunˈda/ v
abundar

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ n fem
abundancia

aburgesament /a.buɾ.d͡ʒe.zaˈment/ /a.βur.d͡ʒe.zaˈmen/ /a.βuɾ.d͡ʒe.zaˈmen/ /ə.bur.ʒə.zəˈmen/ /ə.buɾ.ʒə.zəˈment/ /ə.βur.ʒə.zəˈmen/ n masc
aburguesamiento

aburgesar /a.buɾ.d͡ʒeˈzaɾ/ /a.βur.d͡ʒeˈza/ /a.βuɾ.d͡ʒeˈza/ /ə.βur.ʒəˈza/ v
aburguesar

abusar /a.buˈzaɾ/ /a.βuˈza/ /ə.βuˈza/ v
abusar

abusiu /a.buˈziw/ /ə.βuˈziw/ adj masc
abusivo

abusivament /a.buˌzi.vaˈment/ /a.βuˌzi.βaˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈment/ /ə.βuˌzi.βəˈmen/ adv
abusivamente

abúlia /aˈbu.ɫi.a/ n fem
abulia

abús /aˈbus/ n masc
abuso

acabadament /a.kaˌba.ðaˈment/ /a.kaˌβa.ðaˈmen/ /ə.kəˌba.ðəˈmen/ /ə.kəˌba.ðəˈment/ /ə.kəˌβa.ðəˈmen/ adv
acabadamente

acabalar /a.ka.baˈɫaɾ/ /a.ka.βaˈɫa/ /ə.kə.βəˈɫa/ v
acaudalar

acaballes /a.kaˈba.ʎes/ /ə.kəˈba.jəs/ /ə.kəˈba.ʎəs/ n fem
postrimerías

acabament /a.ka.baˈment/ /a.ka.βaˈmen/ /ə.kə.bəˈmen/ /ə.kə.bəˈment/ n masc
final
Part final d'una cosa.
acabado
Part final del procés de fabricació en què es treballen els detalls o l'aspecte de l'objecte.

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ v
acabar

acabar per v
acabar por

acabat /a.kaˈbat/ adj masc
acabado
Perfet, complet.
Espatllat, malparat o en mala disposició.

acabat /a.kaˈbat/ n masc
acabado
Perfeccionament final d'una obra.

acabdillar /a.kab.diˈʎa/ /a.kab.diˈʎaɾ/ /ə.kəb.diˈʎa/ v
acaudillar

academitzar /a.ka.ðe.miˈd͡za/ /a.ka.ðe.miˈza/ /a.ka.ðe.miˈzaɾ/ /ə.kə.ðə.miˈd͡za/ v
academizar

acadèmia /a.kaˈðɛ.mi.a/ n fem
academia
Societat literària, artística o científica constituïda per a l'avançament de les bones lletres, de les arts o les ciències.
Institució educativa de caràcter privat on es porten a terme estudis complementaris als de l'educació regular i formal.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ adj masc
académico
Relatiu o pertanyent a l'ensenyament, particularment universitari.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ n masc
académico
Membre d'una acadèmia.

acadèmicament /a.kaˌðɛ.mi.kaˈmen/ /a.kaˌðɛ.mi.kaˈment/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈmen/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈment/ adv
académicamente

acagallonar-se /a.ka.ɣa.ʎoˈnaɾ.se/ /ə.kə.ɣə.ʎoˈnaɾ.sə/ /ə.kə.ɣə.ʎu.nərˈsə/ /ə.kə.ɣə.ʎuˈnar.sə/ v
aborujarse

acalar /a.kaˈɫa/ /a.kaˈɫaɾ/ v
bajar
(balear) Inclinar cap avall una part del cos.

acalcúlia /a.kaɫˈku.ɫi.a/ /ə.kəɫˈku.ɫi.ə/ n fem
acalculia

acaloradament /a.ka.ɫoˌɾa.ðaˈmen/ /a.ka.ɫoˌɾa.ðaˈment/ /ə.kə.ɫoˌɾa.ðəˈment/ /ə.kə.ɫuˌɾa.ðəˈmen/ adv
acaloradamente

acalorar /a.ka.ɫoˈɾa/ /a.ka.ɫoˈɾaɾ/ /ə.kə.ɫoˈɾa/ /ə.kə.ɫuˈɾa/ v
acalorar
Fer o donar calor.
Excitar, exaltar.
acalorarse
(pronominal) Encendre's, aclaparar-se per un excés de treball o exercici.
(pronominal) Enardir-se en la conversa o disputa.

acampanar /a.kam.paˈna/ /a.kam.paˈnaɾ/ v
acampanar

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ v
acampar

acamussar /a.ka.muˈsa/ /a.ka.muˈsaɾ/ /ə.kə.muˈsa/ v
agamuzar

acanalar /a.ka.naˈɫa/ /a.ka.naˈɫaɾ/ /ə.kə.nəˈɫa/ v
acanalar
Fer solcs o canals.

acanar /a.kaˈna/ /a.kaˈnaɾ/ /ə.kəˈna/ v
varear

acanonar /a.ka.noˈna/ /a.ka.noˈnaɾ/ /ə.kə.noˈna/ /ə.kə.nuˈna/ v
encañar

acanto- prefix
acanto-

acantonar /a.kan.toˈna/ /a.kan.toˈnaɾ/ /ə.kən.toˈna/ /ə.kən.tuˈna/ v
acantonar

acanyar-se /a.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kə.ɲəɾˈsə/ /ə.kəˈɲar.sə/ v
encanijar

acanyat /a.kaˈɲat/ adj
canijo
Molt magre.

acaparar /a.ka.paˈɾa/ /a.ka.paˈɾaɾ/ /ə.kə.pəˈɾa/ v
acaparar

acaptar /a.kapˈta/ /a.kapˈtaɾ/ /ə.kəpˈta/ v
colectar

acaramel·lar /a.ka.ɾa.meɫˈɫa/ /a.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/ /a.ka.ɾa.meˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məɫˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məˈɫa/ v
acaramelar

acarar /a.kaˈɾa/ /a.kaˈɾaɾ/ v
carear
Confrontar unes persones amb unes altres amb el fi d'esbrinar la veritat.
Confrontar una cosa amb una altra.

acarcanyar-se /a.kaɾ.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kər.kə.ɲərˈsə/ /ə.kəɾ.kəˈɲaɾ.sə/ v
enaguacharse

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ v
acariciar
Fer carícies, tractar amb afecte.
Passar els dits suaument per una superfície.

acarrerar /a.ka.reˈɾa/ /a.ka.reˈɾaɾ/ /ə.kə.rəˈɾa/ v
encaminar

acastellanar /a.kas.te.ʎaˈna/ /a.kas.te.ʎaˈnaɾ/ /ə.kəs.tə.ʎəˈna/ v
castellanizar

acastellar /a.kas.teˈʎa/ /a.kas.teˈʎaɾ/ /ə.kəs.təˈʎa/ v
encastillar

acatalanar /a.ka.ta.ɫaˈna/ /a.ka.ta.ɫaˈnaɾ/ /ə.kə.tə.ɫəˈna/ v
catalanizar

acatar /a.kaˈta/ /a.kaˈtaɾ/ /ə.kəˈta/ v
acatar

acatarrar-se /a.ka.taˈraɾ.se/ /ə.kə.tə.rəɾˈsə/ /ə.kə.təˈrar.sə/ v
acatarrarse

acaçar /a.kaˈsa/ /a.kaˈsaɾ/ v
perseguir

accedir /ak.seˈði/ /ak.seˈðiɾ/ /ək.səˈði/ v
acceder
Tenir accés a un lloc, una situació.
Concedir, donar el consentiment.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ n fem
aceleración
Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

acceleració física n fem
aceleración física

acceleració per maquinari n fem
aceleración por hardware

acceleradament /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈmen/ /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈment/ /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈment/ adv
aceleradamente

accelerar /ak.se.ɫeˈɾa/ /ak.se.ɫeˈɾaɾ/ /ək.sə.ɫəˈɾa/ v
acelerar apresurar
Fer amb promptitud, més ràpid.
Donar més velocitat

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ n masc
acento
Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

accentuable /ak.sen.tuˈa.bɫe/ /ak.sen.tuˈa.βɫe/ /ak.sen.tuˈab.bɫe/ /ək.sən.tuˈa.βɫə/ /ək.sən.tuˈab.bɫə/ adj
acentuable

accentuadament /ak.sen.tuˌa.ðaˈmen/ /ak.sen.tuˌa.ðaˈment/ /ək.sən.tuˌa.ðəˈmen/ /ək.sən.tuˌa.ðəˈment/ adv
acentuadamente

accentuar /ak.sen.tuˈa/ /ak.sen.tuˈaɾ/ /ək.sən.tuˈa/ v
acentuar
Donar o prendre més importància.
Posar un accent gràfic o titlla.

accepció /ak.sep.siˈo/ n fem
acepción

acceptable /ak.sepˈta.bɫe/ /ak.sepˈta.βɫe/ /ak.sepˈtab.bɫe/ /ək.səpˈta.βɫə/ /ək.səpˈtab.bɫə/ adj
aceptable

acceptablement /ak.sepˌta.bɫeˈment/ /ak.sepˌta.βɫeˈmen/ /ak.sepˌtab.bɫeˈmen/ /ək.səpˌta.βɫəˈmen/ /ək.səpˌtab.bɫəˈmen/ /ək.səpˌtab.bɫəˈment/ adv
aceptablemente

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ n fem
aceptación

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ v
aceptar acceptar
Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.
aceptar
Obligar-se per escrit a pagar una lletra de canvi.

accessibilitat /ak.se.si.βi.liˈtat/ /ək.sə.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
accesibilidad
Qualitat de ser accessible, receptivitat

accessibilitat informàtica n fem
accesibilidad informática

accessió n fem
accesión

accessòriament /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈmen/ /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈment/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈmen/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈment/ adv
accesoriamente

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ n masc
accidente
Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ adv
accidentalmente

accidentar /ak.si.ðenˈta/ /ak.si.ðenˈtaɾ/ /ək.si.ðənˈta/ v
accidentar
Formar accidents en un terreny.
accidentarse
(pronominal) Ser escomès d'un accident.

accionar /ak.si.oˈna/ /ak.si.oˈnaɾ/ /ək.si.oˈna/ /ək.si.uˈna/ v
accionar
Posar en funcionament un mecanisme.
(retòrica) Acompanyar amb accions tots els moviments del cos i allò que es diu per donar més expressivitat.

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ n fem
acción
Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.
Participació en la propietat d'una empresa, negociada en el mercat borsari o no.

acció de joc n fem
acción de juego

acció de tir n fem
acción de tiro

acció formativa n fem
acción formativa

acció social n fem
acción social

acció sociocultural n fem
acción sociocultural

acció tutorial n fem
acción tutorial

accés /akˈses/ n masc
acceso
Zona que permet entrar a un lloc.
Possibilitat que una persona pugui relacionar-se amb un entorn, un objecte, un material, una activitat o un procés amb finalitats de participació, d'aprenentatge o de progrés personal.

accídia /akˈsi.ði.a/ n fem
acidia
Peresa, mandra, aversió al treball o a l'esforç.

acel·lular /a.se.ɫuˈɫaɾ/ /a.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /ə.sə.ɫuˈɫar/ /ə.səɫ.ɫuˈɫar/ /ə.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
acelular

acendrar /a.senˈdɾa/ /a.senˈdɾaɾ/ /ə.sənˈdɾa/ v
acrisolar
Purificar els metalls preciosos en el gresol amb l'acció del foc.
acendrar
Abrillantar els metalls preciosos amb cendra.

acensar /a.senˈsa/ /a.senˈsaɾ/ /ə.sənˈsa/ v
acensuar

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ n masc
acero

acerar /a.seˈɾa/ /a.seˈɾaɾ/ /ə.səˈɾa/ v
acerar
Posar acer a la punta i al tall dels instruments de ferro que serveixen per a tallar.
Barrejar pols d'acer amb l'aigua o un altre líquid, o bé introduir-lo dins d'ella.
(metal·lúrgia) Donar al ferro les propietats de l'acer.

acerbament /aˌsɛr.βaˈmen/ /aˌsɛɾ.baˈment/ /aˌsɛɾ.βaˈmen/ /əˌsɛr.bəˈmen/ /əˌsɛɾ.bəˈment/ adv
acerbamente

acetificar /a.se.ti.fiˈka/ /a.se.ti.fiˈkaɾ/ /ə.sə.ti.fiˈka/ v
acetificar

acetil /a.seˈtiɫ/ /ə.səˈtiɫ/ n masc
acetilo

acetàbul /a.seˈta.βuɫ/ /ə.səˈta.βuɫ/ n masc
acetábulo
(anatomia) Cavitat òssia on encaixa el cap del coxal de la cuixa.

acidesa /a.siˈðe.a/ /a.siˈðe.za/ /ə.siˈðə.zə/ /ə.siˈðɛ.zə/ n fem
acidez

acidificar /a.si.ði.fiˈka/ /a.si.ði.fiˈkaɾ/ v
acidificar

acidosi /a.siˈðɔ.zi/ /ə.siˈðɔ.zi/ n fem
acidosis

acidular /a.si.ðuˈɫa/ /a.si.ðuˈɫaɾ/ /ə.si.ðuˈɫa/ v
acidular

acidòfil /a.siˈðɔ.fiɫ/ /ə.siˈðɔ.fiɫ/ adj masc
acidófilo

acientífic /a.si.enˈti.fik/ /ə.si.ənˈti.fik/ adj masc
acientífico

acientíficament /a.si.enˌti.fi.kaˈmen/ /a.si.enˌti.fi.kaˈment/ /ə.si.ənˌti.fi.kəˈmen/ /ə.si.ənˌti.fi.kəˈment/ adv
acientícamente

aciençadament /a.si.enˌsa.ðaˈmen/ /a.si.enˌsa.ðaˈment/ /ə.si.ənˌsa.ðəˈmen/ /ə.si.ənˌsa.ðəˈment/ adv
sabiamente

aciençar /a.si.enˈsa/ /a.si.enˈsaɾ/ /ə.si.ənˈsa/ v
instruir

acimar /a.siˈma/ /a.siˈmaɾ/ v
amontonar
Amuntegar una substància granular.
elevar
Encimbellar, elevar algú a un alt rang.

acinglat /a.siŋˈɡɫat/ /ə.siŋˈɡɫat/ adj masc
escarpado

acivadar /a.si.vaˈðaɾ/ /a.si.βaˈða/ /ə.si.vəˈða/ /ə.si.βəˈða/ v
pensar

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ v
aclamar
Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.
Nomenar algú per aclamació.

aclapar /a.kɫaˈpa/ /a.kɫaˈpaɾ/ /ə.kɫəˈpa/ v
agachar

aclaparadorament /a.kɫa.pa.ɾaˌðo.ɾaˈmen/ /a.kɫa.pa.ɾaˌðo.ɾaˈment/ /ə.kɫə.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmen/ /ə.kɫə.pə.ɾəˌðo.ɾəˈment/ adv
abrumadoramente

aclaparar /a.kɫa.paˈɾa/ /a.kɫa.paˈɾaɾ/ v
abrumar
Prostrar, llevar les forces, l'ànim.

aclariment /a.kɫa.ɾiˈmen/ /a.kɫa.ɾiˈment/ /ə.kɫə.ɾiˈmen/ /ə.kɫə.ɾiˈment/ n masc
aclaración
Acte o efecte d'aclarir.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ v
aclarar
Treure el que ofusca la claredat o transparència d'alguna cosa, donar claror.
Fer que sigui major l'interval o distància que hi ha entre dues coses.
enrarecer
Disminuir l'espessor d'alguna cosa que sol ser densa i atapeïda.
chapodar
Tallar els sarments dels ceps o les branques dels arbres, a fi d'airejar i evitar que gastin la seva força o virtut en branques inútils.
esclarecer
Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.
desenmarañar
Posar en net algun negoci o dependència embolicada i confusa.
despejarse
Treure l'entorpiment del cap.
aclararse
(pronominal) Apartar-se, dissipar-se els núvols.

aclavellat /a.kɫa.veˈʎat/ /a.kɫa.βeˈʎat/ /ə.kɫə.vəˈʎat/ /ə.kɫə.βəˈʎat/ adj masc
aclavelado

aclimatar /a.kɫi.maˈta/ /a.kɫi.maˈtaɾ/ /ə.kɫi.məˈta/ v
aclimatar

aclofar /a.kɫoˈfa/ /a.kɫoˈfaɾ/ /ə.kɫoˈfa/ /ə.kɫuˈfa/ v
acuclillarse
(pronominal) Deixar-se anar de cul a terra fins a asseure's.
arrellanarse
(pronominal) Deixar-se anar sobre un seient.

aclotar /a.kɫoˈta/ /a.kɫoˈtaɾ/ /ə.kɫoˈta/ /ə.kɫuˈta/ v
ahoyar

aclucar /a.kɫuˈka/ /a.kɫuˈkaɾ/ v
cerrar
Tancar els ulls.

acme /ˈaɡ.me/ /ˈaɡ.mə/ n fem
acmé

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ n fem
acné

acoblar /a.kobˈbɫa/ /a.koˈbɫaɾ/ /a.koˈβɫa/ /ə.kobˈbɫa/ /ə.kubˈbɫa/ /ə.kuˈβɫa/ v
acoplar
Unir dues peces de manera que entrin l'una dins de l'altra.

acollar /a.koˈʎa/ /a.koˈʎaɾ/ /ə.koˈʎa/ /ə.kuˈʎa/ v
apandillar
Formar una colla.
acollar
(nàutica) Posar estopa entre les costures del buc.
(nàutica) Tirar dels acolladors.

acolliment /a.ko.ʎiˈmen/ /a.ko.ʎiˈment/ /ə.ko.ʎiˈment/ /ə.ku.jiˈmen/ /ə.ku.ʎiˈmen/ n masc
acogida

acolliment familiar n masc
acogida familiar

acolliment lingüístic n masc
acogida lingüística

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ v
acoger
Admetre a algú en la seva casa o companyia.
(pronominal) refugiar-se, retirar-se, posar-se a cobert.

acollonir /a.ko.ʎoˈni/ /a.ko.ʎoˈniɾ/ /ə.ko.ʎoˈni/ /ə.ku.juˈni/ v
acojonar

acolorir /a.ko.ɫoˈɾi/ /a.ko.ɫoˈɾiɾ/ /ə.ko.ɫoˈɾi/ /ə.ku.ɫuˈɾi/ v
colorear

acolorit /a.ko.ɫoˈɾit/ /ə.ko.ɫoˈɾit/ /ə.ku.ɫuˈɾit/ adj
colorido
De color.
De colors vius.

acoltellar /a.koɫ.teˈʎa/ /a.koɫ.teˈʎaɾ/ /ə.koɫ.təˈʎa/ /ə.kuɫ.təˈʎa/ v
acuchillar

acomboiar /a.kom.boˈja/ /a.kom.boˈjaɾ/ /ə.kom.boˈja/ /ə.kum.buˈja/ v
convoyar

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ v
despedir
Despatxar de la feina, donar comiat.
Fer els compliments necessaris (comiats) quan algú se'n va.

acomodació /a.ko.mo.ða.siˈo/ /ə.ku.mu.ðə.siˈo/ n fem
acomodación
Procés d'adaptació al medi mitjançant el qual una persona modifica els seus esquemes de comportament per adaptar-se a una situació nova.

acomodadament /a.ko.moˌða.ðaˈmen/ /a.ko.moˌða.ðaˈment/ /ə.ko.moˌða.ðəˈment/ /ə.ku.muˌða.ðəˈmen/ adv
acomodadamente

acomodador /a.ko.mo.ðaˈðo/ /a.ko.mo.ðaˈðoɾ/ /ə.ko.mo.ðəˈðo/ /ə.ku.mu.ðəˈðo/ n masc
acomodador
Persona, en un teatre o en una sala de cinema, encarregada d'ajudar a trobar a cada espectador el seu seient.

acomodar /a.ko.moˈða/ /a.ko.moˈðaɾ/ /ə.ko.moˈða/ /ə.ku.muˈða/ v
acomodar adaptar
Ordenar, posar en el forma deguda.
acomodar
Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
Col·locar, donar ocupació.
Proveir algú d'allò que necessita.
Ser alguna cosa útil o agradable a algú.
(pronominal) Conformar-se, adaptar-se al dictamen, geni o abast d'algú.
prestar
Deixar alguna cosa d'ús o servei.

acompanyament /a.kom.pa.ɲaˈmen/ /a.kom.pa.ɲaˈment/ /ə.kom.pə.ɲəˈment/ /ə.kum.pə.ɲəˈmen/ n masc
acompañamiento
(esports de pilota) Acció de prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.
(bàdminton) Falta consistent a retenir el volant sobre la raqueta durant l'execució d'un cop.

acompanyament educatiu n masc
acompañamiento educativo

acompanyant /a.kom.paˈɲan/ /a.kom.paˈɲant/ /ə.kom.pəˈɲant/ /ə.kum.pəˈɲan/ /ə.kum.pəˈɲant/ n masc
acompañante

acompanyant d'equip n neut
acompañante de equipo

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ v
acompañar
Anar en companyia d'una o moltes persones.
Agregar una cosa a una altra.
Cantar i tocar en consonància l'instrument amb la veu.
(esports de pilota) Prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.
escoltar
Escortar.

acomplexar /a.kom.pɫekˈsa/ /a.kom.pɫekˈsaɾ/ /ə.kom.pɫəkˈsa/ /ə.kum.pɫəkˈsa/ v
acomplejar

acomplir /a.komˈpɫi/ /a.komˈpɫiɾ/ /ə.komˈpɫi/ /ə.kumˈpɫi/ v
realizar
Dur a terme, esdevenir-se.
cumplirse
Desenvolupar-se.

acondiciar /a.kon.di.siˈa/ /a.kon.di.siˈaɾ/ /ə.kon.di.siˈa/ /ə.kun.di.siˈa/ v
asear

aconductar /a.kon.dukˈta/ /a.kon.dukˈtaɾ/ /ə.kon.dukˈta/ /ə.kun.dukˈta/ v
ajustarse

aconduir /a.kon.duˈi/ /a.kon.duˈiɾ/ /ə.kon.duˈi/ /ə.kun.duˈi/ v
colocar
Acomodar les coses a transportar o guardar.

aconseguir /a.kon.seˈɣi/ /a.kon.seˈɣiɾ/ /ə.kon.səˈɣi/ /ə.kun.səˈɣi/ v
conseguir
Arribar a assolir un objectiu.

aconsellable /a.kon.seˈʎa.bɫe/ /a.kon.seˈʎa.βɫe/ /a.kon.seˈʎab.bɫe/ /ə.kon.səˈʎab.bɫə/ /ə.kun.səˈjab.bɫə/ /ə.kun.səˈʎa.βɫə/ /ə.kun.səˈʎab.bɫə/ adj
aconsejable

aconsellador /a.kon.se.ʎaˈðo/ /a.kon.se.ʎaˈðoɾ/ /ə.kon.sə.ʎəˈðo/ /ə.kun.sə.jəˈðo/ /ə.kun.sə.ʎəˈðo/ adj masc
aconsejador

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ v
aconsejar

acontentar /a.kon.tenˈta/ /a.kon.tenˈtaɾ/ /ə.kon.tənˈta/ /ə.kun.tənˈta/ v
contentar
Agradar a algú, fer-lo content.
contentarse
(pronominal) quedar-se content.

acopar /a.koˈpa/ /a.koˈpaɾ/ /ə.koˈpa/ /ə.kuˈpa/ v
acopar
Fer de manera que les plantes facin copa.
Donar la forma còncava necessària per encaixar en un lloc convex.

acoquinar /a.ko.kiˈna/ /a.ko.kiˈnaɾ/ /ə.ko.kiˈna/ /ə.ku.kiˈna/ v
acoquinar

acorar /a.koˈɾa/ /a.koˈɾaɾ/ /ə.koˈɾa/ /ə.kuˈɾa/ v
matar
Matar amb una ferida al cor.
acongojar
Afligir, congoixar.

acord /aˈkɔɾt/ n masc
acuerdo
El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.
acorde
Diverses notes que sonen simultàniament.

acord de confidencialitat n masc
acuerdo de confidencialidad

acordadament /a.korˌða.ðaˈmen/ /a.koɾˌða.ðaˈmen/ /a.koɾˌða.ðaˈment/ /ə.koɾˌða.ðəˈment/ /ə.kurˌda.ðəˈmen/ /ə.kurˌða.ðəˈmen/ adv
acordadamente

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ v
acordar
Determinar o resoldre de comú acord, o per majoria de vots, alguna cosa.
(música) Avenir els instruments o veus per a formar harmonia.
ajustarse acordar
(pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ n masc
acordeón

acordió diatònic n masc
acordeón diatónico

acordonar /a.kor.ðoˈna/ /a.koɾ.ðoˈna/ /a.koɾ.ðoˈnaɾ/ /ə.koɾ.ðoˈna/ /ə.kur.duˈna/ /ə.kur.ðuˈna/ v
acordonar
Tancar una zona amb cordons per impedir-ne l'accés, especialment per motius de seguretat.
(numismàtica) Imprimir un petit cordó en el cantell de les monedes.

acorralar /a.ko.raˈɫa/ /a.ko.raˈɫaɾ/ /ə.ko.rəˈɫa/ /ə.ku.rəˈɫa/ v
acorralar
Assetjar per impedir la fuita.

acorriolar-se /a.ko.ri.oˈɫaɾ.se/ /ə.ku.ri.u.ɫəɾˈsə/ /ə.ku.ri.uˈɫar.sə/ v
desfilar

acorruar /a.ko.ruˈa/ /a.ko.ruˈaɾ/ /ə.ko.ruˈa/ /ə.ku.ruˈa/ v
alinear

acostar /a.kosˈta/ /a.kosˈtaɾ/ /ə.kosˈta/ /ə.kusˈta/ v
acercar
Posar una cosa al costat o a prop d'altra.
acostar
(nàutica) Arrambar el costat d'una nau.

acostumadament /a.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /a.kos.tuˌma.ðaˈment/ /ə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /ə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ adv
acostumbradamente

acostumar /a.kos.tuˈma/ /a.kos.tuˈmaɾ/ /ə.kos.tuˈma/ /ə.kus.tuˈma/ v
acostumbrar habituar
Fer que algú prengui el costum de fer alguna cosa.
(pronominal) Prendre el costum de fer alguna cosa.
acostumbrar
Tenir de costum.

acotació /a.ko.ta.siˈo/ /ə.ku.tə.siˈo/ n fem
acotación

acotar /a.koˈta/ /a.koˈtaɾ/ /ə.koˈta/ /ə.kuˈta/ v
agachar
(pronominal) Inclinar la part superior del cos envers terra.
(eivissenc) Forma alternativa de cotar.
acotar
Tallar una planta arran per a que rebroti des de la soca.
Posar acotacions.

acotiar /a.ko.tiˈa/ /a.ko.tiˈaɾ/ /ə.ko.tiˈa/ /ə.ku.tiˈa/ v
mimar

acotxar /a.koˈt͡ʃa/ /a.koˈt͡ʃaɾ/ /ə.koˈt͡ʃa/ /ə.kuˈt͡ʃa/ v
arropar
Fer que la roba abrigui bé algú, sobretot en el llit.

acovardir /a.ko.vaɾˈðiɾ/ /a.ko.βarˈði/ /a.ko.βaɾˈði/ /ə.ko.vəɾˈði/ /ə.ku.vərˈði/ /ə.ku.βərˈdi/ v
acobardar
Fer perdre l'esperit o valor, fer por.
acobardarse
(pronominal) Faltar l'esperit o valor.

acre /ˈa.kɾe/ /ˈa.kɾə/ n masc
acre

acreció /a.kɾe.siˈo/ /ə.kɾə.siˈo/ n fem
acreción
(economia) Increment dels beneficis per acció o del valor d'un actiu financer com a resultat d'una operació.

acreditació /a.kɾe.ði.ta.siˈo/ /ə.kɾə.ði.tə.siˈo/ n fem
acreditación

acreditar /a.kɾe.ðiˈta/ /a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /ə.kɾə.ðiˈta/ v
acreditar
Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
Donar proves de la certesa d'alguna cosa.
(pronominal) Adquirir crèdit o reputació.
devengar
Atènyer, tenir guanyat o merescut.

acreditatiu /a.kɾe.ði.taˈtiw/ /ə.kɾə.ði.təˈtiw/ adj masc
acreditativo

acrement /ˌa.kɾeˈmen/ /ˌa.kɾeˈment/ /ˌa.kɾəˈmen/ /ˌa.kɾəˈment/ adv
acremente

acrescent /a.kɾeˈsen/ /a.kɾeˈsent/ /ə.kɾəsˈsen/ /ə.kɾəsˈsent/ /ə.kɾəˈsen/ adj
acrescente

acretar /a.kɾeˈta/ /a.kɾeˈtaɾ/ /ə.kɾəˈta/ v
acretar

acretiu /a.kɾeˈtiw/ /ə.kɾəˈtiw/ adj masc
acretivo

acriaturat /a.kɾi.a.tuˈɾat/ /ə.kɾi.ə.tuˈɾat/ adj masc
aniñado

acro- prefix
acro-

acroamàtic /a.kɾo.aˈma.tik/ /ə.kɾu.əˈma.tik/ adj masc
acroamático

acrobàcia /a.kɾoˈba.si.a/ /ə.kɾoˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈβa.si.ə/ n fem
acrobacia
Art consistent a fer demostracions d'exercicis arriscats d'equilibri.

acrocecidi /a.kɾo.seˈsi.ði/ /ə.kɾo.səˈsi.ði/ /ə.kɾu.səˈsi.ði/ n masc
acrocecidio

acrofòbia /a.kɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.kɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.βi.ə/ n fem
acrofobia

acrogen /aˈkɾɔ.d͡ʒen/ /aˈkɾɔ.ʒen/ /əˈkɾɔ.ʒən/ adj masc
acrógeno

acrolecte /a.kɾoˈɫɛk.te/ /ə.kɾuˈɫɛk.tə/ n masc
acrolecto

acroleïna /a.kɾo.ɫeˈi.na/ /ə.kɾo.ɫəˈi.nə/ /ə.kɾu.ɫəˈi.nə/ n fem
acroleína

acromatitzar /a.kɾo.ma.tiˈd͡za/ /a.kɾo.ma.tiˈza/ /a.kɾo.ma.tiˈzaɾ/ /ə.kɾo.mə.tiˈd͡za/ /ə.kɾu.mə.tiˈd͡za/ v
acromatizar

acromatosi /a.kɾo.maˈtɔ.zi/ /ə.kɾo.məˈtɔ.zi/ /ə.kɾu.məˈtɔ.zi/ n fem
acromatosis

acromegàlia /a.kɾo.meˈɣa.ɫi.a/ /ə.kɾo.məˈɣa.ɫi.ə/ /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ n fem
acromegalia

acromi /aˈkɾɔ.mi/ /əˈkɾɔ.mi/ n masc
acromion

acromàtic /a.kɾuˈma.tik/ /ə.kɾuˈma.tik/ adj masc
acromático

acronecrosi /a.kɾo.neˈkɾɔ.zi/ /ə.kɾo.nəˈkɾɔ.zi/ /ə.kɾu.nəˈkɾɔ.zi/ n fem
acronecrosis

acronímia /a.kɾoˈni.mi.a/ /ə.kɾoˈni.mi.ə/ /ə.kɾuˈni.mi.ə/ n fem
acronimia

acropleurogen /a.kɾo.pɫewˈɾɔ.d͡ʒen/ /a.kɾo.pɫewˈɾɔ.ʒen/ /ə.kɾo.pɫəwˈɾɔ.ʒən/ /ə.kɾu.pɫəwˈɾɔ.ʒən/ adj masc
acropleurógeno

acroàuxic /a.kɾoˈawk.sik/ /ə.kɾoˈawk.sik/ /ə.kɾuˈawk.sik/ adj masc
acroáuxico

acréixer /aˈkɾe.ʃe/ /aˈkɾej.ʃe/ /aˈkɾej.ʃeɾ/ /əˈkɾe.ʃə/ v
acrecer

acrílic /aˈkɾi.ɫik/ /əˈkɾi.ɫik/ adj masc
acrílico

acròbata /aˈkɾɔ.ba.ta/ /əˈkɾɔ.βə.tə/ n neut
acróbata

acrònim /aˈkɾɔ.nim/ /əˈkɾɔ.nim/ n masc
acrónimo
Abreviació formada per fragments d'una expressió de forma que es pot llegir com un mot.
Mot format amb segments d'altres mots per afèresi o apòcope.

acròpet /aˈkɾɔ.pet/ /əˈkɾɔ.pət/ adj masc
acrópeto

acròspor /aˈkɾɔs.poɾ/ /əˈkɾɔs.poɾ/ /əˈkɾɔs.pur/ adj masc
acrósporo

acròspora /aˈkɾɔs.po.ɾa/ /əˈkɾɔs.po.ɾə/ /əˈkɾɔs.pu.ɾə/ n fem
acróspora

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ n masc
acróstico

acròtric /aˈkɾɔ.tɾik/ /əˈkɾɔ.tɾik/ adj masc
acrótrico

acta /ˈak.ta/ n fem
acta

acte /ˈak.te/ n masc
acto
Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.
Esdeveniment públic.

acte de parla n masc
acto de habla

acte didàctic n masc
acto didáctico

actini /əkˈti.ni/ n masc
actinio

actinomicosi /ak.ti.no.miˈkɔ.zi/ /ək.ti.no.miˈkɔ.zi/ /ək.ti.nu.miˈkɔ.zi/ n fem
actinomicosis

actinomorf /ak.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.nuˈmɔrf/ adj masc
actinomorfo

actitud /a.tiˈtut/ /ak.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ n fem
actitud

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ adj masc
activo
Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ n masc
activo
Conjunt de béns i de crèdits d'una empresa.

actiu financer n masc
activo financiero

actiu hereditari n masc
activo hereditario

activament /akˌti.vaˈment/ /akˌti.βaˈmen/ /əkˌti.vəˈmen/ /əkˌti.vəˈment/ /əkˌti.βəˈmen/ adv
activamente

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ v
activar
Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activisme /ak.tiˈviz.me/ /ak.tiˈβiz.me/ /ək.tiˈviz.mə/ /ək.tiˈβiz.mə/ n masc
activismo

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ n fem
actividad

activitat comunicativa n fem
actividad comunicativa

activitat d'aprenentatge n fem
actividad de aprendizaje

activitat educativa n fem
actividad educativa

activitat escolar n fem
actividad escolar

activitat extraescolar n fem
actividad extraescolar

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ n masc
actor

actriu /akˈtɾiw/ n fem
actriz

actuació /ak.tu.a.siˈo/ /ək.tu.ə.siˈo/ n fem
actuación
Acció d'actuar, realització d'una intenció.
La interpretació d'un actor de teatre o d'un grup d'actors.

actual /ak.tuˈaɫ/ /ək.tuˈaɫ/ adj
actual

actualitat /ak.tu.a.ɫiˈtat/ /ək.tu.ə.ɫiˈtat/ n fem
actualidad

actualitzable /ak.tu.a.ɫiˈd͡za.βɫe/ /ak.tu.a.ɫiˈd͡zab.bɫe/ /ak.tu.a.ɫiˈza.bɫe/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡za.βɫə/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡zab.bɫə/ adj
actualizable

actualització /ak.tu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ak.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /ək.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
actualización

actualitzar /ak.tu.a.ɫiˈd͡za/ /ak.tu.a.ɫiˈza/ /ak.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
actualizar

actualment /ak.tuˌaɫˈmen/ /ak.tuˌaɫˈment/ /ək.tuˌaɫˈmen/ /ək.tuˌaɫˈment/ adv
actualmente ahora

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ v
actuar

acubar /a.kuˈbaɾ/ /a.kuˈβa/ /ə.kuˈβa/ v
asfixiar

acubillar /a.ku.biˈʎaɾ/ /a.ku.βiˈʎa/ /ə.ku.βiˈʎa/ v
cubrir
Posar roba per damunt per abrigar-se.
resguardarse
(pronominal) Posar-se a redós.

acudir /a.kuˈði/ /a.kuˈðiɾ/ /ə.kuˈði/ v
acudir
Arribar algú al lloc a on li convé o és cridat.
(arcaisme, alguerès) Anar a donar ajuda a algú, atendre.
Recórrer a algú o valdre's d'ell.
ocurrirse
(pronominal) Ocórrer, venir al pensament sobtadament.

acudit n masc
ocurrencia
Dita aguda, enginyosa.
chiste broma
Història breu còmica d’intenció humorística.

acugular /a.ku.ɣuˈɫa/ /a.ku.ɣuˈɫaɾ/ /ə.ku.ɣuˈɫa/ v
cubrir

acuindar /a.kwinˈda/ /a.kwinˈdaɾ/ /ə.kwinˈda/ v
desafiar

acuit /aˈkujt/ /əˈkujt/ n masc
acoso

acuitar /a.kujˈta/ /a.kujˈtaɾ/ /ə.kujˈta/ v
acuciar
Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.

acular /a.kuˈɫa/ /a.kuˈɫaɾ/ /ə.kuˈɫa/ v
acular
Arrambar per la part del darrere a alguna cosa.
arrinconar
Fer recular fins a acorralar.
cerrarse
(pronominal) Resistir-se, negar-se a la voluntat d'una altra persona.

aculi /aˈku.ɫi/ /əˈku.ɫi/ n masc
acúleo

aculturació /a.kuɫ.tu.ɾa.siˈo/ /ə.kuɫ.tu.ɾə.siˈo/ n fem
aculturación
Procés de canvi cultural pel qual determinades formes de vida o de cultura han estat introduïdes en una societat a través del seu contacte amb una altra societat parcialment o totalment diferent.

aculturar /a.kuɫ.tuˈɾa/ /a.kuɫ.tuˈɾaɾ/ /ə.kuɫ.tuˈɾa/ v
aculturar

acumen /aˈku.men/ /əˈku.mən/ n masc
acumen

acuminat /a.ku.miˈnat/ /ə.ku.miˈnat/ adj masc
acuminado

acumular /a.ku.muˈlaɾ/ /a.ku.muˈɫa/ /ə.ku.muˈɫa/ v
acumular
Ajuntar i amuntonar.
(dret) Imputar algun delicte o culpa.

acumulativament /a.ku.mu.ɫaˌti.vaˈment/ /a.ku.mu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.vəˈment/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.βəˈmen/ adv
acumulativamente

acunçar /a.kunˈsa/ /a.kunˈsaɾ/ /ə.kunˈsa/ v
aderezar
Arranjar convenientment.
pulir
Polir, fer lluent, especialment pedres precioses.

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ n fem
acupuntura

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ adv
esmeradamente

acusació /a.ku.za.siˈo/ n fem
acusación

acusador /a.ku.zaˈðo/ /a.ku.zaˈðoɾ/ /ə.ku.zəˈðo/ adj masc
acusador
Relatiu a l'acusació.
(també substantivat) El qui fa una acusació.

acusar /a.kuˈza/ /a.kuˈzaɾ/ v
acusar
Encausar, posar una demanda.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ adj masc
acusativo
Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ n masc
acusativo
Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ n fem
acacia

acèrrimament /aˌsɛ.ri.maˈmen/ /aˌsɛ.ri.maˈment/ /əˌsɛ.ri.məˈmen/ /əˌsɛ.ri.məˈment/ adv
acérrimamente

acèrvul /aˈsɛr.βuɫ/ /aˈsɛɾ.vuɫ/ /aˈsɛɾ.βuɫ/ /əˈsɛr.buɫ/ /əˈsɛɾ.vuɫ/ n masc
acérvulo

acètic /aˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ adj masc
acético

acòlit /aˈkɔ.ɫit/ /əˈkɔ.ɫit/ n masc
acólito

acórrer /aˈko.re/ /aˈko.reɾ/ /əˈko.rə/ v
correr
(arcaisme) Avergonyir i confondre.
socorrer
Acudir per a socórrer.

adagi /aˈða.d͡ʒi/ /aˈða.ʒi/ /əˈða.ʒi/ n masc
adagio

adalil /a.ðaˈɫiɫ/ /ə.ðəˈɫiɫ/ n masc
adalid
Guia, capdavanter, líder.

adamisme /a.ðaˈmiz.me/ /ə.ðəˈmiz.mə/ n masc
adanismo

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ n fem
adaptación
Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.
(handbol) Ajust de les mans a la pilota gràcies al qual el jugador aconsegueix de dominar-la i manejar-la.

adaptació curricular n fem
adaptación curricular

adaptació curricular individualitzada n fem
adaptación curricular individualizada

adaptació social n fem
adaptación social

adaptar /a.ðapˈta/ /a.ðapˈtaɾ/ v
adaptar

adargar /a.ðarˈɣa/ /a.ðaɾˈɣa/ /a.ðaɾˈɣaɾ/ v
adargar

adaxial /a.ða.t͡ʃiˈaɫ/ /ə.ðə.ʃiˈaɫ/ adj
adaxial

addicció /a.ðik.siˈo/ /ad.dik.siˈo/ /əd.dik.siˈo/ n fem
adicción

addicció als videojocs n fem
adicción a los videojuegos

addicionar /a.ði.si.oˈna/ /a.ði.si.oˈnaɾ/ /ad.di.si.oˈna/ /əd.di.si.oˈna/ /əd.di.si.uˈna/ v
adicionar

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ n fem
adición suma
Acció d’addicionar, d’afegir.
Operació aritmètica de suma.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ adj masc
adicto
Molt inclinat a alguna cosa, dedicat, dependent.
Partidari, seguidor, molt unit a alguna persona, institució, idea.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ n masc
adicto
Persona molt inclinada a alguna cosa.

addictiu /a.ðikˈtiw/ /ad.dikˈtiw/ /əd.dikˈtiw/ adj masc
adictivo

adduir /a.ðuˈi/ /a.ðuˈiɾ/ /ad.duˈi/ /əd.duˈi/ v
aducir

adeleradament /a.ðe.ɫeˌɾa.ðaˈmen/ /a.ðe.ɫeˌɾa.ðaˈment/ /ə.ðə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.ðə.ɫəˌɾa.ðəˈment/ adv
eagerly vehementemente

adelerar-se /a.ðe.ɫeˈɾaɾ.se/ /ə.ðə.ɫəˈɾar.sə/ v
desalarse

adelita /a.ðeˈɫi.ta/ /ə.ðəˈɫi.tə/ n fem
adelita

adelitar /a.ðe.ɫiˈta/ /a.ðe.ɫiˈtaɾ/ v
deleitar

ademusser /a.ðe.muˈse/ /a.ðe.muˈseɾ/ adj masc
ademucero
Originari, pertanyent o relatiu a Ademús (el Racó d'Ademús).

ademusser /a.ðe.muˈse/ /a.ðe.muˈseɾ/ n masc
ademucero
Natural d'Ademús (el Racó d'Ademús).

adeno- prefix
adeno-

adenocarcinoma /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/ /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/ /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ n masc
adenocarcinoma

adenohipòfisi /ə.ðə.nu.iˈpɔ.fi.zi/ n fem
adenohipófisis

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ adj
adenoide
Que té aspecte de glàndula o gangli.

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ n fem
adenoide
(anatomia, normalment en plural) Una de les dues masses de teixit limfoide situades prop de l'orifici intern de les fosses nasals, al sostre de la nasofaringe.

adenoïdal /a.ðe.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.nu.iˈðaɫ/ adj
adenoideo

adequadament /a.ðeˌkwa.ðaˈmen/ /a.ðeˌkwa.ðaˈment/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈmen/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈment/ adv
adecuadamente

adequar /a.ðeˈkwa/ /a.ðeˈkwaɾ/ /ə.ðəˈkwa/ v
adecuar

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ adj masc
adecuado

adessiu /a.ðeˈsiw/ /ə.ðəˈsiw/ n masc
adesivo

adherir /a.ðeˈɾi/ /a.ðeˈɾiɾ/ /ə.ðəˈɾi/ v
adherir

adherència /a.ðeˈɾɛn.si.a/ n fem
adherencia

adhesiu /a.ðeˈziw/ adj masc
adhesivo
Que s'adhereix.

adhesiu /a.ðeˈziw/ n masc
pegatina
Paper, normalment de dimensions petites, amb una cara que enganxa.
adhesivo pegatina
Substància que s'aplica entre dues superfícies per enganxar-les.

adiabàtic /a.ði.aˈba.tik/ /ə.ði.əˈβa.tik/ adj masc
adiabático

adiar /a.ðiˈa/ /a.ðiˈaɾ/ v
adiar
Assenyalar dia.

adició /a.ði.siˈo/ /ə.ði.siˈo/ n fem
adición
Acceptació d'una herència.

adient /a.ðiˈen/ /a.ðiˈent/ /ə.ðiˈen/ /ə.ðiˈent/ adj
adecuado

adigué /a.ðiˈɣe/ /ə.ðiˈɣe/ n neut
adigués
Llengua de la branca abkhazoadigué, de la família caucàsica, originària d’Adiguèsia.

adinerar /a.ði.neˈɾa/ /a.ði.neˈɾaɾ/ /ə.ði.nəˈɾa/ v
enriquecerse
(intransitiu) Arreplegar diners.

adir /aˈði/ /aˈðiɾ/ /əˈði/ v
adir

adir-se /aˈðiɾ.se/ /ə.ðirˈsə/ /əˈðir.sə/ /əˈðiɾ.sə/ v
avenirse

adjacent /ad.d͡ʒaˈsen/ /ad.d͡ʒaˈsent/ /əd.ʒəˈsen/ /əd.ʒəˈsent/ adj
adyacente

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ n masc
adjetivo

adjectivació /ad.d͡ʒek.ti.va.siˈo/ /ad.d͡ʒek.ti.βa.siˈo/ /əd.ʒək.ti.və.siˈo/ /əd.ʒək.ti.βə.siˈo/ n fem
adjetivación

adjectivament /ad.d͡ʒekˌti.vaˈment/ /ad.d͡ʒekˌti.βaˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈment/ /əd.ʒəkˌti.βəˈmen/ adv
adjectivamente

adjectivar /ad.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβa/ /əd.ʒək.tiˈva/ /əd.ʒək.tiˈβa/ v
adjetivar

adjudicar /a.d͡ʒu.ðiˈka/ /a.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /əd.ʒu.ðiˈka/ v
adjudicar
Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.
Concedir al millor postor.

adjuntar /ad.d͡ʒunˈta/ /ad.d͡ʒunˈtaɾ/ v
adjuntar

adjurar /ad.d͡ʒuˈɾa/ /ad.d͡ʒuˈɾaɾ/ /əd.ʒuˈɾa/ v
adjurar

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ v
admitir
Rebre, donar entrada o audiència.
Permetre o sofrir.

adminicle /ad.miˈni.kɫe/ /əd.miˈni.kɫə/ n masc
adminículo

adminicular /ad.mi.ni.kuˈɫa/ /ad.mi.ni.kuˈɫaɾ/ v
adminicular

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ n fem
administración

administració educativa n fem
administración educativa

administració escolar n fem
administración escolar
Conjunt d'actuacions orientades a la gestió adequada dels recursos materials, humans i financers en una institució educativa.
Òrgan o servei d'una institució educativa que porta a terme l'administració escolar.

administrador de centre n masc
administrador de centro

administrador de joc n masc
administrador de juego

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ v
administrar

administratiu /ad.mi.nis.tɾaˈtiw/ /əd.mi.nis.tɾəˈtiw/ adj masc
administrativo

administrativament /ad.mi.nis.tɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.βəˈmen/ adv
administrativamente

admirablement /ad.miˌɾa.bɫeˈment/ /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/ /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈment/ adv
admirablemente

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ n fem
admiración

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ v
admirar
Mirar, contemplar amb admiració.
Causar sorpresa.

admirativament /ad.mi.ɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.ɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
admirativamente

admissió /ad.mi.siˈo/ /əd.mi.siˈo/ n fem
admisión

admonició /ad.mo.ni.siˈo/ /əd.mo.ni.siˈo/ /əd.mu.ni.siˈo/ n fem
admonición

adob /aˈðop/ /əˈðop/ n masc
adobo
Reposició o composició de quelcom.
Barreja d’ingredients que hom fa per a assaonar les pells.
condimento
Ingredient usat per a l’amaniment de les viandes.
abono fertilizante
En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adobar /a.ðoˈbaɾ/ /a.ðoˈβa/ /ə.ðoˈba/ /ə.ðuˈba/ /ə.ðuˈβa/ v
remendar
Compondre, reparar alguna cosa espatllada.
adobar
Assaonar les pells.
abonar
Femar, engreixar o enriquir les terres.

adobassar /a.ðo.baˈsaɾ/ /a.ðo.βaˈsa/ /ə.ðo.bəˈsa/ /ə.ðu.bəˈsa/ /ə.ðu.βəˈsa/ v
apañar

adoberia /a.ðo.βeˈɾi.a/ /ə.ðu.βəˈɾi.ə/ n fem
curtición curtiduría

adoctrinament /a.ðok.tɾi.naˈmen/ /a.ðok.tɾi.naˈment/ /ə.ðok.tɾi.nəˈment/ /ə.ðuk.tɾi.nəˈmen/ n masc
adoctrinamiento

adoctrinar /a.ðok.tɾiˈna/ /a.ðok.tɾiˈnaɾ/ /ə.ðok.tɾiˈna/ /ə.ðuk.tɾiˈna/ v
adoctrinar
Instruir algú en alguna cosa.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ adj
adolescente
Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ n neut
adolescente
Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolescència /a.ðo.ɫeˈsɛn.si.a/ /ə.ðo.ɫəsˈsɛn.si.ə/ /ə.ðu.ɫəsˈsɛn.si.ə/ n fem
adolescencia

adoloradament /a.ðo.ɫoˌɾa.ðaˈmen/ /a.ðo.ɫoˌɾa.ðaˈment/ /ə.ðo.ɫoˌɾa.ðəˈment/ /ə.ðu.ɫuˌɾa.ðəˈmen/ adv
doloridamente

adolorar /a.ðo.ɫoˈɾa/ /a.ðo.ɫoˈɾaɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾa/ /ə.ðu.ɫuˈɾa/ v
adolorar

adolorir /a.ðo.ɫoˈɾi/ /a.ðo.ɫoˈɾiɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾi/ /ə.ðu.ɫuˈɾi/ v
lastimar
Causar dolor.

adolorit /a.ðo.ɫoˈɾit/ /ə.ðo.ɫoˈɾit/ /ə.ðu.ɫuˈɾit/ adj masc
dolorido

adomassar /a.ðo.maˈsa/ /a.ðo.maˈsaɾ/ /ə.ðu.məˈsa/ v
adamascar

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ v
percatarse

adonis n masc
adonis

adonitzar /a.ðo.niˈd͡za/ /a.ðo.niˈza/ /a.ðo.niˈzaɾ/ /ə.ðo.niˈd͡za/ /ə.ðu.niˈd͡za/ v
adonizarse

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ n fem
adopción

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ v
adoptar
Afillar un estrany.
Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorablement /a.ðoˌɾa.bɫeˈment/ /a.ðoˌɾa.βɫeˈmen/ /a.ðoˌɾab.bɫeˈmen/ /ə.ðoˌɾab.bɫəˈment/ /ə.ðuˌɾa.βɫəˈmen/ /ə.ðuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
adorablemente

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ v
adorar
Honrar, reverenciar amb culte exterior.
Amar en extrem.
Besar la mà al Papa reconeixent-lo com a successor de sant Pere.

adorer /a.ðoˈɾe/ /a.ðoˈɾeɾ/ /ə.ðoˈɾe/ /ə.ðuˈɾe/ adj masc
adorero
Originari, pertanyent o relatiu a Ador (la Safor).

adorer /a.ðoˈɾe/ /a.ðoˈɾeɾ/ /ə.ðoˈɾe/ /ə.ðuˈɾe/ n masc
adorero
Natural d'Ador (la Safor).

adormir /a.ðorˈmi/ /a.ðoɾˈmi/ /a.ðoɾˈmiɾ/ /ə.ðoɾˈmi/ /ə.ðurˈmi/ v
adormecer
Causar son o fer dormir.
dormirse
Agafar la son.
Descuidar-se, obrar amb negligència.
adormecerse
Endormiscar-se algú, vèncer-lo la son.
Entorpir-se algun membre del cos.

adormissar-se /a.ðoɾ.miˈsaɾ.se/ /ə.ðoɾ.mi.səɾˈsə/ /ə.ður.miˈsar.sə/ v
adormecerse

adormit /a.ðoɾˈmit/ /ə.ðoɾˈmit/ /ə.ðurˈmit/ adj
dormido

adornament /a.ðor.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈment/ /ə.ðoɾ.nəˈment/ /ə.ður.nəˈmen/ n masc
adorno

adornar /a.ðorˈna/ /a.ðoɾˈna/ /a.ðoɾˈnaɾ/ /ə.ðoɾˈna/ /ə.ðurˈna/ v
adornar

adossar /a.ðoˈsa/ /a.ðoˈsaɾ/ /ə.ðoˈsa/ /ə.ðuˈsa/ v
echarse

adotzenar /a.ðo.d͡zeˈna/ /a.ðo.d͡zeˈnaɾ/ /ə.ðo.d͡zəˈna/ /ə.ðu.d͡zəˈna/ v
adocenar
Separar per dotzenes.
Fer-se amb gent baixa.

adquirir /at.kiˈɾi/ /at.kiˈɾiɾ/ /ək.kiˈɾi/ /ət.kiˈɾi/ v
adquirir
Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ n fem
adquisición
Acció d’adquirir.
Allò que s’adquireix.

adquisició del llenguatge n fem
adquisición del lenguaje

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ n fem
adrenalina

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ n fem
dirección
Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adreçador /a.ðɾe.saˈðo/ /a.ðɾe.saˈðoɾ/ /ə.ðɾə.səˈðo/ adj masc
enderezador

adreçador /a.ðɾe.saˈðo/ /a.ðɾe.saˈðoɾ/ /ə.ðɾə.səˈðo/ n masc
juntera
Eina de fuster consistent en una garlopa amb una guia per ajustar-la al cantell de la peça.

adreçament /a.ðɾe.saˈmen/ /a.ðɾe.saˈment/ /ə.ðɾə.səˈmen/ /ə.ðɾə.səˈment/ n masc
enderezamiento

adreçar /a.ðɾeˈsa/ /a.ðɾeˈsaɾ/ v
enderezar
Posar dret allò que està tort.
Arreglar, redreçar o reformar.
encaminar jaharrar
Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
levantar
Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
atajar
Anar per una drecera.
dirigirse
(pronominal) Dirigir-se a algú.

adrianenc /a.ðɾi.aˈneŋ/ /a.ðɾi.aˈneŋk/ /ə.ðɾi.əˈnəŋk/ /ə.ðɾi.əˈnɛŋ/ /ə.ðɾi.əˈnɛŋk/ adj
adrianense

adroguer /a.ðɾoˈɣe/ /a.ðɾoˈɣeɾ/ /ə.ðɾoˈɣe/ /ə.ðɾuˈɣe/ n masc
tendero

adrogueria /a.ðɾo.ɣeˈɾi.a/ /ə.ðɾo.ɣəˈɾi.ə/ /ə.ðɾu.ɣəˈɾi.ə/ n fem
colmado

adscriure /asˈkɾiw.ɾe/ /atsˈkɾiw.ɾe/ v
adscribir

adstrat /asˈtɾat/ /atsˈtɾat/ /ətsˈtɾat/ n masc
adstrato

adular /a.ðuˈɫa/ /a.ðuˈɫaɾ/ /ə.ðuˈɫa/ v
adular

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ adj masc
adulto
No apte per a menors.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ n masc
adulto
Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ v
adulterar

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ n masc
adulterio

adunació /a.ðu.na.siˈo/ /ə.ðu.nə.siˈo/ n fem
reunión

adunar /a.ðuˈna/ /a.ðuˈnaɾ/ /ə.ðuˈna/ v
adunar

adustament /aˌðus.taˈmen/ /aˌðus.taˈment/ /əˌðus.təˈmen/ /əˌðus.təˈment/ adv
adustamente

advenir /ad.beˈni/ /ad.veˈniɾ/ /əb.vəˈni/ /əd.bəˈni/ v
advenir

adventisme /ad.benˈtiz.me/ /ad.venˈtiz.me/ /əb.vənˈtiz.mə/ /əd.bənˈtiz.mə/ n masc
adventismo
Qualsevol de les doctrines cristianes que creuen en el prompte retorn de Jesucrist.

adventista /ad.benˈtis.ta/ /ad.benˈtis.te/ /ad.venˈtis.ta/ /ad.venˈtis.te/ /əb.vənˈtis.tə/ /əd.bənˈtis.tə/ n neut
adventista

adventual /ad.ben.tuˈaɫ/ /ad.ven.tuˈaɫ/ /əb.vən.tuˈaɫ/ /əd.bən.tuˈaɫ/ adj
adventual

adventíciament /ad.benˌti.si.aˈmen/ /ad.venˌti.si.aˈment/ /əb.vənˌti.si.əˈmen/ /əb.vənˌti.si.əˈment/ /əd.bənˌti.si.əˈmen/ adv
adventiciamente

adverar /ad.beˈɾa/ /ad.veˈɾaɾ/ /əb.vəˈɾa/ /əd.bəˈɾa/ v
adverar

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ n masc
adverbio

adverbialització /ad.ber.βi.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ad.beɾ.βi.a.ɫi.za.siˈo/ /ad.veɾ.bi.a.ɫi.za.siˈo/ /əb.vəɾ.bi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /əd.bər.bi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
adverbialización

adverbialitzar /ad.ber.βi.a.ɫiˈd͡za/ /ad.beɾ.βi.a.ɫiˈza/ /ad.veɾ.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /əb.vəɾ.bi.ə.ɫiˈd͡za/ /əd.bər.bi.ə.ɫiˈd͡za/ v
adverbializar

adverbialment /ad.ber.βiˌaɫˈmen/ /ad.beɾ.βiˌaɫˈmen/ /ad.veɾ.biˌaɫˈment/ /əb.vər.biˌaɫˈmen/ /əb.vəɾ.biˌaɫˈment/ /əd.bər.biˌaɫˈmen/ adv
adverbialmente

advers /adˈbɛrs/ /adˈbɛɾs/ /adˈvɛɾs/ /əbˈvɛɾs/ /ədˈbɛrs/ adj masc
adverso

adversament /adˌbɛr.saˈmen/ /adˌbɛɾ.saˈmen/ /adˌvɛɾ.saˈment/ /əbˌvɛr.səˈmen/ /əbˌvɛɾ.səˈment/ /ədˌbɛr.səˈmen/ adv
adversamente

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ n masc
adversario

advertidament /ad.berˌti.ðaˈmen/ /ad.beɾˌti.ðaˈmen/ /ad.veɾˌti.ðaˈment/ /əb.vərˌti.ðəˈmen/ /əb.vəɾˌti.ðəˈment/ /əd.bərˌti.ðəˈmen/ adv
advertidamente

advertiment /ad.ber.tiˈmen/ /ad.beɾ.tiˈmen/ /ad.veɾ.tiˈment/ /əb.vər.tiˈmen/ /əb.vəɾ.tiˈment/ n masc
advertencia
Acció i efecte d’advertir cridant l’atenció sobre alguna cosa.

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ v
advertir
Reparar, observar.
Prevenir, avisar, aconsellar.
(pilota basca) Avisar, un servidor, el jugador o equip adversari que es disposa a servir.

advertència /ad.berˈtɛn.si.a/ /ad.beɾˈtɛn.si.a/ /ad.veɾˈtɛn.si.a/ /əb.vəɾˈtɛn.si.ə/ /əd.bərˈtɛn.si.ə/ n fem
advertencia

advocar /ad.boˈka/ /ad.voˈkaɾ/ /əb.voˈka/ /əb.vuˈka/ /əd.buˈka/ v
abogar

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ n masc
abogado

adés /aˈðes/ /əˈðes/ adv
poco

adéu /əˈðew/ Interjection
adiós
Expressió de comiat utilitzada entre dues persones amb tractament de tu, sense importar el moment del dia ni les circumstàncies.

adéu-siau /aˌðew.siˈaw/ /əˌðew.siˈaw/ Interjection
adiós

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ adj masc
adúltero
Que comet o implica adulteri.

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ n masc
adúltero
Persona que comet adulteri.

aeri /aˈɛ.ɾi/ /əˈɛ.ɾi/ adj masc
aéreo
Relatiu a l'aire.

aerificar /a.e.ɾi.fiˈka/ /a.e.ɾi.fiˈkaɾ/ /ə.e.ɾi.fiˈka/ v
aerificar

aerobi /a.eˈɾɔ.bi/ /ə.eˈɾɔ.βi/ adj masc
aerobio
Que viu només en presència de l'oxigen.

aerobi /a.eˈɾɔ.bi/ /ə.eˈɾɔ.βi/ n masc
aerobio
Microorganisme o bacteri que pot viure en presència d'oxigen.

aerobiosi /a.e.ɾo.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾo.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾu.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾu.βiˈɔ.zi/ n fem
aerobiosis

aerolliscador /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðo/ /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðoɾ/ /əˌe.ɾo.ʎis.kəˈðo/ /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ n masc
aerodeslizador

aeronau /aˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾuˈnaw/ n fem
aeronave
Vehicle amb capacitat per a viatjar per l'aire (avió, helicòpter, autogir, dirigible, etc).

aeronàutica /aˌe.ɾoˈnaw.ti.ka/ /əˌe.ɾoˈnaw.ti.kə/ /əˌe.ɾuˈnaw.ti.kə/ n fem
aeronáutica

aeroplà /aˌe.ɾoˈpɫa/ /əˌe.ɾoˈpɫa/ /əˌe.ɾuˈpɫa/ n masc
aeroplano

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ n masc
aeropuerto

aerosol /aˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ n masc
aerosol

aerostàtic /aˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾusˈta.tik/ adj masc
aerostático

aerostàtica /aˌe.ɾosˈta.ti.ka/ /əˌe.ɾosˈta.ti.kə/ /əˌe.ɾusˈta.ti.kə/ n fem
aerostática

aeròbic /a.eˈɾɔ.bik/ adj masc
aeróbico

aeròfon /a.eˈɾɔ.fon/ /ə.eˈɾɔ.fun/ adj
aerófono

afable /aˈfa.bɫe/ /aˈfa.βɫe/ /aˈfab.bɫe/ /əˈfa.βɫə/ /əˈfab.bɫə/ adj
afable

afablement /aˌfa.bɫeˈment/ /aˌfa.βɫeˈmen/ /aˌfab.bɫeˈmen/ /əˌfa.βɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈment/ adv
afablemente

afaenar-se /a.fa.eˈnaɾ.se/ /ə.fə.e.nərˈsə/ /ə.fə.eˈnar.sə/ /ə.fə.eˈnaɾ.sə/ v
afanarse
Ocupar-se de moltes faenes.

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ v
afeitar
Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
Compondre amb afaits a algú.

afaiçonar /a.faj.soˈna/ /a.faj.soˈnaɾ/ /ə.fəj.soˈna/ /ə.fəj.suˈna/ v
figurar

afalagadorament /a.fa.ɫa.ɣaˌðo.ɾaˈmen/ /a.fa.ɫa.ɣaˌðo.ɾaˈment/ /ə.fə.ɫə.ɣəˌðo.ɾəˈmen/ /ə.fə.ɫə.ɣəˌðo.ɾəˈment/ adv
halagadoramente

afalagar /a.fa.ɫaˈɣa/ /a.fa.ɫaˈɣaɾ/ /ə.fə.ɫəˈɣa/ v
halagar

afalconar /a.faɫ.koˈna/ /a.faɫ.koˈnaɾ/ /ə.fəɫ.koˈna/ /ə.fəɫ.kuˈna/ v
acometer
Instar algú perquè vagi més de pressa.
fisgarse
Fer burla d'algú.

afal·lerar-se /a.faɫ.ɫe.ɾəɾˈsə/ /a.faɫ.ɫeˈɾaɾ.se/ /ə.fəɫ.ɫəˈɾar.sə/ v
obsesionarse

afamar /a.faˈma/ /a.faˈmaɾ/ /ə.fəˈma/ v
hambrear
Fer patir fam.
ganas
Fer venir gana de menjar.

afamegar /a.fa.meˈɣa/ /a.fa.meˈɣaɾ/ /ə.fə.məˈɣa/ v
hacer pasar hambre

afanar /a.faˈna/ /a.faˈnaɾ/ /ə.fəˈna/ v
afanar

afany /aˈfaɲ/ /əˈfaɲ/ n masc
afán
Dedicació amb esforç per aconseguir algun objectiu.
Desig intens.

afanyadament /a.faˌɲa.ðaˈmen/ /a.faˌɲa.ðaˈment/ /ə.fəˌɲa.ðəˈmen/ /ə.fəˌɲa.ðəˈment/ adv
afanadamente

afanyar /a.faˈɲa/ /a.faˈɲaɾ/ /ə.fəˈɲa/ v
apresurarse
Guanyar amb afany.

afarrossar-se /a.fa.roˈsaɾ.se/ /ə.fə.roˈsaɾ.sə/ /ə.fə.ru.sərˈsə/ /ə.fə.ruˈsar.sə/ v
hartarse

afartapobles /aˌfar.taˈpɔb.bɫes/ /aˌfaɾ.taˈpɔ.bɫes/ /aˌfaɾ.taˈpɔ.βɫes/ /əˌfar.təˈpɔ.βɫəs/ /əˌfar.təˈpɔb.bɫəs/ /əˌfaɾ.təˈpɔb.bɫəs/ n masc
airén

afartar /a.farˈta/ /a.faɾˈta/ /a.faɾˈtaɾ/ /ə.fərˈta/ v
hartar
Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.
Satisfer el gust o desig d'alguna cosa.
Donar abundància o multitud d'allò que expressen els noms amb que es junta.

afavorir /a.fa.voˈɾiɾ/ /a.fa.βoˈɾi/ /ə.fə.voˈɾi/ /ə.fə.vuˈɾi/ /ə.fə.βuˈɾi/ v
favorecer
Emparar, ajudar, defensar, protegir.
Fer algun favor.

afeblir /a.febˈbɫi/ /a.feˈbɫiɾ/ /a.feˈβɫi/ /ə.fəbˈbɫi/ /ə.fəˈβɫi/ v
debilitar

afeccionar-se /a.fek.si.oˈnaɾ.se/ /ə.fək.si.o.nəɾˈsə/ /ə.fək.si.uˈnar.sə/ v
aficionarse

afecció /a.fek.siˈo/ /ə.fək.siˈo/ n fem
afección
Alteració orgànica, símptoma mòrbid, malaltia.

afectació /a.fek.ta.siˈo/ /ə.fək.tə.siˈo/ n fem
afectación

afectadament /a.fekˌta.ðaˈmen/ /a.fekˌta.ðaˈment/ /ə.fəkˌta.ðəˈmen/ /ə.fəkˌta.ðəˈment/ adv
afectadamente

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ v
afectar
Parlar o obrar amb afectació.
Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
afecto
Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectivitat /a.fek.ti.viˈtat/ /a.fek.ti.βiˈtat/ /ə.fək.ti.viˈtat/ /ə.fək.ti.βiˈtat/ n fem
afectividad

afectuosament /a.fek.tuˌo.zaˈmen/ /a.fek.tuˌo.zaˈment/ /ə.fək.tuˌo.zəˈmen/ /ə.fək.tuˌo.zəˈment/ adv
afectuosamente

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ adj masc
afectuoso cariñoso

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ v
añadir
Augmentar, posar-ne més.
unirse
(pronominal, rugbi) Passar a formar part voluntàriament, un jugador, d'una melé ordenada, una melé espontània o un mol.

afeixegar /a.fe.ʃeˈɣa/ /a.fej.ʃeˈɣa/ /a.fej.ʃeˈɣaɾ/ /ə.fə.ʃəˈɣa/ v
agavillar

afeixugar /a.fe.ʃuˈɣa/ /a.fej.ʃuˈɣa/ /a.fej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.fə.ʃuˈɣa/ v
aglomerar
Carregar amb un pes feixuc.
apechugar
Tirar endavant, carregant amb la conseqüència dels errors comesos.

afer /aˈfeɾ/ /əˈfer/ n masc
asunto
Cosa rellevant a fer.
quehacer
Ocupació que requereix treball o atenció.

afermançar /a.fer.manˈsa/ /a.fer.manˈsaɾ/ /ə.fər.mənˈsa/ v
garantizar

afermar /a.ferˈma/ /a.feɾˈma/ /a.feɾˈmaɾ/ /ə.fərˈma/ v
afirmar

aferrall /a.feˈraʎ/ /ə.fəˈraj/ /ə.fəˈraʎ/ n masc
estriberón
Rengle de troncs o pedres que hi ha als camins per evitar relliscades.

aferrapedres /aˌfɛ.raˈpe.ðɾes/ /əˌfɛ.rəˈpe.ðɾəs/ n masc
chafarrocas
Peix de la família dels gobiesòcids que s’adhereix a les roques amb una ventosa (Diplecogaster bimaculata).
Peix de la família dels gobiesòcids que viu en fons rocosos (Lepadogaster lepadogaster).

aferrar /a.feˈra/ /a.feˈraɾ/ v
aferrar
Agafar fortament.
Plegar la vela sobre la verga i assegurar-la.
apegarse
(pronominal) Quedar-se atrapat, no poder separar-se d’algú o d’alguna cosa.

aferrissadament /a.fe.riˌsa.ðaˈmen/ /a.fe.riˌsa.ðaˈment/ /ə.fə.riˌsa.ðəˈmen/ /ə.fə.riˌsa.ðəˈment/ adv
encarnizadamente

aferrissar-se /a.fe.riˈsaɾ.se/ /ə.fə.ri.səɾˈsə/ /ə.fə.riˈsar.sə/ v
aferrarse

aferrissat /a.fe.riˈsat/ /ə.fə.riˈsat/ adj masc
encarnizado

afetgegar /a.fe.d͡ʒeˈɣa/ /a.fe.d͡ʒeˈɣaɾ/ /ə.fəd.ʒəˈɣa/ v
aplastar

afgani /avˈɣa.ni/ /əvˈɣa.ni/ n masc
afgani

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ adj masc
afgano

afiblar /a.fibˈbɫa/ /a.fiˈbɫaɾ/ /a.fiˈβɫa/ /ə.fibˈbɫa/ /ə.fiˈβɫa/ v
abrochar

aficionar-se /a.fi.si.oˈnaɾ.se/ /ə.fi.si.uˈnar.sə/ v
aficionarse

aficionat /a.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.uˈnat/ adj masc
aficionado
Que cultiva alguna afició no professionalment.

aficionat /a.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.uˈnat/ n masc
aficionado
Qui cultiva alguna afició no professionalment.

afició /a.fi.siˈo/ /ə.fi.siˈo/ n fem
afición
Inclinació a una activitat.
Conjunt d’aficionats.

afiganyar /a.fi.ɣaˈɲa/ /a.fi.ɣaˈɲaɾ/ /ə.fi.ɣəˈɲa/ v
machucar

afigat /a.fiˈɣat/ /ə.fiˈɣat/ adj masc
débil
Mancat de fermesa.

afigurar /a.fi.ɣuˈɾa/ /a.fi.ɣuˈɾaɾ/ /ə.fi.ɣuˈɾa/ v
divisar figurarse
(pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

afilar /a.fiˈɫa/ /a.fiˈɫaɾ/ /ə.fiˈɫa/ v
afilar

afilerar /a.fi.ɫeˈɾa/ /a.fi.ɫeˈɾaɾ/ /ə.fi.ɫəˈɾa/ v
alinear

afiliar /a.fi.ɫiˈa/ /a.fi.ɫiˈaɾ/ /ə.fi.ɫiˈa/ v
afiliar

afillar /a.fiˈʎa/ /a.fiˈʎaɾ/ v
ahijar

afillolar /a.fi.ʎoˈɫa/ /a.fi.ʎoˈɫaɾ/ /ə.fi.ʎoˈɫa/ /ə.fi.ʎuˈɫa/ v
apadrinar

afil·le /aˈfi.ɫe/ /aˈfiɫ.ɫe/ /əˈfi.ɫə/ /əˈfiɫ.ɫə/ adj masc
afilo

afinadament /a.fiˌna.ðaˈmen/ /a.fiˌna.ðaˈment/ /ə.fiˌna.ðəˈmen/ /ə.fiˌna.ðəˈment/ adv
afinadamente

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ v
afinar
Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
Trempar els instruments dels músics.
Purificar els metalls en el gresol.
Cantar, sonar amb afinació.
abalanzar
Posar les balances al fi.

afinestrar-se /a.fi.nasˈtɾaɾ.sa/ v
asomarse a la ventana

afinitat /e.fi.niˈtat/ /ə.fi.niˈtat/ n fem
afinidad

afirmació /a.fiɾ.ma.siˈo/ /ə.fir.mə.siˈo/ n fem
afirmación

afirmar /a.firˈma/ /a.fiɾˈma/ /a.fiɾˈmaɾ/ /ə.firˈma/ v
afirmar

afirmativament /a.fir.maˌti.βaˈmen/ /a.fiɾ.maˌti.vaˈment/ /a.fiɾ.maˌti.βaˈmen/ /ə.fir.məˌti.vəˈmen/ /ə.fir.məˌti.βəˈmen/ /ə.fiɾ.məˌti.vəˈment/ adv
afirmativamente

afitorar /a.fi.toˈɾa/ /a.fi.toˈɾaɾ/ /ə.fi.toˈɾa/ /ə.fi.tuˈɾa/ v
arponear
Ferir amb la fitora.
hurgar
Burxar amb un pal o quelcom punxegut.
fisgar
Esforçar la vista per veure-hi.

afix /aˈfiks/ /əˈfiks/ n masc
afijo
(gramàtica) Morfema que es fusiona amb una paraula o la seva arrel per formar-ne una altra. Un afix pot ser un prefix, un sufix, un interfix o un infix.
(matemàtiques) Punt del pla assenyalat per les components, en la notació cartesiana, d'un nombre complex, que fan la funció de coordenades.

afixar /a.fikˈsa/ /a.fikˈsaɾ/ /ə.fikˈsa/ v
afijar
Afegir un afix a l'arrel d'un mot.
fijar
Posar un cartell en una paret o plantar-lo sobre un suport.

aflacar /a.fɫaˈka/ /a.fɫaˈkaɾ/ /ə.fɫəˈka/ v
menguar

aflaquir /a.fɫaˈki/ /a.fɫaˈkiɾ/ /ə.fɫəˈki/ v
enflaquecer

aflatoxina /a.fɫa.tokˈsi.na/ /ə.fɫə.tokˈsi.nə/ /ə.fɫə.tukˈsi.nə/ n fem
aflatoxina

aflicció /a.fɫik.siˈo/ /ə.fɫik.siˈo/ n fem
aflicción

afligidament /a.fɫiˌd͡ʒi.ðaˈmen/ /a.fɫiˌd͡ʒi.ðaˈment/ /a.fɫiˌʒi.ðaˈmen/ /ə.fɫiˌʒi.ðəˈmen/ /ə.fɫiˌʒi.ðəˈment/ adv
afligidamente

afligir /a.fɫiˈd͡ʒi/ /a.fɫiˈd͡ʒiɾ/ /a.fɫiˈʒi/ /ə.fɫiˈʒi/ v
afligir

afligit /a.fɫiˈd͡ʒit/ /a.fɫiˈʒit/ /ə.fɫiˈʒit/ adj masc
afligido

aflonjar /a.fɫoɲˈd͡ʒa/ /a.fɫoɲˈd͡ʒaɾ/ /ə.fɫoɲˈʒa/ /ə.fɫuɲˈʒa/ v
ablandar

aflorar /a.fɫoˈɾa/ /a.fɫoˈɾaɾ/ /ə.fɫoˈɾa/ /ə.fɫuˈɾa/ v
aflorar

afluent /a.fɫuˈen/ /a.fɫuˈent/ /ə.fɫuˈen/ /ə.fɫuˈent/ adj
afluente
Que aflueix.

afluent /a.fɫuˈen/ /a.fɫuˈent/ /ə.fɫuˈen/ /ə.fɫuˈent/ n masc
afluente
Curs d’aigua que aboca les seves aigües en un altre de més important.

afluir /a.fɫuˈi/ /a.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ v
afluir

afluixar /a.fɫujˈʃa/ /a.fɫujˈʃaɾ/ /a.fɫuˈʃa/ /ə.fɫuˈʃa/ v
aflojar
Posar fluix allò que està estret o tibant.
Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...
Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.
soltar
Deixar anar.

afluència /a.fɫuˈɛn.si.a/ /ə.fɫuˈɛn.si.ə/ n fem
afluencia

afocat /a.foˈkat/ /ə.foˈkat/ /ə.fuˈkat/ adj masc
censado
(històric) Inscrit en el fogatjament.

afogar /a.foˈɣa/ /a.foˈɣaɾ/ /ə.foˈɣa/ /ə.fuˈɣa/ v
quemar
Calar foc.

afollar /a.foˈʎa/ /a.foˈʎaɾ/ /ə.foˈʎa/ /ə.fuˈʎa/ v
hollar
Trepitjar, xafar.
maltratar
Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
oprimir
oprimir
lastimar maltratar
Malmetre algun membre del cos; mutilar.
enloquecer
(pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

afonia /a.foˈni.a/ /ə.foˈni.ə/ /ə.fuˈni.ə/ n fem
afonía

aforament /a.fo.ɾaˈmen/ /a.fo.ɾaˈment/ /ə.fo.ɾəˈment/ /ə.fu.ɾəˈmen/ n masc
aforo
Quantitat de fluid que passa per una canalització.
(castellanisme) Capacitat, cabuda (d’un local).

aforar /a.foˈɾa/ /a.foˈɾaɾ/ /ə.foˈɾa/ /ə.fuˈɾa/ v
aforar

afores /aˈfɔ.ɾes/ /əˈfɔ.ɾəs/ n masc
afueras

aforestar /a.fo.ɾesˈta/ /a.fo.ɾesˈtaɾ/ /ə.fo.ɾəsˈta/ /ə.fu.ɾəsˈta/ v
forestar
Convertir en forest.

aforisme /a.foˈɾiz.me/ /ə.foˈɾiz.mə/ /ə.fuˈɾiz.mə/ n masc
aforismo

afortunadament /a.for.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈment/ /ə.foɾ.tuˌna.ðəˈment/ /ə.fur.tuˌna.ðəˈmen/ adv
afortunadamente

afortunat /a.foɾ.tuˈnat/ /ə.foɾ.tuˈnat/ /ə.fur.tuˈnat/ adj masc
afortunado

afranquir /a.fɾaŋˈki/ /a.fɾaŋˈkiɾ/ /ə.fɾəŋˈki/ v
ahorrar

afrenellar /a.fɾe.neˈʎa/ /a.fɾe.neˈʎaɾ/ v
afrenillar

africat /a.fɾiˈkat/ /ə.fɾiˈkat/ adj masc
africado

africà /ə.fɾiˈka/ adj masc
africano
Relacionat amb Àfrica.

africà /ə.fɾiˈka/ n masc
africano
Habitant d'Àfrica.

afrikaans n masc
afrikáans

afrofuturisme /a.fɾo.fu.tuˈɾiz.me/ /ə.fɾo.fu.tuˈɾiz.mə/ /ə.fɾu.fu.tuˈɾiz.mə/ n masc
afrofuturismo

afront /aˈfɾon/ /aˈfɾont/ /əˈfɾon/ /əˈfɾont/ n masc
afrenta

afrontar /a.fɾonˈta/ /a.fɾonˈtaɾ/ /ə.fɾonˈta/ /ə.fɾunˈta/ v
afrontar
Confrontar.
afrentar
Causar afront.

afrontat /a.fɾonˈtat/ /ə.fɾonˈtat/ /ə.fɾunˈtat/ adj masc
afrontado

afrontosament /a.fɾonˌto.zaˈmen/ /a.fɾonˌto.zaˈment/ /ə.fɾonˌto.zəˈment/ /ə.fɾunˌto.zəˈmen/ adv
afrentoso

afta /ˈaf.ta/ /ˈaf.tə/ n fem
afta

afuar /a.fuˈa/ /a.fuˈaɾ/ /ə.fuˈa/ v
agudizar

afusar /a.fuˈza/ /a.fuˈzaɾ/ /ə.fuˈza/ v
ahusar
Donar forma de fus.

afusellament /a.fu.ze.ʎaˈmen/ /a.fu.ze.ʎaˈment/ /ə.fu.zə.ʎəˈmen/ /ə.fu.zə.ʎəˈment/ n masc
fusilamiento

afusellar /a.fu.zeˈʎa/ /a.fu.zeˈʎaɾ/ /ə.fu.zəˈʎa/ v
fusilar

afzèlia /avˈzɛ.ɫi.a/ /əvˈzɛ.ɫi.ə/ n fem
afzelia

afèresi /aˈfɛ.ɾe.zi/ /əˈfɛ.ɾə.zi/ n fem
aféresis

afí /aˈfi/ /əˈfi/ adj
afín
Que té afinitat, proximitat o semblança amb una altra entitat.

afí /aˈfi/ /əˈfi/ n neut
afín
Parent per afinitat, parent polític o per padrinatge.

afònic /aˈfɔ.nik/ /əˈfɔ.nik/ adj
afónico

agabellar /a.ɣa.beˈʎaɾ/ /a.ɣa.βeˈʎa/ /ə.ɣə.βəˈʎa/ v
arrebañar
Arreplegar sense deixar res.
atravesar
Comprar molt gènere per estancar-lo, i vendre'l més car.
agavillar
Fer gabelles de blat.
agavillarse
(pronominal) Amuntonar-se, ajuntar-se sens ordre.

agafa-roques /aˌɣa.faˈrɔ.kes/ /əˌɣa.fəˈrɔ.kəs/ n masc
sapo de mar

agafada /a.ɣaˈfa.ða/ /ə.ɣəˈfa.ðə/ n fem
agarrada

agafada lliure n fem
atrapada libre

agafador /a.ɣa.faˈðo/ /a.ɣa.faˈðoɾ/ /ə.ɣə.fəˈðo/ n masc
agarradero

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ v
asir tomar
Prendre amb la mà alguna cosa.
pegar
Apegar, enganxar.
coger
Prendre un reu o algú que fuig.
Contraure.
Ocupar un espai o certa distància física.
Emportar-se allò que es troba de passada, apoderar-se.
tomar
Sobrevenir.
Prendre, acceptar alguna cosa.
asir
Arrelar les plantes.
agarrar
(esports de combat, esports de pilota) Cometre una falta consistent a subjectar un adversari amb un braç o amb tots dos per limitar-li els moviments d'atac o de defensa.
atrapar
(beisbol) Fer-se seva amb el guant o la mà, un defensor, una pilota batuda o llançada.
agarrarse
(pronominal) Sostenir-se amb les mans per a no caure.
pegarse
(pronominal) Unir-se dues coses naturalment.

agafar un rebot v
rebotear

agafar-se /a.ɣaˈfaɾ.se/ /ə.ɣəˈfar.sə/ v
agarrarse
Forma pronominal de agafar.

agalla del coll n fem
agalla del cuello

agambar /a.ɣamˈba/ /a.ɣamˈbaɾ/ /ə.ɣəmˈba/ v
criar

agapornis /a.ɣaˈpɔɾ.nis/ /ə.ɣəˈpɔr.nis/ n masc
agapornis

agar-agar /aˌɣaɾ.aˈɣaɾ/ /əˌɣar.əˈɣar/ n masc
agar-agar

agarbar /a.ɣarˈβa/ /a.ɣaɾˈbaɾ/ /a.ɣaɾˈβa/ /ə.ɣərˈba/ v
agavillar

agarberar /a.ɣar.βeˈɾa/ /a.ɣaɾ.beˈɾaɾ/ /a.ɣaɾ.βeˈɾa/ /ə.ɣər.bəˈɾa/ v
agavillar

agarbir-se /a.ɣaɾˈbiɾ.se/ /ə.ɣər.birˈsə/ /ə.ɣərˈbir.sə/ /ə.ɣəɾˈbiɾ.sə/ v
enzarzarse

agarbonar /a.ɣar.βoˈna/ /a.ɣaɾ.boˈnaɾ/ /a.ɣaɾ.βoˈna/ /ə.ɣər.buˈna/ /ə.ɣəɾ.boˈna/ v
agavillar
Fer garbons.
agarrafarse
(pronominal) Abraonar-se, agafar-se els que es barallen.

agarbuixar /a.ɣar.βujˈʃa/ /a.ɣaɾ.bujˈʃaɾ/ /a.ɣaɾ.βuˈʃa/ /ə.ɣər.buˈʃa/ v
liar

agarosa /a.ɣaˈɾo.za/ /ə.ɣəˈɾo.zə/ n fem
agarosa

agarrar /a.ɣaˈra/ /a.ɣaˈraɾ/ /ə.ɣəˈra/ v
agarrar
Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
agarrarse
(pronominal) aferrar-se

agarrofar-se /a.ɣa.roˈfaɾ.se/ /ə.ɣə.roˈfaɾ.sə/ /ə.ɣə.ru.fərˈsə/ /ə.ɣə.ruˈfar.sə/ v
encarrujarse

agegantar /a.d͡ʒe.ɣanˈta/ /a.d͡ʒe.ɣanˈtaɾ/ /ə.ʒə.ɣənˈta/ v
agigantar

agemolir-se /a.d͡ʒe.moˈɫiɾ.se/ /a.ʒe.moˈɫir.se/ /ə.ʒə.moˈɫiɾ.sə/ /ə.ʒə.mu.ɫirˈsə/ /ə.ʒə.muˈɫir.sə/ v
encogerse
(antic) Arrupir-se de fred.
allanarse
Doblegar el cos en sentit d'humiliació o tenir l'actitud de cedir moralment.

agenciar /a.d͡ʒen.siˈa/ /a.d͡ʒen.siˈaɾ/ /a.ʒen.siˈa/ /ə.ʒən.siˈa/ v
agenciar

agenda /aˈd͡ʒen.da/ /aˈʒen.da/ n fem
agenda

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ v
arrodillarse

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ adj
agente
Que obra.

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ n masc
agente
Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agent comercial n neut
agente comercial

agent de l'educació n neut
agente de la educación

agent rural n neut
agente rural

agent turístic n masc
agente turístico
Persona que treballa principalment en les companyies del sector turístic (buros, serveis de turisme de negocis i operadors turístics)

agençar /a.d͡ʒenˈsa/ /a.d͡ʒenˈsaɾ/ /a.ʒenˈsa/ /ə.ʒənˈsa/ v
asear

agermanament /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈmen/ /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈment/ /a.ʒer.ma.naˈmen/ /ə.ʒər.mə.nəˈmen/ /ə.ʒəɾ.mə.nəˈment/ n masc
hermanamiento

agermanar /a.d͡ʒeɾ.maˈna/ /a.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /a.ʒer.maˈna/ /ə.ʒər.məˈna/ v
hermanar
Fer germans místicament.
Unir, ajuntar.

agibellar /a.d͡ʒi.beˈʎaɾ/ /a.d͡ʒi.βeˈʎa/ /a.ʒi.βeˈʎa/ /ə.ʒi.βəˈʎa/ v
arreglar

agilitació /a.d͡ʒi.ɫi.ta.siˈo/ /a.ʒi.ɫi.ta.siˈo/ /ə.ʒi.ɫi.tə.siˈo/ n fem
agilización

agilitar /a.d͡ʒi.ɫiˈta/ /a.d͡ʒi.ɫiˈtaɾ/ /a.ʒi.ɫiˈta/ /ə.ʒi.ɫiˈta/ v
agilitar

agilitat /a.d͡ʒi.ɫiˈtat/ /a.ʒi.ɫiˈtat/ /ə.ʒi.ɫiˈtat/ n fem
agilidad

agitació /a.d͡ʒi.ta.siˈo/ /a.ʒi.ta.siˈo/ /ə.ʒi.tə.siˈo/ n fem
agitación

agitar /a.d͡ʒiˈta/ /a.d͡ʒiˈtaɾ/ /a.ʒiˈta/ /ə.ʒiˈta/ v
agitar

agitat /a.d͡ʒiˈtat/ /a.ʒiˈtat/ /ə.ʒiˈtat/ adj masc
agitado

aglanar /a.ɣɫaˈna/ /a.ɣɫaˈnaɾ/ /ə.ɣɫəˈna/ n masc
bellotero

aglanar /a.ɣɫaˈna/ /a.ɣɫaˈnaɾ/ /ə.ɣɫəˈna/ v
bellotear

aglomeració /a.ɣɫo.me.ɾa.siˈo/ /ə.ɣɫo.mə.ɾə.siˈo/ /ə.ɣɫu.mə.ɾə.siˈo/ n fem
aglomeración
Acció i efecte d’aglomerar o aglomerar-se.
Multitud de coses o persones concentrades en un lloc.

aglomerar /a.ɣɫo.meˈɾa/ /a.ɣɫo.meˈɾaɾ/ /ə.ɣɫo.məˈɾa/ /ə.ɣɫu.məˈɾa/ v
aglomerar

aglutinar /a.ɣɫu.tiˈna/ /a.ɣɫu.tiˈnaɾ/ /ə.ɣɫu.tiˈna/ v
aglutinar

agnat /aŋˈnat/ /aɡˈnat/ /əŋˈnat/ n masc
agnado

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ n masc
agnosticismo

agnus-dei /ˌaŋ.nuzˈdɛj/ /ˌaŋ.nuzˈðej/ /ˌaɡ.nuzˈðej/ n masc
agnusdéi

agnòsia /aŋˈnɔ.zi.a/ /aɡˈnɔ.zi.a/ /əŋˈnɔ.zi.ə/ n fem
agnosia

agnòstic /aŋˈnɔs.tik/ /aɡˈnɔs.tik/ /əŋˈnɔs.tik/ adj masc
agnóstico

agomboiar /a.ɣom.boˈja/ /a.ɣom.boˈjaɾ/ /ə.ɣom.boˈja/ /ə.ɣum.buˈja/ v
agregarse

agombolament /a.ɣom.bo.ɫaˈmen/ /a.ɣom.bo.ɫaˈment/ /ə.ɣom.bo.ɫəˈment/ /ə.ɣum.bu.ɫəˈmen/ n masc
amparo

agonal /a.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣuˈnaɫ/ adj
agonal

agonals /a.ɣoˈnaɫs/ /ə.ɣuˈnaɫs/ n fem
agonales

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ n fem
agonía

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ v
agonizar
Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agosaradament /a.ɣo.zaˌɾa.ðaˈmen/ /a.ɣo.zaˌɾa.ðaˈment/ /ə.ɣo.zəˌɾa.ðəˈment/ /ə.ɣu.zəˌɾa.ðəˈmen/ adv
osadamente

agosarat /a.ɣo.zaˈɾat/ /ə.ɣo.zəˈɾat/ /ə.ɣu.zəˈɾat/ adj masc
osado

agost /əˈɣost/ n masc
agosto
Vuitè mes de l'any.

agostejar /a.ɣos.teˈd͡ʒa/ /a.ɣos.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣos.teˈʒa/ /ə.ɣos.təˈd͡ʒa/ /ə.ɣus.təˈʒa/ v
agostar

agostenc /a.ɣosˈteŋ/ /a.ɣosˈteŋk/ /ə.ɣosˈtəŋk/ /ə.ɣusˈtɛŋ/ /ə.ɣusˈtɛŋk/ adj masc
agosteño

agoster /a.ɣosˈte/ /a.ɣosˈteɾ/ /ə.ɣosˈte/ /ə.ɣusˈte/ adj masc
agostero
Originari, pertanyent o relatiu a Agost (l'Alacantí).

agoster /a.ɣosˈte/ /a.ɣosˈteɾ/ /ə.ɣosˈte/ /ə.ɣusˈte/ n masc
agostero
Natural d'Agost (l'Alacantí).

agotzonar-se /a.ɣo.d͡zoˈnaɾ.se/ /ə.ɣo.d͡zoˈnaɾ.sə/ /ə.ɣu.d͡zu.nərˈsə/ /ə.ɣu.d͡zuˈnar.sə/ v
agazaparse

agraciar /a.ɣɾa.siˈa/ /a.ɣɾa.siˈaɾ/ v
agraciar
Donar a alguna persona o cosa una perfecció que la faci agradable.
Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

agraciat /a.ɣɾa.siˈat/ /ə.ɣɾə.siˈat/ adj masc
agraciado

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
agradable

agradablement /a.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /a.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /a.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /ə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ adv
agradablemente

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ v
agradar
Complaure, acontentar, donar gust.
gustar
(pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

agradosament /a.ɣɾaˌðo.zaˈmen/ /a.ɣɾaˌðo.zaˈment/ /ə.ɣɾəˌðo.zəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðo.zəˈment/ adv
afablemente

agradós /a.ɣɾaˈðos/ /ə.ɣɾəˈðos/ adj masc
afable

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ v
agradecer

agrament /ˌa.ɣɾaˈmen/ /ˌa.ɣɾaˈment/ /ˌa.ɣɾəˈmen/ /ˌa.ɣɾəˈment/ adv
agriamente

agranar /a.ɣɾaˈna/ /a.ɣɾaˈnaɾ/ /ə.ɣɾəˈna/ v
cebar
Escampar gra d'aliment per als animals.

agrari /aˈɣɾa.ɾi/ /əˈɣɾa.ɾi/ adj masc
agrario

agrassot /a.ɣɾaˈsɔt/ /ə.ɣɾəˈsɔt/ n masc
agrazón

agraïment /a.ɣɾa.iˈmen/ /a.ɣɾa.iˈment/ /ə.ɣɾə.iˈmen/ /ə.ɣɾə.iˈment/ n masc
agradecimiento

agre /ˈa.ɣɾe/ /ˈa.ɣɾə/ adj masc
agrio

agredir /a.ɣɾeˈði/ /a.ɣɾeˈðiɾ/ /ə.ɣɾəˈði/ v
agredir

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ adj masc
agridulce

agregar /a.ɣɾeˈɣa/ /a.ɣɾeˈɣaɾ/ /ə.ɣɾəˈɣa/ v
agregar
Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

agregat /a.ɣɾeˈɣat/ /ə.ɣɾəˈɣat/ n masc
agregado
Conjunt de coses o persones unides.
Funcionari adjunt a una plaça fixa.

agrejar /a.ɣɾeˈd͡ʒa/ /a.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣɾeˈʒa/ /ə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /ə.ɣɾəˈʒa/ v
agrazar

agremiar /a.ɣɾe.miˈa/ /a.ɣɾe.miˈaɾ/ /ə.ɣɾə.miˈa/ v
agremiar

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ adj masc
agresivo

agressivament /a.ɣɾeˌsi.vaˈment/ /a.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈment/ /ə.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ adv
agresivamente

agressivitat /a.ɣɾe.si.viˈtat/ /a.ɣɾe.si.βiˈtat/ /ə.ɣɾə.si.viˈtat/ /ə.ɣɾə.si.βiˈtat/ n fem
agresividad

agressió /a.ɣɾe.siˈo/ /ə.ɣɾə.siˈo/ n fem
agresión

agressor /a.ɣɾeˈso/ /a.ɣɾeˈsoɾ/ /ə.ɣɾəˈso/ n masc
agresor

agrest /aˈɣɾest/ /əˈɣɾest/ adj masc
agreste

agresà /a.ɣɾeˈza/ /ə.ɣɾəˈza/ adj masc
agresano
Originari, pertanyent o relatiu a Agres (el Comtat).

agresà /a.ɣɾeˈza/ /ə.ɣɾəˈza/ n masc
agresano
Natural d'Agres (el Comtat).

agreujar /a.ɣɾewˈd͡ʒa/ /a.ɣɾewˈd͡ʒaɾ/ /ə.ɣɾəwˈʒa/ v
agravar
Fer tornar més greu una situació.
agraviar
Causar un greuge a una persona, ferir-la en l'honor.

agricultor /a.ɣɾi.kuɫˈto/ /a.ɣɾi.kuɫˈtoɾ/ /ə.ɣɾi.kuɫˈto/ n masc
agricultor

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
agricultura

agrimar-se /a.ɣɾiˈmaɾ.se/ /ə.ɣɾiˈmaɾ.sə/ v
entibiar

agrimensor /a.ɣɾi.menˈso/ /a.ɣɾi.menˈsoɾ/ /ə.ɣɾi.mənˈso/ n masc
agrimensor

agriotip /a.ɣɾi.oˈtip/ /ə.ɣɾi.uˈtip/ n masc
agriotipo

agrir /aˈɣɾi/ /aˈɣɾiɾ/ /əˈɣɾi/ v
agriar

agrisar /a.ɣɾiˈza/ /a.ɣɾiˈzaɾ/ /ə.ɣɾiˈza/ v
encanecer

agroalimentari /ˌa.ɣɾo.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ /ˌa.ɣɾu.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ adj masc
agroalimentario

agroflació /ˌa.ɣɾo.fɫa.siˈo/ /ˌa.ɣɾo.fɫə.siˈo/ /ˌa.ɣɾu.fɫə.siˈo/ n fem
agflación

agronomia /a.ɣɾo.noˈmi.a/ /ə.ɣɾo.noˈmi.ə/ /ə.ɣɾu.nuˈmi.ə/ n fem
agronomía

agror /aˈɣɾo/ /aˈɣɾoɾ/ /əˈɣɾo/ n fem
acritud

agroturisme /ˌa.ɣɾo.tuˈɾiz.me/ /ˌa.ɣɾo.tuˈɾiz.mə/ /ˌa.ɣɾu.tuˈɾiz.mə/ n masc
agroturismo

agrumar /a.ɣɾuˈma/ /a.ɣɾuˈmaɾ/ /ə.ɣɾuˈma/ v
agrumar

agrumollar /a.ɣɾu.moˈʎa/ /a.ɣɾu.moˈʎaɾ/ /ə.ɣɾu.moˈʎa/ /ə.ɣɾu.muˈʎa/ v
agrumar

agrupació /a.ɣɾu.pa.siˈo/ /ə.ɣɾu.pə.siˈo/ n fem
agrupación

agrupament /a.ɣɾu.paˈmen/ /a.ɣɾu.paˈment/ /ə.ɣɾu.pəˈmen/ /ə.ɣɾu.pəˈment/ n masc
agrupamiento
Acció i efecte d'agrupar o agrupar-se.
(rugbi) Conjunt de jugadors de tots dos equips agafats entre ells de manera espontània al voltant de la pilota.

agrupament flexible n masc
agrupamiento flexible

agrupar /a.ɣɾuˈpa/ /a.ɣɾuˈpaɾ/ /ə.ɣɾuˈpa/ v
agrupar

agrícola /aˈɣɾi.ko.ɫa/ /əˈɣɾi.ko.ɫə/ /əˈɣɾi.ku.ɫə/ adj
agrícola

agrònom /aˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.num/ n masc
agrónomo

aguait /aˈɣwajt/ /əˈɣwajt/ n masc
acecho
Acció d'aguaitar.
asechanza
Parany, emboscada.

aguaitar /a.ɣwajˈta/ /a.ɣwajˈtaɾ/ /ə.ɣwəjˈta/ v
acechar

aguant /aˈɣu.an/ /aˈɣu.ant/ /aˈɣwan/ /aˈɣwant/ /əˈɣu.ən/ /əˈɣu.ənt/ /əˈɣwan/ /əˈɣwant/ n masc
aguante
Fortalesa o vigor per resistir.
Sofriment, paciència.

aguantar /a.ɣwanˈta/ /a.ɣwanˈtaɾ/ /ə.ɣwənˈta/ v
aguantar
Sofrir, tolerar, generalment coses greus o molestes.
Sostenir, mantenir alguna cosa en l'estat en que es troba.
tenerse
(pronominal) Afirmar-se o assegurar-se per no caure.
aguantarse
(pronominal) Contenir-se, reprimir-se.

aguar /a.ɣuˈa/ /a.ɣuˈaɾ/ /ə.ɣuˈa/ v
aguzar

aguardar /a.gwaɫˈda/ /a.ɣwarˈða/ /a.ɣwaɾˈða/ /a.ɣwaɾˈðaɾ/ /ə.ɣwərˈda/ /ə.ɣwəɾˈða/ v
aguardar
(arcaisme, valencià, alguerès) Esperar alguna cosa.
(arcaisme, alguerès) Esperar que vingui algú.

agudament /aˌɣu.ðaˈmen/ /aˌɣu.ðaˈment/ /əˌɣu.ðəˈmen/ /əˌɣu.ðəˈment/ adv
agudamente

agudesa /a.ɣuˈðe.za/ /ə.ɣuˈðə.zə/ /ə.ɣuˈðɛ.zə/ n fem
agudeza

aguditzar /a.ɣu.ðiˈd͡za/ /a.ɣu.ðiˈza/ /a.ɣu.ðiˈzaɾ/ /ə.ɣu.ðiˈd͡za/ v
agudizar
Fer agut.
agudizar agudizarse
(pronominal) Fer-se agut.

aguerrir /a.ɣeˈri/ /a.ɣeˈriɾ/ /ə.ɣəˈri/ v
aguerrir

aguisar /a.ɣiˈza/ /a.ɣiˈzaɾ/ /ə.ɣiˈza/ v
aguisar

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ n fem
aguja acícula
Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.
aguja
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Belone belone)

agulla d'estendre n fem
pinza

agulla de cap n fem
alfiler

agulla del paladar n fem
aguja paladar

agulla imperial n fem
aguja imperial

agulla tonyinera n fem
paparda

agullada /a.ɣuˈʎa.ða/ /ə.ɣuˈja.ðə/ /ə.ɣuˈʎa.ðə/ n fem
aguijada
Bastó amb una punta de ferro per a guiar els bous.
quelva
Espècie de tauró ovovivípar que viu a uns 200 metres de profunditat en aigües continentals de l’Índic, l’Atlàntic oriental i el Carib (Centrophorus uyato).

agullat /a.ɣuˈʎat/ /ə.ɣuˈʎat/ n masc
crabudo

agullat xato n masc
crabudo

agullentí /a.ɣu.ʎenˈti/ /ə.ɣu.ʎənˈti/ adj masc
agullentino
Originari, pertanyent o relatiu a Agullent (la Vall d'Albaida).

agullentí /a.ɣu.ʎenˈti/ /ə.ɣu.ʎənˈti/ n masc
agullentino
Natural d'Agullent (la Vall d'Albaida).

agulleta d'alguer n fem
aguja de mar

agulleta espinosa n fem
aguja

agulleter /a.ɣu.ʎeˈte/ /a.ɣu.ʎeˈteɾ/ /ə.ɣu.ʎəˈte/ n masc
agujetero

agullonar /a.ɣu.ʎoˈna/ /a.ɣu.ʎoˈnaɾ/ /ə.ɣu.juˈna/ /ə.ɣu.ʎoˈna/ /ə.ɣu.ʎuˈna/ v
aguijonear
Punxar amb l'agulló.
Instigar a algú per fer alguna cosa.

agulló /a.ɣuˈʎo/ /ə.ɣuˈjo/ /ə.ɣuˈʎo/ n masc
aguijón
(figuradament) Estímul, incitació a obrar.

agusar /a.ɣuˈza/ /a.ɣuˈzaɾ/ v
aguzar

agut /əˈɣut/ adj masc
agudo

agà /aˈɣa/ /əˈɣa/ n masc
agá

agàmic /aˈɣa.mik/ /əˈɣa.mik/ adj masc
agámico

agència /aˈd͡ʒɛn.si.a/ /aˈʒɛn.si.a/ n masc
agencia

agència d'avaluació de la qualitat n fem
agencia de evaluación de la calidad

agència de viatges n fem
agencia de viajes

agència tributària n fem
agencia tributaria

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ adv
ayer
En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
Poc temps fa, fa poc, poc ha.

ai /ˈaj/ Interjection
ay

ai las Interjection
ay

aieloner /a.je.ɫoˈne/ /a.je.ɫoˈneɾ/ /ə.jə.ɫoˈne/ /ə.jə.ɫuˈne/ adj masc
ayelense
Originari, pertanyent o relatiu a Aielo de Malferit (la Vall d'Albaida).

aieloner /a.je.ɫoˈne/ /a.je.ɫoˈneɾ/ /ə.jə.ɫoˈne/ /ə.jə.ɫuˈne/ n masc
ayelense
Natural d'Aielo de Malferit (la Vall d'Albaida).

aielí /a.jeˈɫi/ adj masc
ayelense
Originari, pertanyent o relatiu a Aielo de Rugat (la Vall d'Albaida).

aielí /a.jeˈɫi/ n masc
ayelense
Natural d'Aielo de Rugat (la Vall d'Albaida).

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ n fem
agua
(no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.

aigua de roses n fem
agua de rosas

aigua oxigenada n fem
agua oxigenada

aiguabarrejar-se /ˌaj.ɣwa.ba.reˈd͡ʒaɾ.se/ /ˌaj.ɣwa.βa.reˈʒar.se/ /ˌaj.ɣwə.bə.rə.ʒərˈsə/ /ˌaj.ɣwə.bə.rəˈd͡ʒaɾ.sə/ /ˌaj.ɣwə.βə.rəˈʒar.sə/ v
desguazar

aiguabatre /ˌaj.ɣwaˈba.tɾe/ /ˌaj.ɣwəˈβa.tɾə/ v
batir

aiguacuit /ˌaj.ɣwaˈkujt/ /ˌaj.ɣwəˈkujt/ n masc
cola animal

aiguafort /ˌaj.ɣwaˈfɔɾt/ /ˌaj.ɣwəˈfɔrt/ n masc
aguafuerte

aigual /ajˈɣwaɫ/ /əjˈɣwaɫ/ n masc
humedal

aigualejar /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒa/ /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /aj.ɣwa.ɫeˈʒa/ /əj.ɣwə.ɫəˈd͡ʒa/ /əj.ɣwə.ɫəˈʒa/ v
aguar

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ v
aguar

aigualit /aj.ɣwaˈɫit/ /əj.ɣwəˈɫit/ adj masc
aguado
Barrejat amb aigua.

aigualit /aj.ɣwaˈɫit/ /əj.ɣwəˈɫit/ n masc
aguado

aiguamans /ˌaj.ɣwaˈmans/ /ˌaj.ɣwəˈmans/ n masc
aguamanos
Aigua per rentar-se les mans.
aguamanil
Recipient per rentar-se les mans.

aiguamarina /ˌaj.ɣwə.məˈɾi.nə/ n fem
aguamarina

aiguamel /ˌaj.ɣwaˈmɛɫ/ /ˌaj.ɣwəˈmɛɫ/ n fem
aguamiel

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ n masc
ciénaga pantano

aiguanaf /ˌaj.ɣwaˈnaf/ /ˌaj.ɣwəˈnaf/ n masc
agua de azahar

aiguardent /ˌaj.ɣwarˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðent/ /ˌaj.ɣwərˈðen/ /ˌaj.ɣwəɾˈðent/ n masc
aguardiente

aiguarràs /ˌaj.ɣwaˈras/ n masc
aguarrás

aiguat /ajˈɣwat/ n masc
aguacero

aigüer /ajˈɣwe/ /ajˈɣweɾ/ /əjˈɣwe/ adj masc
aigüero
Originari, pertanyent o relatiu a Aigües (l'Alacantí).

aigüer /ajˈɣwe/ /ajˈɣweɾ/ /əjˈɣwe/ n masc
aigüero
Natural d'Aigües (l'Alacantí).

aigüera /ajˈɣwe.ɾa/ /əjˈɣwe.ɾə/ n fem
fregadero
Pica per a rentar els plats.

aigües /ˈa.wi.es/ /ˈaј.ɣos/ /ˈaј.ɣwes/ /ˈaј.ɣwəs/ /ˈaј.ɣəs/ n fem
aguas
Zona marítima.
Brillantor de les pedres precioses i certs materials.

aigüeser /aj.ɣweˈze/ /aj.ɣweˈzeɾ/ /əj.ɣwəˈze/ adj masc
aigüero
Originari, pertanyent o relatiu a Aigües (l'Alacantí).

aigüeser /aj.ɣweˈze/ /aj.ɣweˈzeɾ/ /əj.ɣwəˈze/ n masc
aigüero
Natural d'Aigües (l'Alacantí).

ailant /ajˈɫan/ /ajˈɫant/ /əjˈɫan/ /əjˈɫant/ n masc
falso zumaque

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ adj
aimara aymara
Relatiu al poble dels aimares, la seva cultura o la llengua.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ n masc
aimara aymara
Llengua ameríndia de l'altiplà entre Bolívia, Perú i Xile.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ n neut
aimara
Natural d'un poble de la conca del llac Titicaca, a l'Amèrica del Sud.

aimia /ajˈmi.a/ /əjˈmi.ə/ n fem
amada

aiodà /a.joˈða/ /ə.juˈða/ adj masc
ayorense
Originari, pertanyent o relatiu a Aiòder (l'Alt Millars).

aiodà /a.joˈða/ /ə.juˈða/ n masc
ayorense
Natural d'Aiòder (l'Alt Millars).

aiorí /a.joˈɾi/ /ə.joˈɾi/ /ə.juˈɾi/ adj masc
ayorense
Originari, pertanyent o relatiu a Aiora (la Vall de Cofrents-Aiora).

aiorí /a.joˈɾi/ /ə.joˈɾi/ /ə.juˈɾi/ n masc
ayorense
Natural d'Aiora (la Vall de Cofrents-Aiora).

aire /ˈaj.ɾe/ Interjection
aire
(pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que jugui la pilota de volea.

aire /ˈaj.ɾe/ n masc
aire
(normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.
(pilota valenciana) Conjunt de les parts d'una pista de joc de pilota valenciana on la pilota pot impactar o rodolar sense constituir falta.

aire condicionat n masc
aire acondicionado

airejar /aj.ɾeˈd͡ʒa/ /aj.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /aj.ɾeˈʒa/ /əj.ɾəˈd͡ʒa/ /əj.ɾəˈʒa/ v
airear

airosament /ajˌɾo.zaˈmen/ /ajˌɾo.zaˈment/ /əjˌɾo.zəˈmen/ /əjˌɾo.zəˈment/ adv
airosamente

airós /ajˈɾos/ /əjˈɾos/ adj masc
airoso

aiurveda /a.iwrˈβɛ.ða/ /a.iwɾˈvɛ.ða/ /a.iwɾˈβɛ.ðɛ/ /ə.iwrˈbɛ.ðə/ /ə.iwɾˈvɛ.ðə/ n masc
ayurveda

aiurvèdic /a.iwrˈβɛ.ðik/ /a.iwɾˈvɛ.ðik/ /a.iwɾˈβɛ.ðik/ /ə.iwrˈbɛ.ðik/ /ə.iwɾˈvɛ.ðik/ adj masc
ayurvédico

aixa /ˈa.ʃa/ /ˈa.ʃə/ /ˈaj.ʃa/ n fem
azuela

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ n fem
azada

aixafadissa /a.ʃa.faˈði.sa/ /aj.ʃa.faˈði.sa/ /ə.ʃə.fəˈði.sə/ n fem
aplastamiento

aixafar /a.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfaɾ/ /ə.ʃəˈfa/ v
aplastar
Pressionar sobre alguna cosa fins a destruir-la, generalment en sentit de dalt cap a baix, per exemple fent la força amb un peu.
aplastar chafar
Quedar una persona amb desànim per continuar amb una disputa.

aixafaterrossos /ajˌʃa.fa.teˈrɔ.sos/ /aˌʃa.fa.teˈrɔ.sos/ /əˌʃa.fə.təˈrɔ.sos/ /əˌʃa.fə.təˈrɔ.sus/ n neut
destripaterrones

aixafinar /a.ʃa.fiˈna/ /aj.ʃa.fiˈna/ /aj.ʃa.fiˈnaɾ/ /ə.ʃə.fiˈna/ v
arrugar

aixambergat /a.ʃam.beɾˈɣat/ /aj.ʃam.berˈɣat/ /aj.ʃam.beɾˈɣat/ /ə.ʃəm.bərˈɡat/ adj masc
achambergado

aixamfranar /a.ʃaɱ.fɾaˈna/ /aj.ʃaɱ.fɾaˈna/ /aj.ʃaɱ.fɾaˈnaɾ/ /ə.ʃəɱ.fɾəˈna/ v
achaflanar

aixecament /a.ʃe.kaˈmen/ /aj.ʃe.kaˈmen/ /aj.ʃe.kaˈment/ /ə.ʃə.kəˈmen/ /ə.ʃə.kəˈment/ n masc
alzamiento

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ v
levantar
Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixecar la camisa v
tomar el pelo

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ n fem
axila

aixerriar /a.ʃe.riˈa/ /aj.ʃe.riˈa/ /aj.ʃe.riˈaɾ/ /ə.ʃə.riˈa/ v
majadear

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ n fem
grifo canilla
Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

aixetes /ajˈʃɛ.tes/ /əˈʃə.təs/ /əˈʃɛ.təs/ n fem
grifería
Botiga o secció d'una ferreteria on venen aixetes i accessoris.

aixina /ajˈʃi.na/ /aˈʃi.na/ /əˈʃi.nə/ adv
así
Així, d'aquesta manera.

aixopluc /a.ʃoˈpɫuk/ /aj.ʃoˈpɫuk/ /ə.ʃoˈpɫuk/ /ə.ʃuˈpɫuk/ n masc
cobijo

aixoplugar /a.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣaɾ/ /ə.ʃo.pɫuˈɣa/ /ə.ʃu.pɫuˈɣa/ v
guarecer

aixovar /a.ʃuˈβaɾ/ /aj.ʃoˈvaɾ/ /aj.ʃoˈβa/ /ə.ʃoˈva/ /ə.ʃuˈva/ n masc
ajuar

aixovar domèstic n masc
ajuar doméstico

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ adv
así
D’aquesta manera.
De la mateixa manera, en conseqüència.

així així adv
así así

així com conjunction
así como
Introducció d’una oposició.
I també, com també.

així i tot conjunction
aun así

així mateix /ajˌʃi /aˌʃi adv
asimismo

així que conjunction
así que

això /ajˈʃɔ/ /aˈʃɔ/ /əˈʃɔ/ pronoun
esto

això rai /ajˌʃɔ /aˌʃɔ /əˌʃɔ Interjection
eso es lo de menos

ajaçar /a.d͡ʒaˈsa/ /a.d͡ʒaˈsaɾ/ /a.ʒaˈsa/ /ə.ʒəˈsa/ v
ajustar
Posar, encaixar, adaptar el jaç.
encamarse
(pronominal) Ajaure’s en el jaç, per descansar o dormir.

ajeure /aˈd͡ʒɛw.ɾe/ /aˈʒɛw.ɾe/ /əˈʒɛw.ɾə/ v
tender
Abaixar fins a estendre en terra el que estava dret.
encamarse
Inclinar el blat per causa de la pluja.
echarse
(pronominal) Posar-se al llit.
pasar
(pronominal) Subjectar-se a la voluntat d'altri.
rendirse
ajeure's-hi, rendir-se al treball, càrrega, etc.

ajocar /a.d͡ʒoˈka/ /a.d͡ʒoˈkaɾ/ /a.ʒoˈka/ /ə.ʒoˈka/ /ə.ʒuˈka/ v
recogerse
(central) Posar l’aviram a jóc.

ajornalar /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa/ /a.d͡ʒoɾ.naˈɫaɾ/ /a.ʒor.naˈɫa/ /ə.ʒoɾ.nəˈɫa/ /ə.ʒur.nəˈɫa/ v
ajornalar

ajornar /a.d͡ʒoɾˈna/ /a.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /a.ʒorˈna/ /ə.ʒoɾˈna/ /ə.ʒurˈna/ v
aplazar
Posposar, traslladar per més endavant una tasca o esdeveniment

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ n fem
ayuda
Cosa que serveix per ajudar.
(medicina) Ènema, lavativa.
(basquetbol) Suport tàctic d'un o més jugadors a un company d'equip en situació de defensa.
ayuda socorro
(antigament) Socors, favor.

ajuda pedagògica n fem
ayuda pedagógica

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ adj
ayudante
Que ajuda.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ n masc
ayudante
Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudant d'anotador n masc
ayudante de anotador

ajudantia /a.d͡ʒu.ðanˈti.a/ /a.ʒu.ðanˈti.a/ /ə.ʒu.ðənˈti.ə/ n fem
ayudantía

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ v
ayudar

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ n masc
ayuntamiento
Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajuntar /a.d͡ʒunˈta/ /a.d͡ʒunˈtaɾ/ /a.ʒunˈta/ /ə.ʒunˈta/ v
juntar
Unir unes coses amb altres.
juntar acoplar
En alguns oficis mecànics, ajustar, unir, fer venir bé les peces que entren en una obra.
juntarse
(pronominal) Acompanyar-se, anar amb algú.
(pronominal) amistançar-se

ajupir /a.d͡ʒuˈpiɾ/ /a.ʒuˈpi/ /ə.ʒuˈpi/ v
agacharse
Inclinar molt el cos envers el terra.
(pronominal) Abaixar-se doblegant les cames.
(pronominal, rugbi) Doblegar, els jugadors de la primera línia, el tronc i els genolls en formar una melé ordenada per poder avançar o resistir l'empenta de l'equip adversari.

ajustadament /a.d͡ʒusˌta.ðaˈmen/ /a.d͡ʒusˌta.ðaˈment/ /a.ʒusˌta.ðaˈmen/ /ə.ʒusˌta.ðəˈmen/ /ə.ʒusˌta.ðəˈment/ adv
ajustadamente

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ v
ajustar
Igualar una cosa amb altra, arreglar-la, acomodar-la, fer-la venir bé.
Arreglar alguna cosa a allò que és just.
Concertar, capitular, concordar alguna cosa com el casament, la pau, les diferències o els plets.
Convenir en el preu d'alguna cosa.
entornar
Tancar la porta o finestra però sense girar la clau o posar els baldons.

ajustat /a.d͡ʒusˈtat/ /a.ʒusˈtat/ /ə.ʒusˈtat/ adj masc
ajustado

ajusticiar /a.d͡ʒus.ti.siˈa/ /a.d͡ʒus.ti.siˈaɾ/ /a.ʒus.ti.siˈa/ /ə.ʒus.ti.siˈa/ v
ajusticiar

al /aɫ/ contraction
al
Contracció entre la preposició a i l'article el.

al cap de preposition
al cabo de

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ adv
abajo
A la part inferior, la més baixa.
al fin y al cabo
Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al capdavant /aɫˌkab.daˈvant/ /aɫˌkab.daˈβan/ /əɫˌkab.dəˈvan/ /əɫˌkab.dəˈvant/ /əɫˌkab.dəˈβan/ adv
en cabeza

al dente /aɫˈden.te/ /aɫˈdɛn.te/ adv
al dente

al detall /aɫ.deˈtaʎ/ /əɫ.dəˈtaʎ/ adv
al por menor

al primer foscant adv
al anochecer

al primer toc adv
al primer toque

al voltant adv
alrededor

al-Àndalus pn
al-Ándalus

ala /ˈa.ɫa/ n fem
ala
Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
Part lateral o auxiliar d'una construcció.
Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.
(futbol) Cadascuna de les dues parelles de jugadors formades per l'extrem i l'interior d'un mateix costat del camp de joc.

ala /ˈa.ɫa/ n neut
ala
(basquetbol, hoquei sobre gel) Jugador que en la fase d'atac se situa en una zona lateral de la pista de joc.

ala dreta n fem
ala derecha

ala esquerra n fem
ala izquierda

ala filosa n fem
filamento

ala obert n masc
ala abierto

ala tancat n masc
ala cerrado

alabama /a.ɫaˈba.ma/ /ə.ɫəˈβa.mə/ n masc
alabama

alabardada /a.ɫa.baɾˈða.ða/ /ə.ɫə.βərˈda.ðə/ n fem
alabardazo

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ n masc
alabastro
Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.
Tipus de vas grec d’origen egipci de forma afusada.

alabatre /ˌa.ɫaˈba.tɾe/ /ˌa.ɫəˈβa.tɾə/ v
aletear

alabesa /a.ɫaˈβe.za/ /ə.ɫəˈβɛ.zə/ adj fem
alavesa

alabeses /a.ɫaˈβe.zes/ /ə.ɫəˈβɛ.zəs/ adj fem
alavesas

alabesos /a.ɫaˈβe.zos/ /ə.ɫəˈβɛ.zus/ adj masc
alaveses

alabès /a.ɫaˈbes/ /ə.ɫəˈbəs/ /ə.ɫəˈbɛs/ /ə.ɫəˈβɛs/ adj masc
alavés
Relatiu a Àlaba.

alabès /a.ɫaˈbes/ /ə.ɫəˈbəs/ /ə.ɫəˈbɛs/ /ə.ɫəˈβɛs/ n masc
alavés
Natural d'Àlaba.

alacantí /ə.ɫə.kənˈti/ adj masc
alicantino
Originari, pertanyent o relatiu a Alacant (l'Alacantí).

alacantí /ə.ɫə.kənˈti/ n masc
alicantino
Natural d'Alacant (l'Alacantí).

alacritat /a.ɫa.kɾiˈtat/ /ə.ɫə.kɾiˈtat/ n fem
alacridad

alaiorenc /a.ɫa.joˈɾeŋ/ /a.ɫa.joˈɾeŋk/ /ə.ɫə.joˈɾəŋk/ /ə.ɫə.juˈɾɛŋ/ /ə.ɫə.juˈɾɛŋk/ adj masc
alayorense
Relatiu o pertanyent a Alaior.

alaiorenc /a.ɫa.joˈɾeŋ/ /a.ɫa.joˈɾeŋk/ /ə.ɫə.joˈɾəŋk/ /ə.ɫə.juˈɾɛŋ/ /ə.ɫə.juˈɾɛŋk/ n masc
alayorense
Persona que habita o és originària de Alaior.

alambinar /a.ɫam.biˈna/ /a.ɫam.biˈnaɾ/ /ə.ɫəm.biˈna/ v
alambicar
Destil·lar els licors amb l'alambí.
Examinar atentament alguna cosa, com paraula, escrit o acció, fins apurar el seu vertader sentit, mèrit o utilitat.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ n masc
alambique

alamànic /a.ɫaˈma.nik/ /ə.ɫəˈma.nik/ n masc
alemánico

alaquaser /a.ɫa.kwaˈze/ /a.ɫa.kwaˈzeɾ/ /ə.ɫə.kwəˈze/ adj masc
alacuasense
Originari, pertanyent o relatiu a Alaquàs (l'Horta).

alaquaser /a.ɫa.kwaˈze/ /a.ɫa.kwaˈzeɾ/ /ə.ɫə.kwəˈze/ n masc
alacuasense
Natural d'Alaquàs (l'Horta).

alar /aˈɫa/ /aˈɫaɾ/ /əˈɫa/ /əˈɫar/ adj
alar
Relacionat amb les ales.

alarb /aˈɫaɾp/ /əˈɫarp/ n masc
alarbe

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ n fem
alarma
Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmant /a.ɫarˈman/ /a.ɫaɾˈman/ /a.ɫaɾˈmant/ /ə.ɫərˈman/ /ə.ɫəɾˈmant/ adj
alarmante

alarmar /a.ɫarˈma/ /a.ɫaɾˈma/ /a.ɫaɾˈmaɾ/ /ə.ɫərˈma/ v
alarmar

alat /aˈɫat/ /əˈɫat/ adj masc
alado

alatxa /aˈɫa.t͡ʃa/ /əˈɫa.t͡ʃə/ n fem
alacha

alatzà /a.ɫaˈd͡za/ /ə.ɫəˈd͡za/ adj masc
alazán

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ n fem
alba
Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.
Vestidura de tela blanca que sacerdots, diaques i subdiaques es posen sobre el seu propi hàbit i l'amit per a celebrar el sant ofici de la missa i altres oficis divins.
amanecer álamo alborear
Arbre d'uns vint a vint-i-cinc peus d'alçada, d'escorça blanquinosa i fulles de color verd clar. Creix en poc temps i la seva fusta, què és blanca i lleugera, triga molt a podrir-se dins de l'aigua (Populus alba).

albaceteny /aɫ.ba.seˈteɲ/ /əɫ.bə.səˈtəɲ/ /əɫ.bə.səˈtɛɲ/ /əɫ.βə.səˈtɛɲ/ adj masc
albaceteño

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ n fem
amanecer

albaidí /aɫ.bajˈði/ adj masc
albaidense
Originari, pertanyent o relatiu a Albaida (la Vall d'Albaida).

albaidí /aɫ.bajˈði/ n masc
albaidense
Natural d'Albaida (la Vall d'Albaida).

albalatenc /aɫ.ba.ɫaˈteŋk/ /aɫ.βa.ɫaˈteŋ/ /əɫ.bə.ɫəˈtəŋk/ /əɫ.bə.ɫəˈtɛŋk/ adj masc
albalatero
Originari, pertanyent o relatiu a Albalat de la Ribera (la Ribera Baixa).
albalatano
Originari, pertanyent o relatiu a Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

albalatenc /aɫ.ba.ɫaˈteŋk/ /aɫ.βa.ɫaˈteŋ/ /əɫ.bə.ɫəˈtəŋk/ /əɫ.bə.ɫəˈtɛŋk/ n masc
albalatero
Natural d'Albalat de la Ribera (la Ribera Baixa).
albalatano
Natural d'Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

albalatà /aɫ.ba.ɫaˈta/ adj masc
albalatense
Originari, pertanyent o relatiu a Albalat dels Sorells (l'Horta).
albalatano
Originari, pertanyent o relatiu a Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

albalatà /aɫ.ba.ɫaˈta/ n masc
albalatense
Natural d'Albalat dels Sorells (l'Horta).
albalatano
Natural d'Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

albalenc /aɫ.baˈɫeŋk/ /aɫ.βaˈɫeŋ/ /əɫ.bəˈɫəŋk/ /əɫ.bəˈɫɛŋk/ adj masc
albalense
Originari, pertanyent o relatiu a Albal (l'Horta).

albalenc /aɫ.baˈɫeŋk/ /aɫ.βaˈɫeŋ/ /əɫ.bəˈɫəŋk/ /əɫ.bəˈɫɛŋk/ n masc
albalense
Natural d'Albal (l'Horta).

albaler /aɫ.baˈɫeɾ/ /aɫ.βaˈɫe/ /əɫ.βəˈɫe/ adj masc
albalense
Originari, pertanyent o relatiu a Albal (l'Horta).

albaler /aɫ.baˈɫeɾ/ /aɫ.βaˈɫe/ /əɫ.βəˈɫe/ n masc
albalense
Natural d'Albal (l'Horta).

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ adj masc
albanés
Relatiu a Albània

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ n masc
albanés
Natural d'Albània.
(només en singular) Llengua parlada a Albània, el Kosovo i a zones de Macedònia.

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ n fem
albarda
Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albardanejar /aɫ.baɾ.ða.neˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.βar.ða.neˈʒa/ /aɫ.βaɾ.ða.neˈd͡ʒa/ /əɫ.bər.ðə.nəˈʒa/ /əɫ.bəɾ.ðə.nəˈd͡ʒa/ /əɫ.βər.də.nəˈʒa/ v
albardanear

albardaneria /aɫ.baɾ.ða.neˈɾi.a/ /əɫ.βər.də.nəˈɾi.ə/ n fem
albardanería

albardar /aɫ.baɾˈðaɾ/ /aɫ.βarˈða/ /aɫ.βaɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ v
enalbardar
(valencià, tortosí) Posar l'albarda a l'animal.
engaitar
(central) Enganyar, engalipar.

albardà /aɫ.baɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ n masc
albardán
Bufó, truà.
gorrista
(antic) Que viu de gorra.
comediante
(antic) Comediant.

albarinyo /aɫ.baˈɾi.ɲo/ /əɫ.bəˈɾi.ɲo/ /əɫ.bəˈɾi.ɲu/ /əɫ.βəˈɾi.ɲu/ n masc
albariño

albarà /aɫ.baˈɾa/ /əɫ.βəˈɾa/ n masc
albarán

albaterà /aɫ.ba.teˈɾa/ adj masc
albaterense
Originari, pertanyent o relatiu a Albatera (el Baix Segura).

albaterà /aɫ.ba.teˈɾa/ n masc
albaterense
Natural d'Albatera (el Baix Segura).

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ n masc
albatros

albelló /aɫ.beˈʎo/ /əɫ.βəˈʎo/ n masc
albañal
Conducte de sortida d’aigües brutes.

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ n masc
albaricoque damasco chabacano

albercoquer /aɫ.βer.koˈke/ /aɫ.βeɾ.koˈke/ /əɫ.bər.kuˈke/ /əɫ.bəɾ.koˈke/ /əɫ.βər.kuˈke/ n masc
albaricoquero

albereda /aɫ.beˈɾe.ða/ /əɫ.bəˈɾə.ðə/ /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ n fem
alameda

alberg /aɫˈbɛɾk/ /əɫˈβɛrk/ n masc
albergue

alberg de joventut n masc
albergue juvenil

albergar /aɫ.beɾˈɣaɾ/ /aɫ.βerˈɣa/ /aɫ.βeɾˈɣa/ /əɫ.βərˈɡa/ v
albergar

alberge /aɫˈβɛɾ.d͡ʒe/ /əɫˈβɛr.ʒə/ n masc
albérchigo

alberguer /aɫ.beɾˈɣeɾ/ /aɫ.βerˈɣe/ /əɫ.βərˈɡe/ n masc
posadero

albergueria /aɫ.beɾ.ɣeˈɾi.a/ /əɫ.βər.ɡəˈɾi.ə/ n fem
alberguería

alberguista /aɫ.beɾˈɣis.ta/ /aɫ.beɾˈɣis.te/ /əɫ.βərˈɡis.tə/ n neut
alberguista

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ n fem
berenjena

alberiquer /aɫ.be.ɾiˈkeɾ/ /aɫ.βe.ɾiˈke/ /əɫ.βə.ɾiˈke/ adj masc
alberiquense
Originari, pertanyent o relatiu a Alberic (la Ribera Alta).

alberiquer /aɫ.be.ɾiˈkeɾ/ /aɫ.βe.ɾiˈke/ /əɫ.βə.ɾiˈke/ n masc
alberiquense
Natural d'Alberic (la Ribera Alta).

albicació /aɫ.bi.ka.siˈo/ /əɫ.βi.kə.siˈo/ n fem
albicación

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ adj masc
albigense
Relatiu o pertanyent a Albi (Llenguadoc).

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ n masc
albigense
Persona que habita o és originària d'Albi (Llenguadoc).

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ n masc
albinismo

albir /aɫˈbiɾ/ /əɫˈβir/ n masc
albedrío

albirar /aɫ.biˈɾaɾ/ /aɫ.βiˈɾa/ v
conjecturar
Imaginar una cosa com és.
vislumbrar
Veure confusament alguna cosa perquè està molt lluny.

albocassí /aɫ.bo.kaˈsi/ /əɫ.bo.kəˈsi/ /əɫ.bu.kəˈsi/ /əɫ.βu.kəˈsi/ adj masc
albocacense
Originari, pertanyent o relatiu a Albocàsser (l'Alt Maestrat).

albocassí /aɫ.bo.kaˈsi/ /əɫ.bo.kəˈsi/ /əɫ.bu.kəˈsi/ /əɫ.βu.kəˈsi/ n masc
albocacense
Natural d'Albocàsser (l'Alt Maestrat).

albor /aɫˈboɾ/ /aɫˈβo/ /əɫˈβo/ n masc
albur
Peix blanquinós del gènere Alburnus.
albor
Primera claror de l’alba.

alborager /aɫ.bo.ɾaˈd͡ʒeɾ/ /aɫ.βo.ɾaˈʒe/ /əɫ.bo.ɾəˈʒe/ /əɫ.bu.ɾəˈʒe/ /əɫ.βu.ɾəˈʒe/ adj masc
alborachero
Originari, pertanyent o relatiu a Alboraig (la Foia de Bunyol).

alborager /aɫ.bo.ɾaˈd͡ʒeɾ/ /aɫ.βo.ɾaˈʒe/ /əɫ.bo.ɾəˈʒe/ /əɫ.bu.ɾəˈʒe/ /əɫ.βu.ɾəˈʒe/ n masc
alborachero
Natural d'Alboraig (la Foia de Bunyol).

alboraier /aɫ.bo.ɾaˈjeɾ/ /aɫ.βo.ɾaˈje/ /əɫ.bo.ɾəˈje/ /əɫ.bu.ɾəˈje/ /əɫ.βu.ɾəˈje/ adj masc
alborayense
Originari, pertanyent o relatiu a Alboraia (l'Horta).

alboraier /aɫ.bo.ɾaˈjeɾ/ /aɫ.βo.ɾaˈje/ /əɫ.bo.ɾəˈje/ /əɫ.bu.ɾəˈje/ /əɫ.βu.ɾəˈje/ n masc
alborayense
Natural d'Alboraia (l'Horta).

albufera /aɫ.buˈfe.ɾa/ /əɫ.βuˈfe.ɾə/ n fem
albufera

albugínia /aɫ.βuˈd͡ʒi.ni.a/ /əɫ.βuˈʒi.ni.ə/ n fem
albugínea

albuixequer /aɫ.buj.ʃeˈkeɾ/ /aɫ.βu.ʃeˈkeɾ/ /aɫ.βuj.ʃeˈke/ /əɫ.βu.ʃəˈke/ adj masc
albuixequino
Originari, pertanyent o relatiu a Albuixec (l'Horta).

albuixequer /aɫ.buj.ʃeˈkeɾ/ /aɫ.βu.ʃeˈkeɾ/ /aɫ.βuj.ʃeˈke/ /əɫ.βu.ʃəˈke/ n masc
albuixequino
Natural d'Albuixec (l'Horta).

albuminúria /aɫ.bu.miˈnu.ɾi.a/ /əɫ.βu.miˈnu.ɾi.ə/ n masc
albuminuria

alburn /aɫˈbuɾn/ /əɫˈβurn/ n masc
alburno

albíxeres n fem
albricias

albúmina /aɫˈbu.mi.na/ /əɫˈβu.mi.nə/ n fem
albúmina

alcaduf /aɫ.kaˈðuf/ /əɫ.kəˈðuf/ n masc
arcaduz

alcadufar /aɫ.ka.ðuˈfa/ /aɫ.ka.ðuˈfaɾ/ v
arcaduzar

alcalalí /aɫ.ka.ɫaˈɫi/ adj masc
alcalalino
Originari, pertanyent o relatiu a Alcalalí (la Marina Alta).

alcalalí /aɫ.ka.ɫaˈɫi/ n masc
alcalalino
Natural d'Alcalalí (la Marina Alta).

alcalaner /aɫ.ka.ɫaˈne/ /aɫ.ka.ɫaˈneɾ/ /əɫ.kə.ɫəˈne/ adj masc
alcalanero
Originari, pertanyent o relatiu a la Vall d'Alcalà (la Marina Alta).

alcalaner /aɫ.ka.ɫaˈne/ /aɫ.ka.ɫaˈneɾ/ /əɫ.kə.ɫəˈne/ n masc
alcalanero
Natural de la Vall d'Alcalà (la Marina Alta).

alcaldable /aɫ.kaɫˈda.bɫe/ /aɫ.kaɫˈda.βɫe/ /aɫ.kaɫˈdab.bɫe/ /əɫ.kəɫˈda.βɫə/ /əɫ.kəɫˈdab.bɫə/ adj
alcaldable

alcalde /arˈkaɫ.de/ /aɫˈkaɫ.de/ /ərˈkaɫ.də/ /əɫˈkaɫ.də/ n neut
alcalde

alcaldia /aɫ.kaɫˈdi.a/ n fem
alcaldía

alcalinitzar /aɫ.ka.ɫi.niˈd͡za/ /aɫ.ka.ɫi.niˈza/ /aɫ.ka.ɫi.niˈzaɾ/ v
alcalinizar

alcaloide /aɫ.kaˈɫɔj.ðe/ /əɫ.kəˈɫɔj.ðə/ n masc
alcaloide

alcalosi /aɫ.kaˈɫɔ.zi/ /əɫ.kəˈɫɔ.zi/ n fem
alcalosis

alcalí /aɫ.kaˈɫi/ /əɫ.kəˈɫi/ adj masc
alcalino

alcanterí /aɫ.kan.teˈɾi/ /əɫ.kən.təˈɾi/ adj masc
alcantarero
Originari, pertanyent o relatiu a Alcàntera de Xúquer (la Ribera Alta).

alcanterí /aɫ.kan.teˈɾi/ /əɫ.kən.təˈɾi/ n masc
alcantarero
Natural d'Alcàntera de Xúquer (la Ribera Alta).

alcasser /aɫ.kaˈse/ /aɫ.kaˈseɾ/ /əɫ.kəˈse/ adj masc
alcacero
Originari, pertanyent o relatiu a Alcàsser (l'Horta).

alcasser /aɫ.kaˈse/ /aɫ.kaˈseɾ/ /əɫ.kəˈse/ n masc
alcacero
Natural d'Alcàsser (l'Horta).

alcavot /aɫ.kaˈvɔt/ /aɫ.kaˈβɔt/ /əɫ.kəˈvɔt/ /əɫ.kəˈβɔt/ n masc
alcahuete

alcavotejar /aɫ.ka.vo.teˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.ka.βo.teˈd͡ʒa/ /aɫ.ka.βo.teˈʒa/ /əɫ.kə.vo.təˈd͡ʒa/ /əɫ.kə.vu.təˈʒa/ /əɫ.kə.βu.təˈʒa/ v
alcahuetear

alció /aɫ.siˈo/ /əɫ.siˈo/ n masc
martín pescador

alcofoll /aɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.kuˈfoʎ/ n masc
alcohol

alcofollar /aɫ.ko.foˈʎa/ /aɫ.ko.foˈʎaɾ/ /əɫ.ko.foˈʎa/ /əɫ.ku.fuˈʎa/ v
alcoholar

alcofollera /aɫ.ko.foˈʎe.ɾa/ /əɫ.ko.foˈʎe.ɾə/ /əɫ.ku.fuˈʎe.ɾə/ n fem
alcoholera

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ n masc
alcohol

alcoholisme /aɫ.ko.oˈɫiz.me/ /əɫ.ko.oˈɫiz.mə/ /əɫ.ku.uˈɫiz.mə/ n masc
alcoholismo

alcoholitzar /aɫ.ko.o.ɫiˈd͡za/ /aɫ.ko.o.ɫiˈza/ /aɫ.ko.o.ɫiˈzaɾ/ /əɫ.ko.o.ɫiˈd͡za/ /əɫ.ku.u.ɫiˈd͡za/ v
alcoholizar

alcoholèmia /aɫ.ko.oˈɫɛ.mi.a/ /əɫ.ko.oˈɫɛ.mi.ə/ /əɫ.ku.uˈɫɛ.mi.ə/ n fem
alcoholemia

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ adj masc
alcohólico
Relatiu a l’alcohol.
Relatiu a l’alcoholisme.

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ n masc
alcohólico
Persona addicta a l’alcohol, que pateix alcoholisme.

alcoià /aɫ.koˈja/ /əɫ.koˈja/ /əɫ.kuˈja/ adj masc
alcoyano

alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ n masc
corán

alcova /aɫˈkɔ.va/ /aɫˈkɔ.βa/ /aɫˈkɔ.βɔ/ /əɫˈkɔ.və/ /əɫˈkɔ.βə/ n fem
alcoba

alcàsser /aɫˈka.seɾ/ /əɫˈka.sər/ n masc
alcázar
(històric) Palau fortificat de l’Àndalus.

aldarull /aɫ.daˈɾuʎ/ /əɫ.dəˈɾuʎ/ n masc
alboroto

aldehid /aɫ.deˈit/ /əɫ.dəˈit/ n masc
aldehído

aleatori /a.ɫe.aˈtɔ.ɾi/ adj masc
aleatorio

aleatorietat /a.ɫe.a.to.ɾi.eˈtat/ /ə.ɫe.ə.to.ɾi.əˈtat/ /ə.ɫe.ə.tu.ɾi.əˈtat/ n fem
aleatoriedad

aleatòriament /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈment/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈment/ adv
aleatorio

alegrar /a.ɫeˈɣɾa/ /a.ɫeˈɣɾaɾ/ /ə.ɫəˈɣɾa/ v
alegrar
Causar alegria.
alegrarse
(pronominal) Rebre o sentir alegria.
gozar
(pronominal) Gaudir d'alguna cosa.

alegre /aˈɫe.ɣɾe/ /əˈɫe.ɣɾə/ adj
alegre
Que expressa joia pel fet d'estar viu.
Que causen alegria per la seva vista, agradable
colors vius i agradables a la vista
faust, feliç, favorable

alegrement /aˌɫe.ɣɾeˈmen/ /aˌɫe.ɣɾeˈment/ /əˌɫe.ɣɾəˈmen/ /əˌɫe.ɣɾəˈment/ adv
alegremente

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ n fem
alegría
Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.
Sèsam.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ adj masc
alemán
Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ n masc
alemán
Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ n fem
lezna

alenada /a.ɫeˈna.ða/ /ə.ɫəˈna.ðə/ n fem
vaharada
Expiració forta d’alè.

alenar /a.ɫeˈna/ /a.ɫeˈnaɾ/ /ə.ɫəˈna/ v
alentar

alentir /a.ɫenˈti/ /a.ɫenˈtiɾ/ /ə.ɫənˈti/ v
moderar

aler dret n masc
alero derecho

aler esquerre n masc
alero izquierdo

aler pivot n masc
ala-pívot

alerta /aˈɫɛr.ta/ /aˈɫɛɾ.ta/ /aˈɫɛɾ.tɛ/ /əˈɫɛr.tə/ n fem
alerta

alertar /a.ɫerˈta/ /a.ɫeɾˈta/ /a.ɫeɾˈtaɾ/ /ə.ɫərˈta/ v
alertar

aleró /a.ɫeˈɾo/ /ə.ɫəˈɾo/ n masc
alón
Ala d’aviram desplomada per al seu consum.
alerón
(aeronàutica) Peça mòbil i maniobrable de l’ala d’un avió.
(automobilisme) Peça en la part posterior de la carrosseria per fer-lo més aerodinàmic.

aleshores /a.ɫeˈzɔ.ɾes/ /ə.ɫəˈzɔ.ɾəs/ adv
entonces
Llavors, en aquest cas.

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ n fem
aleta
Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

aletejar /a.ɫe.teˈd͡ʒa/ /a.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɫe.teˈʒa/ /ə.ɫə.təˈd͡ʒa/ /ə.ɫə.təˈʒa/ v
aletear

aleuriòspora /a.ɫew.ɾiˈɔs.po.ɾa/ /ə.ɫəw.ɾiˈɔs.po.ɾə/ /ə.ɫəw.ɾiˈɔs.pu.ɾə/ n fem
aleurióspora

aleuroconidi /a.ɫew.ɾo.koˈni.ði/ /ə.ɫəw.ɾo.koˈni.ði/ /ə.ɫəw.ɾu.kuˈni.ði/ n fem
aleuroconidio

aleuta /aˈɫɛw.ta/ /aˈɫɛw.tɛ/ /əˈɫɛw.tə/ adj
aleutiano
Relatiu o pertanyent a les illes Aleutianes, als seus habitants o a la seva llengua, incloent-hi la península d'Alaska.

aleuta /aˈɫɛw.ta/ /aˈɫɛw.tɛ/ /əˈɫɛw.tə/ n neut
aleutiano
Natural de les illes Aleutianes o del poble originari.
(masculí singular) Llengua parlada a les illes Aleutianes i a la península d’Alaska, una branca de la família esquimoalèutica.

aleví /a.ɫeˈvi/ /a.ɫeˈβi/ /ə.ɫəˈvi/ /ə.ɫəˈβi/ adj masc
alevín
De la categoria esportiva entre nou i onze anys d’edat.

aleví /a.ɫeˈvi/ /a.ɫeˈβi/ /ə.ɫəˈvi/ /ə.ɫəˈβi/ n masc
alevín
Esportista entre nou i onze anys.
Larva de peix.

alexitímia /a.ɫek.siˈti.mi.a/ /ə.ɫək.siˈti.mi.ə/ n fem
alexitimia

alfa /ˈaɫ.fa/ /ˈaɫ.fə/ n fem
alfa

alfabet /aɫ.faˈbet/ adj masc
alfabeto

alfabetisme /aɫ.fa.beˈtiz.me/ /əɫ.fə.βəˈtiz.mə/ n masc
alfabetismo

alfabetisme funcional n masc
alfabetismo

alfabetisme matemàtic n masc
alfabetismo matemático

alfabetització /aɫ.fa.βe.ti.d͡za.siˈo/ /aɫ.fa.βe.ti.za.siˈo/ /əɫ.fə.βə.tid.zə.siˈo/ n fem
alfabetización

alfabetització digital n fem
alfabetización digital

alfabetitzar /aɫ.fa.be.tiˈzaɾ/ /aɫ.fa.βe.tiˈd͡za/ /aɫ.fa.βe.tiˈza/ /əɫ.fə.βə.tiˈd͡za/ v
alfabetizar

alfabètic /aɫ.faˈbɛ.tik/ /əɫ.fəˈβɛ.tik/ adj masc
alfabético

alfabèticament /aɫ.faˌbɛ.ti.kaˈment/ /aɫ.faˌβɛ.ti.kaˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈment/ /əɫ.fəˌβɛ.ti.kəˈmen/ adv
alfabéticamente

alfac /aɫˈfak/ /əɫˈfak/ n masc
alfaque

alfals /aɫˈfaɫs/ /əɫˈfaɫs/ n masc
alfalfa

alfanic /aɫ.faˈnik/ /əɫ.fəˈnik/ n masc
alfeñique

alfarda /aɫˈfaɾ.ða/ /əɫˈfar.də/ n fem
alfarda
(històric) Antic tribut que es pagava per dret d'aigües.
(històric) Toca que cobria el dors de les dones.

alfarder /aɫ.farˈðe/ /aɫ.faɾˈðeɾ/ /əɫ.fərˈde/ n masc
alfardero

alfardó /aɫ.faɾˈðo/ /əɫ.fərˈdo/ n masc
alfardón
Rajola hexagonal allargada i esmaltada.

alfarrassar /aɫ.fa.raˈsa/ /aɫ.fa.raˈsaɾ/ /əɫ.fə.rəˈsa/ v
alfarrazar

alferes /aɫˈfe.ɾes/ /əɫˈfe.ɾəs/ n masc
alférez

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ n masc
alfil

alfisòl /aɫ.fiˈsɔɫ/ /əɫ.fiˈsɔɫ/ n masc
alfisol

alforja /aɫˈfɔr.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ /əɫˈfɔr.ʒə/ n fem
alforja

alforrar /aɫ.foˈra/ /aɫ.foˈraɾ/ /əɫ.foˈra/ /əɫ.fuˈra/ v
ahorrar

alforre /aɫˈfo.re/ /əɫˈfɔ.rə/ adj masc
horro

alfàbrega /aɫˈfa.bɾe.ɣa/ /əɫˈfa.βɾə.ɣə/ n fem
albahaca

alfòndec /aɫˈfɔn.dek/ /əɫˈfɔn.dək/ n masc
alhóndiga

alga /ˈaɫ.ɣa/ n fem
alga

algal /aɫˈɣaɫ/ /əɫˈɣaɫ/ adj
algal

algaliar /aɫ.ɣa.ɫiˈa/ /aɫ.ɣa.ɫiˈaɾ/ /əɫ.ɣə.ɫiˈa/ v
algaliar

algara /aɫˈɣa.ɾa/ /əɫˈɣa.ɾə/ n fem
algara

algaravia /aɫ.ɣa.ɾaˈvi.a/ /aɫ.ɣa.ɾaˈβi.a/ /əɫ.ɣə.ɾəˈvi.ə/ /əɫ.ɣə.ɾəˈβi.ə/ n fem
algaravia

algebraic /aɫ.d͡ʒeˈbɾajk/ /əɫ.ʒəˈbɾajk/ /əʎ.ʒəˈβɾajk/ adj masc
algebraico

algebraicament /aɫ.d͡ʒeˌbɾaj.kaˈment/ /aɫ.d͡ʒeˌβɾaj.kaˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈment/ /əʎ.ʒəˌβɾaj.kəˈmen/ adv
algebraico

algerià /əɫ.ʒə.ɾiˈa/ /əʎ.ʒə.ɾiˈa/ adj masc
argelino
Relatiu a Algèria.

algerià /əɫ.ʒə.ɾiˈa/ /əʎ.ʒə.ɾiˈa/ n masc
argelino
Natural d’Algèria.

algerí /aɫ.d͡ʒeˈɾi/ /əɫ.ʒəˈɾi/ /əʎ.ʒəˈɾi/ adj masc
argelino
Relatiu a Alger.

algerí /aɫ.d͡ʒeˈɾi/ /əɫ.ʒəˈɾi/ /əʎ.ʒəˈɾi/ n masc
argelino
Natural d’Alger.

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ n masc
algoritmo

algorisme genètic n masc
algoritmo genético

algorísmic /aɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mik/ adj masc
algorítmico

alguer /aɫˈɣe/ /aɫˈɣeɾ/ /əɫˈɣe/ n masc
algar

algun /aɫˈɣun/ adj masc
alguno

alguna cosa pronoun
algo

algutzir /aɫ.ɣuˈd͡ziɾ/ /əɫ.ɣuˈd͡zir/ n masc
alguacil
Agent municipal encarregat d'executar els manaments del municipi.
Ministre inferior de justícia.

algàlia /aɫˈɣa.ɫi.a/ /əɫˈɣa.ɫi.ə/ n fem
algalia
Perfum extret de les glàndules del gat mesquer.
Instrument de cirurgià que es fica al conducte de l'orina quan està obstruït.

algèbricament /aɫˌd͡ʒɛ.bɾi.kaˈment/ /aɫˌd͡ʒɛ.βɾi.kaˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈment/ /əʎˌʒɛ.βɾi.kəˈmen/ adv
algébrico

algú /aɫˈɣu/ pronoun
alguien

alhora /aˈɫɔ.ɾa/ /aˈɫɔ.ɾɔ/ /əˈɫɔ.ɾə/ adv
al mismo tiempo
simultàniament

aliadòfil /a.li.aˈðɔ.fiɫ/ /ə.li.əˈðɔ.fiɫ/ adj
aliadófilo

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ n fem
alianza
Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
Pacte, convenció.
Connexió o parentiu contret per via de casament.
unión
Anell de casament.

aliar /a.ɫiˈa/ /a.ɫiˈaɾ/ /ə.ɫiˈa/ v
aliar
Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.
alear
Ajuntar dos metalls per formar-ne un de nou.

aliat /a.ɫiˈat/ /ə.ɫiˈat/ n masc
aliado
Cadascun dels membres d'una aliança i en especial els pertanyents a la mateixa aliança de la que hom parla.

aliatge /a.ɫiˈa.d͡ʒe/ /ə.ɫiˈa.d͡ʒə/ n masc
aleación

alicates /a.ɫiˈka.tes/ /ə.ɫiˈka.təs/ n fem
alicates

alicorn /a.ɫiˈkɔɾn/ /ə.ɫiˈkɔrn/ n masc
cornudita
(peixos) Peix de la família dels lofòtids, de cos aplanat amb aleta dorsal allargada i sobresortint del cap com un corn (Lophotus lacepedei).

alienable /a.ɫi.eˈna.bɫe/ /a.ɫi.eˈna.βɫe/ /a.ɫi.eˈnab.bɫe/ /ə.ɫi.əˈna.βɫə/ /ə.ɫi.əˈnab.bɫə/ adj
enajenable

alienació /a.li.e.na.siˈo/ /ə.ɫi.ə.nə.siˈo/ n fem
enajenación
Acció o efecte d'alienar.
alienación
Procés d'allunyament sociopsicològic d'un individu o una col·lectivitat envers un grup o envers la seva identitat i les seves conviccions mitjançant una conducta considerada desviada.

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ v
enajenar
Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

alifac /a.ɫiˈfak/ /ə.ɫiˈfak/ n masc
alifafe
Tumor que es pot desenvolupar a les sofrages dels animals de peu rodó (mules, cavalls…) a causa del treball excessiu.

alimara /a.ɫiˈma.ɾa/ /ə.ɫiˈma.ɾə/ n fem
almenara

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ n masc
alimento

alimentació /a.ɫi.men.ta.siˈo/ /ə.ɫi.mən.tə.siˈo/ n fem
alimentación

alimentador /a.ɫi.men.taˈðo/ /a.ɫi.men.taˈðoɾ/ /ə.ɫi.mən.təˈðo/ adj masc
alimentador

alimentar /a.ɫi.menˈta/ /a.ɫi.menˈtaɾ/ /ə.ɫi.mənˈta/ v
alimentar
Donar aliment, sustentar.

alimentari /a.ɫi.menˈta.ɾi/ adj masc
alimenticio

alimentat /a.ɫi.menˈtat/ /ə.ɫi.mənˈtat/ n masc
alimentado

aliments /a.ɫiˈmens/ /ə.ɫiˈmens/ n masc
alimentos

alimentós /a.ɫi.menˈtos/ /ə.ɫi.mənˈtos/ adj masc
alimenticio

alineació /a.ɫi.ne.a.siˈo/ /ə.ɫi.ne.ə.siˈo/ n fem
alineación

alineació inicial n fem
alineación inicial

alineament /a.ɫi.ne.aˈmen/ /a.ɫi.ne.aˈment/ /ə.ɫi.ne.əˈmen/ /ə.ɫi.ne.əˈment/ n masc
alineamiento

alinear /a.ɫi.neˈa/ /a.ɫi.neˈaɾ/ /ə.ɫi.neˈa/ v
alinear
Posar en línia recta.
(esports de pilota) Designar, un entrenador, els jugadors que han de disputar un partit.

alineat /a.ɫi.neˈat/ /ə.ɫi.neˈat/ adj masc
alineado

alisòl /a.ɫiˈsɔɫ/ /ə.ɫiˈsɔɫ/ n masc
alisol

aliàsing n masc
aliasing

aliè /a.ɫiˈe/ /ə.ɫiˈɛ/ adj masc
ajeno

aljub /aɫˈd͡ʒup/ /əɫˈʒup/ /əʎˈʒup/ n masc
aljibe

aljubar /aɫ.d͡ʒuˈbaɾ/ /aɫ.d͡ʒuˈβa/ /əɫ.ʒuˈba/ /əʎ.ʒuˈβa/ v
llenar el cántaro

aljófar n masc
aljófar

all /ˈaʎ/ n masc
ajo
(botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allada /aˈʎa.ða/ /əˈja.ðə/ /əˈʎa.ðə/ n masc
ajada

allargador /a.ʎar.ɣaˈðo/ /a.ʎaɾ.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʎər.ɡəˈðo/ adj masc
alargador

allargament /a.ʎar.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈment/ /ə.ʎər.ɡəˈmen/ /ə.ʎər.ɣəˈmen/ /ə.ʎəɾ.ɣəˈment/ n masc
alargamiento

allargar /a.ʎarˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣaɾ/ /ə.ʎərˈɡa/ v
alargar
Fer més llarga una cosa.
Donar una cosa distant a qui la demana.
Fer durar, entretenir-se en l'execució d'alguna cosa.

allargassar /a.ʎar.ɣaˈsa/ /a.ʎaɾ.ɣaˈsa/ /a.ʎaɾ.ɣaˈsaɾ/ /ə.ʎər.ɡəˈsa/ v
estirar
Allargar molt alguna cosa.
tenderse a lo largo
Col·locar-se molt estirat.

allargavista /aˌʎar.ɣaˈβis.ta/ /aˌʎaɾ.ɣaˈvis.ta/ /aˌʎaɾ.ɣaˈβis.ta/ /əˌʎar.ɡəˈβis.tə/ /əˌʎaɾ.ɣəˈvis.tə/ n masc
catalejo

allargues /aˈʎaɾ.ɣes/ /əˈʎar.ɡəs/ n fem
largas
dilacions

allau /aˈʎaw/ /əˈʎaw/ n fem
avalancha alud

allejar /a.ʎeˈd͡ʒa/ /a.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /a.ʎeˈʒa/ /ə.jəˈʒa/ /ə.ʎəˈd͡ʒa/ /ə.ʎəˈʒa/ v
saber

allenyar /a.ʎeˈɲa/ /a.ʎeˈɲaɾ/ /ə.ʎəˈɲa/ v
leñar

allerar /a.ʎeˈɾa/ /a.ʎeˈɾaɾ/ /ə.ʎəˈɾa/ v
permitirse

alletament /a.ʎe.taˈmen/ /a.ʎe.taˈment/ /ə.ʎə.təˈmen/ /ə.ʎə.təˈment/ n masc
lactancia

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ v
lactar amamantar

alleugeriment /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈment/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈmen/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈment/ n masc
aligeramiento

alleugerir /a.ʎew.d͡ʒeˈɾi/ /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈɾi/ v
aligerar
Fer més lleugera o menys pesada alguna cosa.
Alleujar, moderar.

alleujador /a.ʎew.d͡ʒaˈðo/ /a.ʎew.d͡ʒaˈðoɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈðo/ adj masc
aliviador

alleujament /a.ʎew.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎəw.ʒəˈmen/ /ə.ʎəw.ʒəˈment/ n masc
alivio
Acció i efecte d'alleujar.
(golf) Acció de sortir d'una situació que dificulta o impossibilita l'execució d'un cop mitjançant un canvi de lloc de la bola.

alleujar /a.ʎewˈd͡ʒa/ /a.ʎewˈd͡ʒaɾ/ v
alijar

alleujar-se /a.ʎewˈd͡ʒaɾ.se/ /ə.ʎəw.ʒərˈsə/ /ə.ʎəwˈʒar.sə/ /ə.ʎəwˈʒaɾ.sə/ v
aliviarse

allevar /a.ʎeˈvaɾ/ /a.ʎeˈβa/ /ə.ʎəˈva/ /ə.ʎəˈβa/ v
levantar

alliberament /a.ʎi.be.ɾaˈment/ /a.ʎi.βe.ɾaˈmen/ /ə.ʎi.bə.ɾəˈmen/ /ə.ʎi.bə.ɾəˈment/ /ə.ʎi.βə.ɾəˈmen/ n masc
liberación

alliberar /a.ʎi.beˈɾaɾ/ /a.ʎi.βeˈɾa/ /ə.ʎi.βəˈɾa/ v
liberar
Donar llibertat.
Eliminar d'alguna cosa, traves, molèsties, riscos, etc.

alligança /a.ʎiˈɣan.sa/ /ə.ʎiˈɣan.sə/ n fem
liga

alligar /a.ʎiˈɣa/ /a.ʎiˈɣaɾ/ /ə.ʎiˈɣa/ v
aligar

allioli /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ /ˌa.liˈɔ.li/ /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ n masc
alioli ajiaceite

allisador /a.ʎi.zaˈðo/ /a.ʎi.zaˈðoɾ/ /ə.ʎi.zəˈðo/ adj masc
alisador

allisadures /a.ʎi.zaˈðu.ɾes/ /ə.ʎi.zəˈðu.ɾəs/ n fem
alisaduras

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ v
alisar
Posar llisa alguna cosa.
enrasar
Igualar, posar planes i llises les parets.

allistament /a.ʎis.taˈmen/ /a.ʎis.taˈment/ /ə.ʎis.təˈmen/ /ə.ʎis.təˈment/ n masc
alistamiento

allistar /a.ʎisˈta/ /a.ʎisˈtaɾ/ /ə.ʎisˈta/ v
alistar

allitar /a.ʎiˈta/ /a.ʎiˈtaɾ/ /ə.ʎiˈta/ v
encamar

alliçonar /a.ʎi.soˈna/ /a.ʎi.soˈnaɾ/ /ə.ʎi.soˈna/ /ə.ʎi.suˈna/ v
aleccionar

allocar-se /a.ʎoˈkaɾ.se/ /ə.ʎoˈkaɾ.sə/ /ə.ʎu.kərˈsə/ /ə.ʎuˈkar.sə/ v
aclocarse

allotjament /a.ʎo.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎo.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎo.d͡ʒəˈment/ /ə.ʎu.d͡ʒəˈmen/ n masc
alojamiento habitación
Acció i efecte d'allotjar o allotjar-se.
alojamiento
Lloc on un s'allotja.
(informàtica) Servei que ofereix un lloc físic per a un ordinador i connexió a internet.

allotjament rural n masc
alojamiento rural

allotjar /a.ʎoˈd͡ʒa/ /a.ʎoˈd͡ʒaɾ/ /ə.ʎoˈd͡ʒa/ /ə.ʎuˈd͡ʒa/ v
alojar

alluentar /a.ʎu.enˈta/ /a.ʎu.enˈtaɾ/ /ə.ʎu.ənˈta/ v
abrillantar

allunar /a.ʎuˈna/ /a.ʎuˈnaɾ/ /ə.ʎuˈna/ v
arquear
(transitiu) Donar forma corba com de mitja lluna.
alunizar
(intransitiu) Posar-se un vehicle sobre la superfície de la Lluna.

allunatge n masc
alunizaje

allunyament /a.ʎu.ɲaˈmen/ /a.ʎu.ɲaˈment/ /ə.ʎu.ɲəˈmen/ /ə.ʎu.ɲəˈment/ n masc
alejamiento

allunyar /a.ʎuˈɲa/ /a.ʎuˈɲaɾ/ /ə.ʎuˈɲa/ v
alejar

allunyat /a.ʎuˈɲat/ /ə.ʎuˈɲat/ adj masc
alejado

allà /aˈʎa/ adv
allá allí

allí /aˈʎi/ /əˈʎi/ adv
allí

allò /aˈʎɔ/ /əˈʎɔ/ pronoun
aquello

almadrava /aɫ.maˈðɾa.va/ /aɫ.maˈðɾa.βa/ /əɫ.məˈðɾa.və/ /əɫ.məˈðɾa.βə/ n fem
almadraba almadrabero
Filat o xarxa per a pescar tonyina.
almadraba
Paratge on se pesquen les tonyines.
Qui s'ocupa de la pesca de la tonyina.

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ n masc
almanaque

almanjanec /aɫ.maɲ.d͡ʒaˈnek/ /əɫ.məɲ.ʒəˈnek/ n masc
almajaneque

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ adv
al menos

almescar /aɫ.mesˈka/ /aɫ.mesˈkaɾ/ /əɫ.məsˈka/ v
almizcar

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ n masc
almirante

almodí /aɫ.moˈði/ /əɫ.moˈði/ /əɫ.muˈði/ n masc
alhóndiga
Establiment municipal medieval on es compraven i venien blat i altres cereals.

almogàver /aɫ.moˈɣa.veɾ/ /aɫ.moˈɣa.βer/ /aɫ.moˈɣa.βeɾ/ /əɫ.moˈɣa.vəɾ/ /əɫ.muˈɣa.vər/ /əɫ.muˈɣa.βər/ n masc
almogávar

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ n fem
limosna

almoixerif /aɫ.mo.ʃeˈɾif/ /aɫ.moj.ʃeˈɾif/ /əɫ.mo.ʃəˈɾif/ /əɫ.mu.ʃəˈɾif/ n masc
almojarife

almoixerifat n masc
almojarifazgo

almosta /aɫˈmɔs.ta/ /aɫˈmɔs.tɔ/ /əɫˈmɔs.tə/ n fem
ambuesta

almud /aɫˈmut/ /əɫˈmut/ n masc
almud

almívar /aɫˈmi.vaɾ/ /aɫˈmi.βar/ /aɫˈmi.βaɾ/ /əɫˈmi.vəɾ/ /əɫˈmi.βər/ n masc
almíbar

alna /ˈaɫ.na/ /ˈaɫ.nə/ n fem
ana

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ n fem
alondra calandria
(aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).
saboga
(peixos) Peix de la família dels clupeids que viu al Mediterrani i que remunta els rius per la reproducció (Alosa agone).

alot /aˈɫɔt/ /əˈɫɔt/ n masc
álula
Plomall del primer artell de l’ala.

alou /aˈɫɔw/ /əˈɫɔw/ n masc
alodio

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ n fem
alpaca

alquena /aɫˈke.na/ /əɫˈkɛ.nə/ n fem
alheña

alquenar /aɫ.keˈna/ /aɫ.keˈnaɾ/ /əɫ.kəˈna/ v
alheñar

alqueria /aɫ.keˈɾi.a/ /əɫ.kəˈɾi.ə/ n fem
alquería

alquibla n fem
alquibla
Direcció cap on els musulmans s'orienten per pregar, cap a la Meca.

alquil /aɫˈkiɫ/ /əɫˈkiɫ/ n masc
alquilo

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ n neut
alquimista

alquímia /aɫˈki.mi.a/ n fem
alquimia

als /aɫs/ contraction
a los

alsacià /aɫ.sa.siˈa/ adj masc
alsaciano
Relatiu o pertanyent d'Alsàcia.

alsacià /aɫ.sa.siˈa/ n masc
alsaciano
Persona que habita o és originària d'Alsàcia.

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ adj masc
alto
De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
De millor consideració.
So d'intensitat més forta.
De to agut. (relatiu als sons)
alto elevado
Situat en un punt elevat.

alt alemany /ˌaɫ.ta.ɫeˈmaɲ/ /ˌaɫ.tə.ɫəˈmaɲ/ n masc
alto alemán

alta /ˈaɫ.ta/ /ˈaɫ.tə/ n fem
alta
Entrada o inclusió en una associació o servei.

alta capacitat intel·lectual n fem
alta capacidad intelectual

altament /ˌaɫ.taˈmen/ /ˌaɫ.taˈment/ /ˌaɫ.təˈmen/ /ˌaɫ.təˈment/ adv
altamente

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ n masc
altar

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ n masc
altavoz

altejar /aɫ.teˈd͡ʒa/ /aɫ.teˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.teˈʒa/ /əɫ.təˈd͡ʒa/ /əɫ.təˈʒa/ v
altear

alteració /aɫ.te.ɾa.siˈo/ /əɫ.tə.ɾə.siˈo/ n fem
alteración
Canvi en l'ordre d'una cosa.
En una partitura, canvi d'una nota que passarà a interpretar-se en bemoll o en sostingut, segons s'indiqui.

alterar /aɫ.teˈɾa/ /aɫ.teˈɾaɾ/ /əɫ.təˈɾa/ v
alterar
Modificar, canviar.
Posar nerviós a algú.

altercació /aɫ.teɾ.ka.siˈo/ /əɫ.tər.kə.siˈo/ n fem
altercación

altercar /aɫ.terˈka/ /aɫ.teɾˈka/ /aɫ.teɾˈkaɾ/ /əɫ.tərˈka/ v
altercar

altercat /aɫ.teɾˈkat/ /əɫ.tərˈkat/ n masc
altercado

alternança de codi n fem
alternancia de códigos

alternança de generacions n fem
alternancia de generaciones

alternar /aɫ.terˈna/ /aɫ.teɾˈna/ /aɫ.teɾˈnaɾ/ /əɫ.tərˈna/ v
alternar

alternariosi /aɫ.teɾ.na.ɾiˈɔ.zi/ /əɫ.tər.nə.ɾiˈɔ.zi/ n fem
alternariosis

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ adj masc
alternativo

alternativa /aɫ.ter.naˈti.βa/ /aɫ.teɾ.naˈti.va/ /aɫ.teɾ.naˈti.βa/ /əɫ.tər.nəˈti.βə/ /əɫ.təɾ.nəˈti.və/ n fem
alternativa

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ adv
alternativamente

altimira /aɫ.tiˈmi.ɾa/ /əɫ.tiˈmi.ɾə/ n fem
altamisa
(botànica) Planta herbàcia que pertany a la família de les asteràcies (Artemisia vulgaris).

altiplà /ˌaɫ.tiˈpɫa/ n masc
altiplanicie

altitud /aɫ.tiˈtut/ /əɫ.tiˈtut/ n fem
altitud

altiu /aɫˈtiw/ /əɫˈtiw/ adj masc
altivo

altivament /aɫˌti.vaˈment/ /aɫˌti.βaˈmen/ /əɫˌti.vəˈmen/ /əɫˌti.vəˈment/ adv
altivo

altivar /aɫ.tiˈvaɾ/ /aɫ.tiˈβa/ /əɫ.tiˈva/ /əɫ.tiˈβa/ v
altivar

alto /ˈaɫ.to/ /ˈaɫ.tu/ Interjection
alto

altrament /ˌaɫ.tɾaˈmen/ /ˌaɫ.tɾaˈment/ /ˌaɫ.tɾəˈmen/ /ˌaɫ.tɾəˈment/ adv
modo

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ pronoun
otro

altressí /aɫ.tɾeˈsi/ /əɫ.tɾəˈsi/ adv
otrosí
(judicial) Igualment, també.

altressí /aɫ.tɾeˈsi/ /əɫ.tɾəˈsi/ n masc
otrosí
(dret) Petició addicional en una demanda judicial.

altri /ˈaɫ.tɾi/ pronoun
otro

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ n masc
altruismo

alts /ˈaɫs/ n masc
altibajos
Alts i baixos: moments millors i pitjors, irregularitats.

altura /aɫˈtu.ɾa/ /əɫˈtu.ɾə/ n fem
altura

altura d'atac n fem
altura de ataque

altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ adj masc
altísimo

aluda /aˈɫu.ða/ /əˈɫu.ðə/ n fem
baldés
Pell blanca de xai o cabrit, molt suau i prima, que l'aluder adobava amb alum de roca. De l'aluda se'n feien guants, bosses i cobertes de llibres.
espartilla
Guant d'espart per a netejar cavalls.

aluder /a.ɫuˈðe/ /a.ɫuˈðeɾ/ /ə.ɫuˈðe/ n masc
baldesero
Fabricant d'aluda.

alum /aˈɫum/ /əˈɫum/ n masc
alumbre

alumenar /a.ɫu.meˈna/ /a.ɫu.meˈnaɾ/ /ə.ɫu.məˈna/ v
alumbrar

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ n masc
aluminio alumínio

alumnat /a.ɫumˈnat/ /ə.ɫumˈnat/ n masc
alumnado

alumne /aˈɫum.ne/ /əˈɫum.nə/ n masc
alumno

alumne amb necessitats educatives especials n masc
alumno con necesidades educativas especiales

alumne aprovat n masc
alumno aprobado

alumne d'incorporació tardana n masc
alumno de incorporación tardía

alumne extern n masc
alumno externo

alumne intern n masc
alumno interno

alumne oient n masc
alumno oyente

alumne repetidor n masc
alumno repetidor

alumne suspès n masc
alumno suspendido

alveolar /aɫ.ve.oˈɫaɾ/ /aɫ.βe.oˈɫar/ /aɫ.βe.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.uˈɫar/ /əɫ.βə.uˈɫar/ adj
alveolar

alvocat /aɫ.voˈkat/ /aɫ.βoˈkat/ /əɫ.voˈkat/ /əɫ.vuˈkat/ /əɫ.βuˈkat/ n masc
aguacate palta

alvèol /aɫˈvɛ.oɫ/ /aɫˈβɛ.oɫ/ /əɫˈvɛ.uɫ/ /əɫˈβɛ.uɫ/ n masc
alveolo alvéolo
(anatomia) Qualsevol cavitat minúscula dels organismes vius.

alvèol dental n masc
alveolo dental

alvèol pulmonar n masc
alvéolo pulmonar

alzina /aɫˈzi.na/ /əɫˈzi.nə/ n fem
encina

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ n masc
encinar
Bosc d'alzines.

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ v
erguir
Posar el cos dret i tot estirat.

al·lantoide /a.ɫanˈtɔj.ðe/ /aɫ.ɫanˈtɔj.ðe/ /ə.ɫənˈtɔj.ðə/ /əɫ.ɫənˈtɔj.ðə/ adj
alantoide

al·lantoïdal /a.ɫan.to.iˈðaɫ/ /aɫ.ɫan.to.iˈðaɫ/ /ə.ɫən.tu.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.to.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.tu.iˈðaɫ/ adj
alantoideo

al·latiu /a.ɫaˈtiw/ /aɫ.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ /əɫ.ɫəˈtiw/ n masc
adlativo

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ n fem
alegación

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ v
alegar
Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
(dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legat /a.ɫeˈɣat/ /aɫ.ɫeˈɣat/ /ə.ɫəˈɣat/ /əɫ.ɫəˈɣat/ n masc
alegato

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
alegoría

al·legoritzar /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /a.ɫe.ɣo.ɾiˈza/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ v
alegorizar

al·legòric /a.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /aɫ.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /ə.ɫəˈɣɔ.ɾik/ /əɫ.ɫəˈɣɔ.ɾik/ adj masc
alegórico

al·legòricament /a.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /ə.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ adv
alegóricamente

al·lel /aɫˈɫɛɫ/ /aˈɫɛɫ/ /əɫˈɫɛɫ/ /əˈɫɛɫ/ n masc
alelo

al·lelopatia /a.ɫe.ɫo.paˈti.a/ /aɫ.ɫe.ɫo.paˈti.a/ /ə.ɫə.ɫu.pəˈti.ə/ /əɫ.ɫə.ɫo.pəˈti.ə/ /əɫ.ɫə.ɫu.pəˈti.ə/ n fem
alelopatia

al·leluia /a.ɫeˈɫu.ja/ /aɫ.ɫeˈɫu.ja/ /ə.ɫəˈɫu.jə/ /əɫ.ɫəˈɫu.jə/ Interjection
aleluya

al·licient /a.ɫi.siˈen/ /aɫ.ɫi.siˈen/ /aɫ.ɫi.siˈent/ /ə.ɫi.siˈen/ /əɫ.ɫi.siˈen/ /əɫ.ɫi.siˈent/ n masc
aliciente

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ n masc
aligátor

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
aliteración

al·literar /a.ɫi.teˈɾa/ /aɫ.ɫi.teˈɾa/ /aɫ.ɫi.teˈɾaɾ/ /ə.ɫi.təˈɾa/ /əɫ.ɫi.təˈɾa/ v
aliterar

al·locució /a.ɫo.ku.siˈo/ /aɫ.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫu.ku.siˈo/ /əɫ.ɫo.ku.siˈo/ /əɫ.ɫu.ku.siˈo/ n fem
alocución

al·lofís /aɫ.ɫoˈfis/ /əɫ.ɫuˈfis/ adj masc
alofiso

al·logen /aɫˈɫɔ.d͡ʒen/ /aɫˈɫɔ.ʒen/ /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əɫˈɫɔ.ʒən/ /əˈɫɔ.ʒən/ adj masc
alógeno

al·loglot /a.ɫoˈɣɫɔt/ /aɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /ə.ɫuˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫuˈɣɫɔt/ adj masc
alóglota

al·lomotiu /aɫ.ɫo.moˈtiw/ /ə.ɫu.muˈtiw/ /əɫ.ɫu.muˈtiw/ n masc
alomotivo

al·losexual /a.ɫo.sek.suˈaɫ/ /aɫ.ɫo.sek.suˈaɫ/ /ə.ɫu.sək.suˈaɫ/ /əɫ.ɫo.sək.suˈaɫ/ /əɫ.ɫu.sək.suˈaɫ/ adj
alosexual

al·losexualitat /a.ɫo.zek.su.a.ɫiˈtat/ /aɫ.ɫo.zek.su.a.ɫiˈtat/ /ə.ɫu.zək.su.ə.ɫiˈtat/ /əɫ.ɫo.zək.su.ə.ɫiˈtat/ /əɫ.ɫu.zək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
alosexualidad

al·lotam /a.ɫoˈtam/ /aɫ.ɫoˈtam/ /ə.ɫuˈtam/ /əɫ.ɫoˈtam/ /əɫ.ɫuˈtam/ n masc
muchachería

al·lotejar /a.ɫo.teˈd͡ʒa/ /a.ɫo.teˈʒa/ /aɫ.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.ɫo.teˈʒa/ /ə.ɫu.təˈʒa/ /əɫ.ɫo.təˈd͡ʒa/ /əɫ.ɫu.təˈʒa/ v
muchachear

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ n fem
alucinación

al·lucinar /a.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈnaɾ/ /ə.ɫu.siˈna/ /əɫ.ɫu.siˈna/ v
alucinar
(intransitiu) Veure o percebre coses inexistents considerant-les com a reals.
(transitiu) Trobar quelcom increïble.

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ adj masc
alucinógeno
Que causa al·lucinacions.

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ n masc
alucinógeno
Substància que causa al·lucinacions.

al·ludir /a.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ /əɫ.ɫuˈði/ v
allude aludir

al·lusió /a.ɫu.ziˈo/ /aɫ.ɫu.ziˈo/ /ə.ɫu.ziˈo/ /əɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
alusión

al·lèrgia /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /əɫˈɫɛr.ʒi.ə/ /əɫˈɫɛɾ.ʒi.ə/ /əˈɫɛr.ʒi.ə/ n fem
alergia

al·lèrgic /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /əɫˈɫɛr.ʒik/ /əɫˈɫɛɾ.ʒik/ /əˈɫɛr.ʒik/ adj masc
alérgico

al·lòcton /aɫˈɫɔk.ton/ /əɫˈɫɔk.tun/ adj masc
alóctono
(geologia) Material (ja sigui mineral, fragments de roques detrítiques o matèria orgànica) nouvingut d'altres zones formacionals, i que s'acumula en una conca sedimentària, i que és estudiat per les seves característiques de formació forana.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ adj masc
alófono
De llengua usual o materna diferent de l'oficial o majoritària del país.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ n masc
alófono
Variant d’un fonema que apareix en un context determinat.

alàlia /aˈɫa.ɫi.a/ /əˈɫa.ɫi.ə/ n fem
alalia

alça /ˈaɫ.sa/ /ˈaɫ.sə/ Interjection
guau
Expressió de sorpresa, d’admiració.

alça /ˈaɫ.sa/ /ˈaɫ.sə/ n fem
alza
Augment de preu.

alçada /aɫˈsa.ða/ n fem
estatura
Alçària d’una persona o animal.

alçaprem /ˌaɫ.saˈpɾem/ /ˌaɫ.səˈpɾem/ n masc
alzaprima

alçapremar /ˌaɫ.sa.pɾeˈma/ /ˌaɫ.sa.pɾeˈmaɾ/ v
alzaprimar

alçar /aɫˈsa/ /aɫˈsaɾ/ /əɫˈsa/ v
alzarse
Posar-se dret algú que estava assegut.
Anar en contra del poder establert.
alzar
Augmentar l'alçària.

alçar la pilota v
levantar la pelota

alçurar-se /aɫ.suˈɾar.se/ /əɫ.suˈɾar.sə/ v
exaltarse

alçària /aɫˈsa.ɾi.a/ /əɫˈsa.ɾi.ə/ n fem
altura

alè /aˈɫe/ /əˈɫə/ /əˈɫɛ/ n masc
aliento

alèxia /aˈɫɛk.si.a/ /əˈɫɛk.si.ə/ n fem
alexia

alíquota /aˈɫi.kwo.ta/ /əˈɫi.kwo.tə/ adj fem
alícuota

alògic /aˈɫɔ.d͡ʒik/ /aˈɫɔ.ʒik/ /əˈɫɔ.ʒik/ adj masc
alógico

ama /ˈa.ma/ /ˈa.mə/ n fem
ama de cría, dueña

amabilitat /a.ma.bi.ɫiˈtat/ /ə.mə.βi.ɫiˈtat/ n fem
amabilidad

amable /aˈma.bɫe/ /aˈma.βɫe/ /aˈmab.bɫe/ /əˈma.βɫə/ /əˈmab.bɫə/ adj
amable
Que mostra cortesia i consideració cap als altres, tenint un tracte correcte i obert.
Digne de ser estimat.

amablement /aˌma.bɫeˈment/ /aˌma.βɫeˈmen/ /aˌmab.bɫeˈmen/ /əˌma.βɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈment/ adv
amablemente

amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ adj masc
amador

amagador /a.ma.ɣaˈðo/ /a.ma.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɣəˈðo/ n masc
ocultador

amagament /a.ma.ɣaˈmen/ /a.ma.ɣaˈment/ /ə.mə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɣəˈment/ n masc
ocultación

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ v
esconder ocultar
Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.
esconder
Contenir o incloure en si alguna cosa que no es manifesta a tots.

amagat /a.maˈɣat/ /ə.məˈɣat/ adj masc
escondido

amagatall /a.ma.ɣaˈtaʎ/ /ə.mə.ɣəˈtaj/ /ə.mə.ɣəˈtaʎ/ n masc
escondite

amagriment /a.ma.ɣɾiˈmen/ /a.ma.ɣɾiˈment/ /ə.mə.ɣɾiˈmen/ /ə.mə.ɣɾiˈment/ n masc
enflaquecimiento

amagrir /a.maˈɣɾi/ /a.maˈɣɾiɾ/ /ə.məˈɣɾi/ v
enflaquecer
Fer perdre el greix.
adelgazar
(pronominal) Tornar-se magre, perdre el greix.

amainar /a.majˈna/ /a.majˈnaɾ/ /ə.məjˈna/ v
arriar
(transitiu, nàutica) Recollir del tot o en part les veles d'alguna embarcació a fi de que no camini tant.
amainar
(intransitiu, per metonímia) Afluixar o cedir en algun desig, afany o passió.

amalgama /a.maɫˈɣa.ma/ /ə.məɫˈɣa.mə/ n fem
amalgama

amalgamació /a.maɫ.ɣa.ma.siˈo/ /ə.məɫ.ɣə.mə.siˈo/ n fem
amalgamación

amalgamar /a.maɫ.ɣaˈma/ /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/ /ə.məɫ.ɣəˈma/ v
amalgamar
Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
En sentit ampli, barrejar.

amaneradament /a.ma.neˌɾa.ðaˈmen/ /a.ma.neˌɾa.ðaˈment/ /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈment/ adv
amanerado

amanerament /a.ma.ne.ɾaˈmen/ /a.ma.ne.ɾaˈment/ /ə.mə.nə.ɾəˈmen/ /ə.mə.nə.ɾəˈment/ n masc
amaneramiento

amanerar /a.ma.neˈɾa/ /a.ma.neˈɾaɾ/ /ə.mə.nəˈɾa/ v
amanerar

amanerat /a.ma.neˈɾat/ /ə.mə.nəˈɾat/ adj
amanerado

amanida /a.maˈni.ða/ n fem
ensalada

amaniment /a.ma.niˈmen/ /a.ma.niˈment/ /ə.mə.niˈmen/ /ə.mə.niˈment/ n masc
aliño

amanir /a.maˈni/ /a.maˈniɾ/ /ə.məˈni/ v
aprontar
Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
aliñar aprestarse
Posar els amaniments a alguna vianda.
aprestarse
(pronominal) Disposar-se, preparar-se.

amanita /a.maˈni.ta/ /ə.məˈni.tə/ n fem
amanita

amanollar /a.ma.noˈʎa/ /a.ma.noˈʎaɾ/ /ə.mə.noˈʎa/ /ə.mə.nuˈʎa/ v
amanojar

amansiment /a.man.siˈmen/ /a.man.siˈment/ /ə.mən.siˈmen/ /ə.mən.siˈment/ n masc
amansamiento

amansir /a.manˈsi/ /a.manˈsiɾ/ v
amansar
Fer mans, domesticar, algun animal.
Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ n masc
amante
(nàutica) Cable maniobrat per gigre que serveix per a hissar pesos.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ n neut
amante
Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amanyac /a.maˈɲak/ /ə.məˈɲak/ n masc
arrullo
Cant de festeig de coloms i tórtores.
nana
Cant per adormir els infants.

amanyagador /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/ /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ adj masc
acariciador

amanyagament /a.ma.ɲa.ɣaˈmen/ /a.ma.ɲa.ɣaˈment/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈment/ n masc
caricia

amanyagar /a.ma.ɲaˈɣa/ /a.ma.ɲaˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲəˈɣa/ v
acariciar
acariciar

amanyogar /a.ma.ɲoˈɣa/ /a.ma.ɲoˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲoˈɣa/ /ə.mə.ɲuˈɣa/ v
amanojar

amanós /a.maˈnos/ /ə.məˈnos/ adj masc
amanoso

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ v
amar

amarador /a.ma.ɾaˈðo/ /a.ma.ɾaˈðoɾ/ /ə.mə.ɾəˈðo/ n masc
enriador

amarament /a.ma.ɾaˈmen/ /a.ma.ɾaˈment/ /ə.mə.ɾəˈmen/ /ə.mə.ɾəˈment/ n masc
maceración

amarantí /a.ma.ɾanˈti/ /ə.mə.ɾənˈti/ adj masc
amaranto

amarar /a.maˈɾa/ /a.maˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ v
empapar
Mullar alguna cosa de manera que quedi de dins i de fora penetrada de líquid.
amarar
Posar-se un hidroavió sobre la mar.
enriar
Posar en aigua per alguns dies el lli, cànem o espart a fi de que fermenti.
apagar
Tirar aigua a la calç per a fondre-la.

amarg /aˈmaɾk/ adj masc
amargo
De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargament adv
amargamente

amargar /a.marˈɣa/ /a.maɾˈɣa/ /a.maɾˈɣaɾ/ /ə.mərˈɡa/ v
amargar
(intransitiu) Tenir gust amarg.
(transitiu) Causar amargura o pena.

amargenar /a.mar.d͡ʒeˈna/ /a.maɾ.d͡ʒeˈna/ /a.maɾ.d͡ʒeˈnaɾ/ /ə.mər.ʒəˈna/ v
bordear

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ n fem
amargura

amargosament /a.marˌɣo.zaˈmen/ /a.maɾˌɣo.zaˈmen/ /a.maɾˌɣo.zaˈment/ /ə.mərˌɡo.zəˈmen/ /ə.mərˌɣo.zəˈmen/ /ə.məɾˌɣo.zəˈment/ adv
amargamente

amargs /aˈmaɾks/ /əˈmarks/ n masc
amargos
dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

amarguejar /a.mar.ɣeˈʒa/ /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒa/ /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ə.mər.ɡəˈʒa/ /ə.mər.ɣəˈʒa/ /ə.məɾ.ɣəˈd͡ʒa/ v
amargar

amarguenc /a.marˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋk/ /ə.mərˈɡɛŋ/ /ə.mərˈɣɛŋk/ /ə.məɾˈɣəŋk/ adj masc
amargoso

amarinar /a.ma.ɾiˈna/ /a.ma.ɾiˈnaɾ/ /ə.mə.ɾiˈna/ v
marinar

amarra /aˈma.ra/ /əˈma.rə/ n fem
amarra

amarrar /a.maˈra/ /a.maˈraɾ/ /ə.məˈra/ v
amarrar
Lligar i assegurar una cosa amb altra per medi d'algunes cordes, cables, cadenes, etc.

amarrir /a.maˈri/ /a.maˈriɾ/ /ə.məˈri/ v
amorecer

amartar /a.marˈta/ /a.maɾˈta/ /a.maɾˈtaɾ/ /ə.mərˈta/ v
amartizar

amartellar /a.mar.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎaɾ/ /ə.mər.təˈʎa/ v
martillar
Picar o colpejar amb martell.
amartillar
Posar al punt de dalt una arma de foc; armar un fusell.

amassament /a.ma.saˈmen/ /a.ma.saˈment/ /ə.mə.səˈmen/ /ə.mə.səˈment/ n masc
amasamiento

amassar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ v
amasar
Antigament, preparar o disposar bé les coses per aconseguir l'intent.

amateur /a.maˈteɾ/ /ə.məˈter/ n neut
amateur

amatinar-se /a.ma.tiˈnaɾ.se/ /ə.mə.ti.nərˈsə/ /ə.mə.tiˈnar.sə/ /ə.mə.tiˈnaɾ.sə/ v
madrugar

amatollat /a.ma.toˈʎat/ /ə.mə.toˈʎat/ /ə.mə.tuˈʎat/ adj masc
matoso

amatonar /a.ma.toˈna/ /a.ma.toˈnaɾ/ /ə.mə.toˈna/ /ə.mə.tuˈna/ v
cuajar

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ adj masc
bereber
Relatiu al poble amazic o la llengua amaziga.

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ n masc
bereber
Individu d’un poble camita de l’Àfrica septentrional entre Egipte i el Marroc.
(invariable) Llengua afroasiàtica autòctona de l’Àfrica septentrional amb distribució diatòpica.

amazona /a.maˈzo.na/ /ə.məˈzo.nə/ n fem
amazona
Genet quan és una dona.
Dona atlètica, viril, guerrera.

amaçar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ v
macear

amb /am/ preposition
con
Nexe que indica companyia o inclusió.
Introdueix el complement verbal d'instrument.

amb l'ai al cor adv
con el alma en un hilo

amb la cua entre les cames adv
con las orejas caídas

amb mà alta adj
en mano alta

amb mà baixa adj
en mano baja

amb tots els ets i uts adv
con pelos y señales

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ n fem
embajada

ambaixador /am.ba.ʃaˈðoɾ/ /am.baj.ʃaˈðo/ /am.baj.ʃaˈðoɾ/ n masc
embajador

ambdós /amˈdos/ /əmˈdos/ adj
ambos

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ v
ambicionar

ambiciosament /am.bi.siˌo.zaˈmen/ /am.bi.siˌo.zaˈment/ /əm.bi.siˌo.zəˈmen/ /əm.bi.siˌo.zəˈment/ adv
ambiciosamente

ambició /am.bi.siˈo/ n fem
ambición

ambidextre /am.biˈðeks.tɾe/ /əm.biˈðəks.tɾə/ /əm.biˈðɛks.tɾə/ adj masc
ambidextro

ambient /am.biˈen/ /am.biˈent/ /əm.biˈen/ /əm.biˈent/ n masc
ambiente
Aire que envolta un espai concret.
Conjunt de costums, d'esdeveniments, etc., entre els quals viu una persona o es produeix un fet, i que poden actuar sobre l'individu.

ambient d'aprenentatge n masc
ambiente de aprendizaje

ambiental /am.bi.enˈtaɫ/ /əm.bi.ənˈtaɫ/ adj
ambiental

ambientar /am.bi.enˈta/ /am.bi.enˈtaɾ/ /əm.bi.ənˈta/ v
ambientar
Situar en un entorn i una època concrets.
Decorar una sala o donar-li caliu.
Adaptar-se a un lloc.

ambigu /amˈbi.ɣu/ /əmˈbi.ɣu/ adj masc
ambiguo

ambiguament /amˌbi.ɣwaˈmen/ /amˌbi.ɣwaˈment/ /əmˌbi.ɣwəˈmen/ /əmˌbi.ɣwəˈment/ adv
ambiguamente

ambigú /am.biˈɣu/ /əm.biˈɣu/ n masc
ambigú

ambivalent /am.bi.vaˈɫent/ /am.bi.βaˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫent/ /əm.bi.βəˈɫen/ adj
ambivalente

ambivalència /am.bi.vaˈɫɛn.si.a/ /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/ /əm.bi.vəˈɫɛn.si.ə/ /əm.bi.βəˈɫɛn.si.ə/ n fem
ambivalencia

amblador /am.bɫaˈðo/ /am.bɫaˈðoɾ/ /əm.bɫəˈðo/ adj masc
amblador
Cavalleria de bon pas, que ambla.

ambladura /am.bɫaˈðu.ɾa/ /əm.bɫəˈðu.ɾə/ n fem
ambladura
Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

amblar /amˈbɫa/ /amˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ v
amblar

ambrat /amˈbɾat/ /əmˈbɾat/ adj masc
ámbar

ambre /ˈam.bɾə/ n masc
ámbar
(invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ n fem
ambrosía

ambulant /am.buˈɫan/ /am.buˈɫant/ /əm.buˈɫan/ /əm.buˈɫant/ adj
ambulante
Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

ambular /am.buˈɫa/ /am.buˈɫaɾ/ /əm.buˈɫa/ v
ambular

ambulatori /am.bu.ɫaˈtɔ.ɾi/ adj masc
ambulatorio
Relatiu al fet de caminar.
(medicina) Que permet al malalt moure’s, que no ha de fer llit.

ambulatori /am.bu.ɫaˈtɔ.ɾi/ n masc
ambulatorio
(medicina) Centre de tractament de malalts en règim extern.

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ n fem
ambulancia

ameboide /a.meˈbɔj.ðe/ /ə.məˈβɔj.ðə/ adj
ameboide

amelar-se /a.meˈɫaɾ.se/ /ə.mə.ɫərˈsə/ /ə.məˈɫar.sə/ /ə.məˈɫaɾ.sə/ v
acaramelarse

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ n fem
amenaza

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ adj masc
amenazador
Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ v
amenazar conminar

amenitzar /a.me.niˈd͡za/ /a.me.niˈza/ /a.me.niˈzaɾ/ v
amenizar

amerar /a.meˈɾa/ /a.meˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ v
merar

americana /a.me.ɾiˈka.na/ /ə.mə.ɾiˈka.nə/ n fem
americana
Forma femenina de americà.

americanitzar /a.me.ɾi.ka.niˈd͡za/ /a.me.ɾi.ka.niˈza/ /a.me.ɾi.ka.niˈzaɾ/ v
americanizar

americi /ə.məˈɾi.si/ n masc
americio

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
americano norteamericano
relacionat amb Amèrica

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ n masc
americano
habitant d'Amèrica
llengua anglesa parlada als Estats Units d'Amèrica

ameroconidi /a.me.ɾo.koˈni.ði/ /ə.mə.ɾo.koˈni.ði/ /ə.mə.ɾu.kuˈni.ði/ n masc
ameroconidio

ameròspora /a.meˈɾɔs.po.ɾa/ /ə.məˈɾɔs.po.ɾə/ /ə.məˈɾɔs.pu.ɾə/ n fem
ameróspora

ametista /ə.məˈtis.tə/ n fem
amatista
Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametista /ə.məˈtis.tə/ n masc
amatista
Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ n fem
almendra

ametrallament /a.me.tɾa.ʎaˈmen/ /a.me.tɾa.ʎaˈment/ /ə.mə.tɾə.ʎəˈmen/ /ə.mə.tɾə.ʎəˈment/ n masc
ametrallaje

amfi- /aɱ.fi/ /əɱ.fi/ prefix
anfi-

amfiartrosi /aɱ.fi.aɾˈtɾɔ.zi/ /əɱ.fi.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
anfiartrosis

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ adj masc
anfibio
Criatura o objecte que pot viure o desplaçar-se per aigua i per terra

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ n masc
anfibio
Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amfibològic /aɱ.fi.boˈɫɔ.d͡ʒik/ /aɱ.fi.βoˈɫɔ.ʒik/ /əɱ.fi.boˈɫɔ.ʒik/ /əɱ.fi.buˈɫɔ.ʒik/ /əɱ.fi.βuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
anfibológico
(filologia) Ambigu, amb diferents interpretacions.

amfigin /aɱˈfi.d͡ʒin/ /aɱˈfi.ʒin/ /əɱˈfi.ʒin/ adj masc
anfígino

amfiteatre /aɱ.fi.teˈa.tɾe/ n masc
anfiteatro

amfitrió /aɱ.fi.tɾiˈo/ n masc
anfitrión

amforisc /aɱ.foˈɾisk/ /əɱ.foˈɾisk/ /əɱ.fuˈɾisk/ n masc
amphoriskos

amhàric /aˈma.ɾik/ n masc
amárico

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ n masc
amianto

amic /aˈmik/ adj masc
amigo
Que té amistat.

amic /aˈmik/ n masc
amigo
Que té amistat.
Aficionat o inclinat a alguna cosa.
amant

amical /a.miˈkaɫ/ /ə.miˈkaɫ/ adj
amistoso

amicalment /a.miˌkaɫˈmen/ /a.miˌkaɫˈment/ /ə.miˌkaɫˈmen/ /ə.miˌkaɫˈment/ adv
amistosamente

amicícia /a.miˈsi.si.a/ /ə.miˈsi.si.ə/ /ə.miˈsi.si.ə/ n fem
amistad

amidador /a.mi.ðaˈðo/ /a.mi.ðaˈðoɾ/ /ə.mi.ðəˈðo/ n masc
medidor

amidament /a.mi.ðaˈmen/ /a.mi.ðaˈment/ /ə.mi.ðəˈmen/ /ə.mi.ðəˈment/ n masc
medición

amidar /a.miˈða/ /a.miˈðaɾ/ /ə.miˈða/ v
medir
Examinar la grandària o extensió de quelcom valent-se d’instruments a propòsit.
Igualar o comparar alguna cosa no material amb una altra.

amigable /a.miˈɣa.bɫe/ /a.miˈɣa.βɫe/ /a.miˈɣab.bɫe/ /ə.miˈɣa.βɫə/ /ə.miˈɣab.bɫə/ adj
amigable

amigablement /a.miˌɣa.bɫeˈment/ /a.miˌɣa.βɫeˈmen/ /a.miˌɣab.bɫeˈmen/ /ə.miˌɣa.βɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈment/ adv
amigablemente

amigar-se /a.miˈɣaɾ.se/ /ə.mi.ɣərˈsə/ /ə.miˈɣar.sə/ /ə.miˈɣaɾ.sə/ v
amistarse
Fer-se amics.

amigdalitis /a.miɡ.daˈɫi.tis/ /ə.miɡ.dəˈɫi.tis/ n fem
amigdalitis

amigdaloide /a.miɡ.daˈɫɔj.ðe/ /ə.miɡ.dəˈɫɔj.ðə/ adj
amigdaloide

amiguer /a.miˈɣe/ /a.miˈɣeɾ/ /ə.miˈɣe/ adj masc
amiguero

amiguet /a.miˈɣet/ /ə.miˈɣət/ /ə.miˈɣɛt/ n masc
amiguete

amilasa /a.miˈɫa.za/ /ə.miˈɫa.zə/ n fem
amilasa

amillarament /a.mi.ʎa.ɾaˈmen/ /a.mi.ʎa.ɾaˈment/ /ə.mi.ʎə.ɾəˈmen/ /ə.mi.ʎə.ɾəˈment/ n masc
amillaramiento

amistançar-se /a.mis.tanˈsaɾ.se/ /ə.mis.tən.sərˈsə/ /ə.mis.tənˈsar.sə/ /ə.mis.tənˈsaɾ.sə/ v
amistarse

amistar /a.misˈta/ /a.misˈtaɾ/ /ə.misˈta/ v
amistar

amistat /a.misˈtat/ n fem
amistad
Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistosament /a.misˌto.zaˈmen/ /a.misˌto.zaˈment/ /ə.misˌto.zəˈmen/ /ə.misˌto.zəˈment/ adv
amistosamente

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ adj masc
amistoso

amit /aˈmit/ /əˈmit/ n masc
amito

amitjanar /a.mi.d͡ʒaˈna/ /a.mi.d͡ʒaˈnaɾ/ /ə.mi.d͡ʒəˈna/ v
promediar

ammocet /am.moˈset/ /əm.moˈsət/ /əm.muˈsɛt/ n masc
lampreílla

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ n fem
amnistía

amnistiar /am.nis.tiˈa/ /am.nis.tiˈaɾ/ /əm.nis.tiˈa/ v
amnistiar

amnèsia /amˈnɛ.zi.a/ /əmˈnɛ.zi.ə/ n fem
amnesia

amo /ˈa.mo/ /ˈa.mu/ n masc
amo

amoixar /a.mojˈʃa/ /a.mojˈʃaɾ/ /a.moˈʃa/ /ə.moˈʃa/ /ə.muˈʃa/ v
popar

amoixir-se /a.mojˈʃir.se/ /a.mojˈʃiɾ.se/ /a.moˈʃiɾ.se/ /ə.moˈʃiɾ.sə/ /ə.mu.ʃirˈsə/ /ə.muˈʃir.sə/ v
pasarse

amollar /a.moˈʎa/ /a.moˈʎaɾ/ /ə.moˈʎa/ /ə.muˈʎa/ v
soltar largar
Afluixar, deixar anar a poc a poc.
ceder
(pronominal) Perdre el rigor, disminuir la força.

amolliment /a.mo.ʎiˈmen/ /a.mo.ʎiˈment/ /ə.mo.ʎiˈment/ /ə.mu.ʎiˈmen/ n masc
ablandamiento

amollir /a.moˈʎi/ /a.moˈʎiɾ/ /ə.moˈʎi/ /ə.muˈʎi/ v
ablandar

amollonar /a.mo.ʎoˈna/ /a.mo.ʎoˈnaɾ/ /ə.mo.ʎoˈna/ /ə.mu.ʎuˈna/ v
amojonar

amoltonar-se /a.moɫ.toˈnaɾ.se/ /ə.muɫ.tuˈnar.sə/ v
aborregarse

amonal /a.moˈnaɫ/ /ə.moˈnaɫ/ /ə.muˈnaɫ/ n masc
amonal

amonedar /a.mo.neˈða/ /a.mo.neˈðaɾ/ /ə.mo.nəˈða/ /ə.mu.nəˈða/ v
amonedar

amonestació per demora n fem
amonestación por demora

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ v
amonestar reprender
Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.
amonestar
Publicar en l'església les persones que volen contraure matrimoni o ordenar-se.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ n
amor
Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amor propi /aˌmoɾ /əˌmor n masc
autoestima

amoralitat /a.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /ə.mo.ɾə.ɫiˈtat/ /ə.mu.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
amoralidad

amordir /a.morˈði/ /a.moɾˈði/ /a.moɾˈðiɾ/ /ə.moɾˈði/ /ə.murˈdi/ /ə.murˈði/ v
atorar

amorosament /a.moˌɾo.zaˈmen/ /a.moˌɾo.zaˈment/ /ə.moˌɾo.zəˈment/ /ə.muˌɾo.zəˈmen/ adv
amorosamente

amorosir /a.mo.ɾoˈzi/ /a.mo.ɾoˈziɾ/ /ə.mo.ɾoˈzi/ /ə.mu.ɾuˈzi/ v
suavizar

amorrallar /a.mo.raˈʎa/ /a.mo.raˈʎaɾ/ /ə.mo.rəˈʎa/ /ə.mu.rəˈʎa/ v
abozalar

amorrar /a.moˈra/ /a.moˈraɾ/ /ə.moˈra/ /ə.muˈra/ v
amorrarse bruces
Fer posar algú topant de cara o de boca en algun lloc.

amorriar /a.mo.riˈa/ /a.mo.riˈaɾ/ /a.mu.riˈa/ /ə.mo.riˈa/ /ə.mu.riˈa/ v
acarrar

amorronir /a.mo.roˈni/ /a.mo.roˈniɾ/ /ə.mo.roˈni/ /ə.mu.ruˈni/ v
hacer morros

amortallar /a.mor.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎaɾ/ /ə.moɾ.təˈʎa/ /ə.mur.təˈja/ /ə.mur.təˈʎa/ v
amortajar

amortar /a.morˈta/ /a.moɾˈta/ /a.moɾˈtaɾ/ /ə.moɾˈta/ /ə.murˈta/ v
amortecer

amorterar /a.mor.teˈɾa/ /a.moɾ.teˈɾa/ /a.moɾ.teˈɾaɾ/ /ə.moɾ.təˈɾa/ /ə.mur.təˈɾa/ v
argamasar

amortir /a.morˈti/ /a.moɾˈti/ /a.moɾˈtiɾ/ /ə.moɾˈti/ /ə.murˈti/ v
amortecer

amortitzar /a.mor.tiˈd͡za/ /a.moɾ.tiˈza/ /a.moɾ.tiˈzaɾ/ /ə.moɾ.tiˈd͡za/ /ə.mur.tiˈd͡za/ v
amortizar
Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
Redimir el capital.

amorós /a.moˈɾos/ /ə.moˈɾos/ /ə.muˈɾos/ adj masc
amoroso

amotar-se /a.moˈtaɾ.se/ /ə.moˈtaɾ.sə/ /ə.mu.tərˈsə/ /ə.muˈtar.sə/ v
amacollarse
Formar mota les plantes.

amotinar /a.mo.tiˈna/ /a.mo.tiˈnaɾ/ /ə.mo.tiˈna/ /ə.mu.tiˈna/ v
amotinar

amoïnar /a.mo.iˈna/ /a.mo.iˈnaɾ/ /ə.mo.iˈna/ /ə.mu.iˈna/ v
inquietarse atronar
(pronominal) Cansar-se, preocupar-se, per esbrinar alguna cosa.

ampere /amˈpeɾ/ /əmˈper/ n masc
amperio

ampit /amˈpit/ n masc
antepecho

amplada /amˈpɫa.ða/ /əmˈpɫa.ðə/ n fem
ancho

amplament /ˌam.pɫaˈmen/ /ˌam.pɫaˈment/ /ˌam.pɫəˈmen/ /ˌam.pɫəˈment/ adv
anchamente

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ adj masc
ancho
Que té unes mides grans en amplària.
Folgat, que hi cap bé.

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ n masc
ancho
(pilota basca) Part de la canxa tocant a la contracanxa.

amplejar /am.pɫeˈd͡ʒa/ /am.pɫeˈd͡ʒaɾ/ /am.pɫeˈʒa/ /əm.pɫəˈd͡ʒa/ /əm.pɫəˈʒa/ v
ser más o menos ancho

ampli /ˈam.pɫi/ adj masc
amplio

ampliació /am.pɫi.a.siˈo/ /əm.pɫi.ə.siˈo/ n fem
ampliación

ampliar /am.pɫiˈa/ /am.pɫiˈaɾ/ /əm.pɫiˈa/ v
ampliar

amplificar /am.pɫi.fiˈka/ /am.pɫi.fiˈkaɾ/ /əm.pɫi.fiˈka/ v
amplificar

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ n fem
amplitud

amploia /amˈpɫɔ.ja/ /amˈpɫɔ.jɔ/ /əmˈpɫɔ.jə/ n fem
caramel

ampolla /amˈpo.ʎa/ n fem
botella
Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.
área restringida
(basquetbol) Cadascuna de les dues àrees pròximes a les cistelles, delimitades per la línia de fons, la línia de tirs lliures i dues línies laterals que les uneixen.

ampul·la /amˈpul.la/ /əmˈpul.lə/ n fem
ampolla
Ampolla petita.

ampul·la de Vater n fem
ampolla de Vater

ampul·la hepatopancreàtica n fem
ampolla hepatopancreática

ampul·liforme /am.pu.ɫiˈfoɾ.me/ /am.puɫ.ɫiˈfoɾ.me/ /əm.pu.ɫiˈfor.mə/ /əm.puɫ.ɫiˈfor.mə/ /əm.puɫ.ɫiˈfoɾ.mə/ adj
ampuliforme

ampul·losament /am.puɫˌɫo.zaˈmen/ /am.puɫˌɫo.zaˈment/ /am.puˌɫo.zaˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈment/ /əm.puˌɫo.zəˈmen/ adv
ampuloso

ampul·lós /am.puɫˈɫos/ /am.puˈɫos/ /əm.puɫˈɫos/ /əm.puˈɫos/ adj masc
ampuloso

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ n fem
amputación

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ v
amputar

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ n masc
amuleto

amullerar-se /a.mu.ʎeˈɾaɾ.se/ /ə.mu.jə.ɾərˈsə/ /ə.mu.ʎəˈɾar.sə/ /ə.mu.ʎəˈɾaɾ.sə/ v
casarse

amunionar-se /a.mu.ni.oˈnaɾ.se/ /ə.mu.ni.uˈnar.sə/ v
amontonarse

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ Interjection
arriba
Encoratjament a pujar, a prosseguir.

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ adv
arriba
En direcció de baix a un lloc més alt.

amuntegar /a.mun.teˈɣa/ /a.mun.teˈɣaɾ/ v
amontonar
Posar unes coses damunt d'altres.

amura /aˈmu.ɾa/ /əˈmu.ɾə/ n fem
amura

amuradar /a.mu.ɾaˈða/ /a.mu.ɾaˈðaɾ/ /ə.mu.ɾəˈða/ v
amurallar

amurar /a.muˈɾa/ /a.muˈɾaɾ/ /ə.muˈɾa/ v
amurar

amén /əˈmen/ Interjection
amén

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ n fem
amígdala

amígdala de Luschka n fem
amígdala de Luschka

amígdala faríngia n fem
amígdala faríngea

amígdala lingual n fem
amígdala lingual

amúsia /aˈmu.zi.a/ /əˈmu.zi.ə/ n fem
amusia

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ n masc
anacoluto

anacoreta /a.na.koˈɾɛ.ta/ /a.na.koˈɾɛ.tɛ/ /ə.nə.koˈɾɛ.tə/ /ə.nə.kuˈɾɛ.tə/ n masc
anacoreta

anacronisme /a.na.kɾoˈniz.me/ /ə.nə.kɾoˈniz.mə/ /ə.nə.kɾuˈniz.mə/ n masc
anacronismo

anacúsia /a.naˈku.zi.a/ /ə.nəˈku.zi.ə/ n fem
anacusia

anaerobi /an.a.eˈɾɔ.bi/ /ən.ə.eˈɾɔ.βi/ adj masc
anaerobio
Dit de l’organisme que no necessita oxigen lliure per respirar i que, per tant, es pot desenvolupar sense oxigen.

anaerobi /an.a.eˈɾɔ.bi/ /ən.ə.eˈɾɔ.βi/ n masc
anaerobio
Organisme que no necessita oxigen per a viure.

anafil /a.naˈfiɫ/ /ə.nəˈfiɫ/ n masc
anafil

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ n masc
anagrama

anagògicament /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /a.naˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈment/ adv
anagógico

analfabet /a.naɫ.faˈbet/ /ə.nəɫ.fəˈbət/ /ə.nəɫ.fəˈbɛt/ /ə.nəɫ.fəˈβɛt/ n masc
analfabeto

analfabet funcional n masc
analfabeto funcional

analfabetisme /a.naɫ.fa.beˈtiz.me/ n masc
analfabetismo

analfabetisme funcional n masc
analfabetismo funcional

analgèsia /a.naɫˈd͡ʒɛ.zi.a/ /ə.nəɫˈʒɛ.zi.ə/ /ə.nəʎˈʒɛ.zi.ə/ n fem
analgesia
Incapacitat per sentir dolor.

analgèsic /a.naɫˈd͡ʒɛ.zik/ /ə.nəɫˈʒɛ.zik/ /ə.nəʎˈʒɛ.zik/ adj masc
analgésico

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ v
analizar

analogia /a.na.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.na.ɫoˈʒi.a/ /ə.nə.ɫoˈʒi.ə/ /ə.nə.ɫuˈʒi.ə/ n fem
analogía
(filologia) Procés de creació o modificació de mots per adaptació a un model conegut d’un grup de mots.

analíticament /a.naˌɫi.ti.kaˈmen/ /a.naˌɫi.ti.kaˈment/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈmen/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈment/ adv
analíticamente

analògic /a.naˈɫɔ.ʒik/ /ə.nəˈɫɔ.ʒik/ adj masc
analógico

analògicament /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /a.naˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ adv
analógicamente

anamnesi /a.namˈnɛ.zi/ /ə.nəmˈnɛ.zi/ n fem
anamnesis

anamorf /a.naˈmɔɾf/ /ə.nəˈmɔrf/ n masc
anamorfo

anamòrfic /a.naˈmɔɾ.fik/ /ə.nəˈmɔr.fik/ adj masc
anamórfico

ananàs /a.naˈnas/ /ə.nəˈnas/ n masc
ananás
Planta herbàcia, perenne, de la família de les bromeliàcies, cultivada pel seu fruit (Ananas comosus).

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ v
ir andar
Moure's d'un lloc a un altre.
ir
apostar
consistir o dependre
importar, interessar
Distingir-se, diferenciar-se una persona o cosa d'una altra.
dirigir (un camí)
obrar, procedir
Ésser algun nom o verb de la mateixa declinació o conjugació que un altre.
(cartes) Entrar o triar coll.
(seguit de gerundi) Trobar-se en curs d’executar, de fer.
(imperfet seguit de la preposició a o per i d’infinitiu) Estava a punt, era imminent.
latir
Batre, palpitar (referit al cor o al pols).

anar a v
ir a

anar a cercar algú v
recoger

anar a la que salta v
andar

anar a la seva v
ir por libre

anar a les bonicoies v
andar jugar

anar a mal borràs v
andar de capa caída

anar a menys v
retrasar

anar a raure v
ir a parar
Acabar sense voler en un lloc.

anar a rossegons v
rodar

anar a tomballons v
rodar
Rodolar, caure per algun declivi.
trompicar
Ensopegar amb freqüència i violència.

anar amb v
ir

anar amb el lliri a la mà v
con el corazón en la mano

anar bé /aˌnaɾˈbe/ /aˌnaˈβe/ v
ir

anar cap per mans v
las gallinas que entran por las que salen

anar contra v
ir

anar d'aquí i d'allí v
andar

anar damunt v
nadar

anar darrere v
ir
Seguir després de l'altre en l'ordre amb què es camina.

anar davant v
ir

anar de bo v
ir

anar de bòlit v
andar de cabeza

anar de corcoll v
andar de capa caída
decaure

anar de dalt a baix v
dar

anar de farra v
ir de farra

anar de la Seca a la Meca v
ir de ceca en meca

anar de mal a pitjor v
ir de rocín a ruín

anar de part v
estar de parto

anar millor v
ir

anar per damunt v
nadar

anar-hi la vida v
estar a vida o muerte

anar-se'n en orris v
irse a pique

anarquia /a.naɾˈki.a/ n fem
anarquía

anarquisme /a.naɾˈkiz.me/ n masc
anarquismo

anarquitzar /a.nar.kiˈd͡za/ /a.naɾ.kiˈza/ /a.naɾ.kiˈzaɾ/ /ə.nər.kiˈd͡za/ v
anarquizar
(transitiu, política) Fer esdevenir anàrquic (que afavoreix l'anarquia en una societat), especialment una situació.

anastomitzar /a.nas.to.miˈd͡za/ /a.nas.to.miˈza/ /a.nas.to.miˈzaɾ/ /ə.nəs.to.miˈd͡za/ /ə.nəs.tu.miˈd͡za/ v
anastomizar

anastomosi /a.nas.toˈmɔ.zi/ /ə.nəs.tuˈmɔ.zi/ n fem
anastomosis

anatema /a.naˈte.ma/ /ə.nəˈte.mə/ n masc
anatema

anatematitzar /a.na.te.ma.tiˈd͡za/ /a.na.te.ma.tiˈza/ /a.na.te.ma.tiˈzaɾ/ /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za/ v
anatematizar

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ n fem
anatomía

anatomitzar /a.na.to.miˈd͡za/ /a.na.to.miˈza/ /a.na.to.miˈzaɾ/ /ə.nə.to.miˈd͡za/ /ə.nə.tu.miˈd͡za/ v
anatomizar

anatoxina n fem
anatoxina

anatòmic /a.naˈtɔ.mik/ /ə.nəˈtɔ.mik/ adj masc
anatómico

anatòmicament /a.naˌtɔ.mi.kaˈmen/ /a.naˌtɔ.mi.kaˈment/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈmen/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈment/ adv
anatómicamente

anca /ˈaŋ.kə/ n fem
anca

ancià /an.siˈa/ /ən.siˈa/ adj masc
anciano

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ v
anclar

ancorell /aŋ.koˈɾeʎ/ /əŋ.koˈɾeʎ/ /əŋ.kuˈɾeʎ/ n masc
ancorel

andalús /ən.dəˈɫus/ adj masc
andaluz
Relatiu o pertanyent a Andalusia, als seus habitants o al dialecte.

andalús /ən.dəˈɫus/ n masc
andaluz
Natural d’Andalusia.

andami /anˈda.mi/ /ənˈda.mi/ n masc
andamio

andana /anˈda.na/ /ənˈda.nə/ n fem
andén
Construcció a la vora de les vies en una estació, on els passatgers esperen per pujar al tren.

andarejar /an.da.ɾeˈd͡ʒa/ /an.da.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /an.da.ɾeˈʒa/ /ən.də.ɾəˈd͡ʒa/ /ən.də.ɾəˈʒa/ v
cazcalear

andisòl /an.diˈsɔɫ/ /ən.diˈsɔɫ/ n masc
andisol

andoiar /an.doˈja/ /an.doˈjaɾ/ /ən.doˈja/ /ən.duˈja/ v
mangonear

andola /anˈdɔ.ɫa/ /anˈdɔ.ɫɔ/ /ənˈdɔ.ɫə/ n fem
andurriales

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ adj masc
andorrano
Relatiu a Andorra, el principat o Andorra la Vella.

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ n masc
andorrano
Natural d’Andorra.

andosòl /an.doˈsɔɫ/ /ən.doˈsɔɫ/ /ən.duˈsɔɫ/ n masc
andosol

andragogia n fem
andragogía

androgen /anˈdɾɔ.d͡ʒen/ /anˈdɾɔ.ʒen/ /ənˈdɾɔ.ʒən/ adj masc
andrógeno

androgin /anˈdɾɔ.d͡ʒin/ /ənˈdɾɔ.ʒin/ adj masc
andrógino

androide /anˈdɾɔj.ðe/ /ənˈdɾɔj.ðə/ n masc
androide

androna /anˈdɾo.na/ /ənˈdɾo.nə/ n fem
callejón

andròfor /anˈdɾɔ.foɾ/ /ənˈdɾɔ.foɾ/ /ənˈdɾɔ.fur/ n masc
andróforo

andròmina /anˈdɾɔ.mi.na/ n fem
trasto
Objecte inútil, que fa nosa.
lío
(plural) Embolics, enganys.

andí /anˈdi/ adj masc
andino
Relatiu o pertanyent als Andes.

andí /anˈdi/ n masc
andino
Persona que habita o és originària dels Andes.

anedó /a.neˈðo/ /ə.nəˈðo/ n masc
anadón

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ n masc
anillo
Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.
(micologia) Resta membranosa del vel del píleu dels basidiomicets agaricals que, després d’expandir-se, es manté al voltant de l’estípit.

anellar /a.neˈʎa/ /a.neˈʎaɾ/ /ə.nəˈʎa/ v
anillar

anestesiar /a.nes.te.ziˈa/ /a.nes.te.ziˈaɾ/ v
anestisiar anestesiar

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ n fem
anestesia

anestèsic /a.nesˈtɛ.zik/ /ə.nəsˈtɛ.zik/ adj masc
anestésico

anfós /aɱˈfos/ /əɱˈfos/ n masc
merlo

anfós blanc n masc
cherne de ley

anfós bord n masc
abadejo

anfós llis n masc
falso abadejo

angelicalment /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈmen/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈment/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈmen/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈment/ adv
angelicalmente

angelitzar /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈza/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /əɲ.ʒə.ɫiˈd͡za/ v
angelizar

angiospasme /aɲ.d͡ʒi.osˈpaz.me/ /əɲ.ʒi.osˈpaz.mə/ /əɲ.ʒi.usˈpaz.mə/ n masc
angiospasmo

angiospasmòdic /aɲ.d͡ʒi.os.pazˈmɔ.ðik/ /əɲ.ʒi.os.pəzˈmɔ.ðik/ /əɲ.ʒi.us.pəzˈmɔ.ðik/ adj masc
angioespasmódico

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ n masc
ángulo
(matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.
esquina
(hoquei sobre patins) Cadascuna de les quatre cantonades de l'àrea de penal, des de les quals s'executen les faltes comeses dintre l'àrea que no han estat sancionades amb un penal.

angle curt n masc
ángulo corto
(esports de pilota) Part extrema de la porteria més pròxima a un atacant en possessió de la pilota en un moment determinat del joc.
(tennis) Cadascun dels quatre angles de la pista de joc formats per la intersecció de la línia de servei i la línia lateral.

angle d'aproximació n masc
ángulo de approach

angle d'obertura n masc
ángulo de abertura

angle de tir n masc
ángulo de tiro

angle llarg n masc
ángulo largo
(esports de pilota) Part extrema de la porteria més allunyada d'un atacant en possessió de la pilota en un moment determinat del joc.
(tennis) Cadascun dels quatre angles de la pista de joc formats per la intersecció de la línia de fons i la línia lateral.

angle recte /ˌaŋ.ɡɫeˈrɛk.te/ n masc
ángulo recto

anglicisme /aŋ.ɡɫiˈsiz.me/ /əŋ.ɡɫiˈsiz.mə/ n masc
anglicismo
Mot o construcció importada en una llengua a partir de l'anglès, en forma adaptada o no.

angloamericà /ˌaŋ.ɡɫo.a.me.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫo.ə.mə.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫu.ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
angloamericano
Relatiu als anglesos i els seus descendents establerts a Amèrica.
Relatiu a Anglaterra i a Amèrica.

anglocèntric /aŋ.ɡɫoˈsɛn.tɾik/ /əŋ.ɡɫoˈsɛn.tɾik/ /əŋ.ɡɫuˈsɛn.tɾik/ adj masc
anglocéntrico

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ adj
anglosajón
Relatiu als pobles anglosaxons.
Relatiu a la cultura britànica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ n masc
anglosajón
Individu dels pobles germànics que envaïren el sud i l'est de la Gran Bretanya al començament del segle V.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ adj masc
inglés
Pertanyent o relatiu a Anglaterra.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ n masc
inglés
(només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

anglès antic n masc
inglés antiguo

anglès mitjà n masc
inglés medio

angoixa /aŋˈɡo.ʃa/ /aŋˈɡoj.ʃa/ /əŋˈɡo.ʃə/ n fem
angustia

angoixadament /aŋ.ɡojˌʃa.ðaˈmen/ /aŋ.ɡojˌʃa.ðaˈment/ /aŋ.ɡoˌʃa.ðaˈmen/ /əŋ.ɡoˌʃa.ðəˈment/ /əŋ.ɡuˌʃa.ðəˈmen/ adv
acongojadamente

angoixar /aŋ.ɡojˈʃa/ /aŋ.ɡojˈʃaɾ/ /aŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡuˈʃa/ v
angustiar

angoixosament /aŋ.ɡojˌʃo.zaˈmen/ /aŋ.ɡojˌʃo.zaˈment/ /aŋ.ɡoˌʃo.zaˈmen/ /əŋ.ɡoˌʃo.zəˈment/ /əŋ.ɡuˌʃo.zəˈmen/ adv
angustiosamente

angolès /aŋ.ɡoˈɫes/ /əŋ.ɡoˈɫəs/ /əŋ.ɡuˈɫɛs/ adj masc
angoleño
Relatiu o pertanyent a Angola.

angolès /aŋ.ɡoˈɫes/ /əŋ.ɡoˈɫəs/ /əŋ.ɡuˈɫɛs/ n masc
angoleño
Habitant d'Angola

angora /aŋˈɡo.ɾa/ /əŋˈɡo.ɾə/ n fem
angora

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ n fem
anguila

anguila elèctrica n fem
anguila eléctrica

angula /aŋˈɡu.ɫa/ /əŋˈɡu.ɫə/ n fem
angula

angularment /aŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ /əŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /əŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ adv
angularmente

anguniejar /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa/ /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa/ v
angustiar
Produir angúnia.
angustiarse
(pronominal) Posar-se anguniós.

anguniosament /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈmen/ /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈment/ /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈmen/ /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈment/ adv
angustiosamente

angèlicament /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ adv
angélico

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ n fem
angustia

anhel /aˈnɛɫ/ /əˈnɛɫ/ n masc
anhelo

anhelar /a.neˈɫa/ /a.neˈɫaɾ/ /ə.nəˈɫa/ v
anhelar

anhelosament /a.neˌɫo.zaˈmen/ /a.neˌɫo.zaˈment/ /ə.nəˌɫo.zəˈmen/ /ə.nəˌɫo.zəˈment/ adv
anheloso

anihilar /a.ni.iˈɫa/ /a.ni.iˈɫaɾ/ /ə.ni.iˈɫa/ v
aniquilar
Reduir a no res.
Destruir o arruïnar enterament.

animació n fem
animación

animació a la lectura n fem
fomento de la lectura

animació d'esquelet n fem
animación esqueletal

animació de personatges n fem
animación de personajes

animació estimulativa n fem
animación estimulativa

animació per interpolació n fem
animación por interpolación

animació per vèrtexs n fem
animación por vértices

animació sociocultural n fem
animación sociocultural

animador /a.ni.maˈðo/ /a.ni.maˈðoɾ/ /ə.ni.məˈðo/ n masc
animador

animador sociocultural n masc
animador sociocultural

animal /ə.niˈmaɫ/ adj
animal

animalada /ə.ni.məˈɫa.ðə/ n fem
animalada
Idea o acció molt mal pensada i sovint exagerada.

animalisme /a.ni.maˈɫiz.me/ /ə.ni.məˈɫiz.mə/ n masc
animalismo

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ adj
animalista
Referent a l’animalisme.

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ n neut
animalista
Activista de l’animalisme.
(arts) Artista que representa figures d’animals.

animalitzar /a.ni.ma.ɫiˈd͡za/ /a.ni.ma.ɫiˈza/ /a.ni.ma.ɫiˈzaɾ/ /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za/ v
animalizar

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ v
animar
Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

animosament /a.niˌmo.zaˈmen/ /a.niˌmo.zaˈment/ /ə.niˌmo.zəˈmen/ /ə.niˌmo.zəˈment/ adv
animosamente

anisar /a.niˈza/ /a.niˈzaɾ/ /ə.niˈza/ v
anisar

anisat /a.niˈzat/ /ə.niˈzat/ adj masc
anisado
Compost o adobat amb anís.

aniso- prefix
aniso-

anisocòria /a.ni.zoˈkɔ.ɾi.a/ /ə.ni.zoˈkɔ.ɾi.ə/ /ə.ni.zuˈkɔ.ɾi.ə/ n fem
anisocoria

anit /aˈnit/ /əˈnit/ adv
anoche noche
Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ v
nivelar
Posar un pla en posició horitzontal justa.
Posar en equilibri o igualtat qualsevol cosa material.
Guardar equilibri o igualtat en allò que s'executa.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ n masc
aniversario
Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.
cumpleaños
(en particular) Celebració anual del naixement d'algú.

anió /a.niˈo/ /ə.niˈo/ n masc
anión

annals /anˈnaɫs/ /ənˈnaɫs/ n masc
anales

annex /anˈnɛks/ /ənˈnɛks/ adj masc
anexo

annexar /an.nekˈsa/ /an.nekˈsaɾ/ /ən.nəkˈsa/ v
anexar

annexionar /an.nek.si.oˈna/ /an.nek.si.oˈnaɾ/ /ən.nək.si.oˈna/ /ən.nək.si.uˈna/ v
anexionar

annexió /an.nek.siˈo/ /ən.nək.siˈo/ n masc
anexión

anoditzar /a.no.ðiˈd͡za/ /a.no.ðiˈza/ /a.no.ðiˈzaɾ/ /ə.no.ðiˈd͡za/ /ə.nu.ðiˈd͡za/ v
anodizar

anodí /a.noˈði/ /ə.noˈði/ /ə.nuˈði/ adj masc
anodino

anomenada /a.no.meˈna.ða/ /ə.no.məˈna.ðə/ /ə.nu.məˈna.ðə/ n fem
renombre

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ v
llamar nombrar
Posar nom.
llamar
Designar a alguna persona o cosa pel seu nom.

anonimitzar /a.no.ni.miˈd͡za/ /a.no.ni.miˈza/ /a.no.ni.miˈzaɾ/ /ə.no.ni.miˈd͡za/ /ə.nu.ni.miˈd͡za/ v
anonimizar

anonàcies /a.noˈna.si.es/ /ə.noˈna.si.əs/ /ə.nuˈna.si.əs/ n fem
anonáceas

anormal /a.noɾˈmaɫ/ /ə.noɾˈmaɫ/ /ə.nurˈmaɫ/ adj
anormal

anormalitat /a.noɾ.ma.ɫiˈtat/ /ə.noɾ.mə.ɫiˈtat/ /ə.nur.mə.ɫiˈtat/ n fem
anormalidad

anorèxia /a.noˈɾɛk.si.a/ /ə.noˈɾɛk.si.ə/ /ə.nuˈɾɛk.si.ə/ n fem
anorexia

anorèxia nerviosa n fem
anorexia nerviosa

anotació /a.no.ta.siˈo/ /ə.no.tə.siˈo/ /ə.nu.tə.siˈo/ n fem
anotación

anotador n masc
anotador
(esquaix, bàdminton) Auxiliar d'un àrbitre encarregat de controlar el marcador.

anotar /a.noˈta/ /a.noˈtaɾ/ /ə.noˈta/ /ə.nuˈta/ v
anotar
Prendre nota per escrit de quelcom.
(basquetbol) Aconseguir un nombre determinat de punts o de cistelles.
apuntar
Posar, escriure, marques o notes en un escrit, una llista, etc.

anquejar /aŋ.keˈd͡ʒa/ /aŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.keˈʒa/ /əŋ.kəˈd͡ʒa/ /əŋ.kəˈʒa/ v
anquear

anquilosar /aŋ.ki.ɫoˈza/ /aŋ.ki.ɫoˈzaɾ/ /əŋ.ki.ɫoˈza/ /əŋ.ki.ɫuˈza/ v
anquilosar

ansa /ˈan.sa/ /ˈan.sə/ n fem
asa
Cadascun dels elements situats a cada banda d'un cistell, d'una olla o d'una cassola, que es fan servir per agafar aquests objectes.
abra
Badia petita.

ansat /anˈsat/ /ənˈsat/ n masc
puchero

ansiejar /an.si.eˈd͡ʒa/ /an.si.eˈd͡ʒaɾ/ /an.si.eˈʒa/ /ən.si.əˈd͡ʒa/ /ən.si.əˈʒa/ v
ansiar

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ n fem
ansiedad

ansiogen /an.siˈɔ.d͡ʒen/ /an.siˈɔ.ʒen/ /ən.siˈɔ.ʒən/ adj masc
ansiógeno

ansiós /an.siˈos/ /ən.siˈos/ adj masc
ansioso

ant /ˈan/ /ˈant/ n masc
alce
Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.
ante
Color marró ataronjat com el cuir de certs animals.

antecedentment /an.te.seˌðemˈmen/ /an.te.seˌðemˈment/ /ən.tə.səˌðemˈmen/ /ən.tə.səˌðemˈment/ adv
antecedente

antecedir /an.te.seˈði/ /an.te.seˈðiɾ/ /ən.tə.səˈði/ v
anteceder

antedatar /ˌan.te.ðaˈta/ /ˌan.te.ðaˈtaɾ/ /ˌan.tə.ðəˈta/ v
antedatar

antemur n masc
antemuro

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ n fem
antena
Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
(voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
antena varilla
(nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anteposar /ˌan.te.poˈza/ /ˌan.te.poˈzaɾ/ /ˌan.tə.poˈza/ /ˌan.tə.puˈza/ v
anteponer
Posar davant.

anteridi /an.teˈɾi.ði/ /ən.təˈɾi.ði/ n masc
anteridio

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ adj
anterior

anteriorment /an.te.ɾiˌorˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈment/ /ən.tə.ɾiˌorˈmen/ /ən.tə.ɾiˌoɾˈment/ adv
anteriormente

anterozoide /an.te.ɾoˈzɔj.ðe/ /ən.tə.ɾoˈzɔj.ðə/ /ən.tə.ɾuˈzɔj.ðə/ n masc
anterozoide

antesignatura /ˌan.te.siŋ.naˈtu.ɾa/ /ˌan.te.siɡ.naˈtu.ɾa/ /ˌan.tə.siŋ.nəˈtu.ɾə/ n fem
antefirma

antiaeri /ˌan.ti.aˈɛ.ɾi/ /ˌan.ti.əˈɛ.ɾi/ adj masc
antiaéreo

antialiàsing n masc
antialiasing

antibel·licisme /an.ti.beɫ.ɫiˈsiz.me/ /an.ti.βe.ɫiˈsiz.me/ /ən.ti.bəɫ.ɫiˈsiz.mə/ /ən.ti.βə.ɫiˈsiz.mə/ /ən.ti.βəɫ.ɫiˈsiz.mə/ n masc
antibelicismo

antibiosi /an.ti.biˈɔ.zi/ /ən.ti.βiˈɔ.zi/ n fem
antibiosis

antibiòtic n masc
antibiótico

antic /anˈtik/ adj masc
antiguo
De molts anys i valuós per aquest motiu.
Vell.
Passat.

antic alumne n masc
antiguo alumno

anticapitalisme /ˌan.ti.ka.pi.taˈɫiz.me/ /ˌan.ti.kə.pi.təˈɫiz.mə/ n masc
anticapitalismo

anticatalanisme /ˌan.ti.ka.ta.laˈniz.me/ /ˌan.ti.kə.tə.ləˈniz.mə/ n masc
anticatalanismo

anticipació /an.ti.si.pa.siˈo/ /ən.ti.si.pə.siˈo/ n fem
anticipación

anticipadament /an.ti.siˌpa.ðaˈmen/ /an.ti.siˌpa.ðaˈment/ /ən.ti.siˌpa.ðəˈmen/ /ən.ti.siˌpa.ðəˈment/ adv
anticipadamente

anticipant /an.ti.siˈpan/ /an.ti.siˈpant/ /ən.ti.siˈpan/ /ən.ti.siˈpant/ adj
anticipante

anticipar /an.ti.siˈpa/ /an.ti.siˈpaɾ/ /ən.ti.siˈpa/ v
anticipar
Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.
anticiparse
(pronominal) Avançar-se a algú altre.

anticlerical /ˌan.ti.kɫe.ɾiˈkaɫ/ /ˌan.ti.kɫə.ɾiˈkaɫ/ adj
anticlerical

anticoagulant /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/ /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ adj
anticoagulante

anticolinèrgic /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.d͡ʒik/ /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.ʒik/ /ˌan.ti.ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ adj
anticolinérgico

anticomunisme /ˌan.ti.ko.muˈniz.me/ /ˌan.ti.ko.muˈniz.mə/ /ˌan.ti.ku.muˈniz.mə/ n masc
anticomunismo

anticomunista /ˌan.ti.ko.muˈnis.ta/ /ˌan.ti.ko.muˈnis.te/ /ˌan.ti.ko.muˈnis.tə/ /ˌan.ti.ku.muˈnis.tə/ adj
anticomunista

anticonstitucional /an.ti.kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /ən.ti.kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /ən.ti.kuns.ti.tu.si.uˈnaɫ/ adj
anticonstitucional

anticonstitucionalment /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /ˌan.ti.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ adv
anticonstitucional anticonstitucionalmente

anticovid /an.ti.koˈvit/ /an.ti.koˈβit/ /ən.ti.koˈvit/ /ən.ti.koˈβit/ /ən.tiˈkɔ.βit/ adj
anticovid

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ n masc
anticuerpo

antidemocràticament /an.ti.ðe.moˌkɾa.ti.kaˈmen/ /an.ti.ðe.moˌkɾa.ti.kaˈment/ /ən.ti.ðə.moˌkɾa.ti.kəˈment/ /ən.ti.ðə.muˌkɾa.ti.kəˈmen/ adv
antidemocráticamente

antiesporulant /ˌan.ti.es.po.ɾuˈɫan/ /ˌan.ti.es.po.ɾuˈɫant/ /ˌan.tis.po.ɾuˈɫant/ /ˌan.tis.pu.ɾuˈɫan/ adj
antiesporulante

antiestètic /ˌan.ti.esˈtɛ.tik/ /ˌan.tisˈtɛ.tik/ adj masc
antiestético

antifeixisme /an.ti.fejˈʃiz.me/ /an.ti.feˈʃiz.me/ /ən.ti.fəˈʃiz.mə/ n masc
antifascismo

antifeminisme /an.ti.fe.miˈniz.me/ /ən.ti.fə.miˈniz.mə/ n masc
antifeminismo

antifràsticament /an.tiˌfɾas.ti.kaˈmen/ /an.tiˌfɾas.ti.kaˈment/ /ən.tiˌfɾas.ti.kəˈmen/ /ən.tiˌfɾas.ti.kəˈment/ adv
antifrásticamente

antigalla /an.tiˈɣa.ʎa/ /ən.tiˈɣa.jə/ /ən.tiˈɣa.ʎə/ n fem
antigualla

antigament /anˌti.ɣaˈmen/ /anˌti.ɣaˈment/ /ənˌti.ɣəˈmen/ /ənˌti.ɣəˈment/ adv
antiguamente

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ n fem
antigüedad

antiguíssim /an.tiˈɣi.sim/ /ən.tiˈɣi.sim/ adj masc
antiquísimo

antihemorroïdal /an.ti.e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mu.ru.iˈðaɫ/ adj
antihemorroidal

antihèlix /ˌan.tiˈɛ.ɫiks/ n fem
antihélix

antijoc /ˌan.tiˈd͡ʒɔk/ /ˌan.tiˈʒɔk/ n masc
antijuego

antillà /an.tiˈʎa/ /ən.tiˈʎa/ adj masc
antillano
Relatiu o pertanyent a les Antilles o les Antilles Neerlandeses.

antillà /an.tiˈʎa/ /ən.tiˈʎa/ n masc
antillano
Persona que habita o és originària de les Antilles o les Antilles Neerlandeses.

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ n masc
antimonio

antineutró /an.ti.newˈtɾo/ /ən.ti.nəwˈtɾo/ n masc
antineutrón

antinòmia pedagògica n fem
antinomia pedagógica

antipara /an.tiˈpa.ɾa/ /ən.tiˈpa.ɾə/ n fem
antipara

antipartícula /ˌan.ti.paɾˈti.ku.ɫa/ /ˌan.ti.pərˈti.ku.ɫə/ n fem
antipartícula

antiparèmia n fem
refrán contradictorio

antipatia /an.ti.paˈti.a/ /ən.ti.pəˈti.ə/ n fem
antipatía

antipedagogia n fem
antipedagogía

antipressió n fem
antipressing

antiprotó /an.ti.pɾoˈto/ /ən.ti.pɾuˈto/ n masc
antiprotón

antipàtic /an.tiˈpa.tik/ /ən.tiˈpa.tik/ adj masc
antipático

antipàticament /an.tiˌpa.ti.kaˈmen/ /an.tiˌpa.ti.kaˈment/ /ən.tiˌpa.ti.kəˈmen/ /ən.tiˌpa.ti.kəˈment/ adv
antipático

antiquíssim /an.tiˈki.sim/ /ən.tiˈki.sim/ adj masc
antiquísimo

antiradiació n fem
antirradiación
Que s'oposa a la radiació.

antiraquític /ˌan.ti.raˈki.tik/ /ˌan.ti.rəˈki.tik/ adj masc
antirraquítico

antisemitisme /ˌan.ti.se.miˈtiz.me/ /ˌan.ti.sə.miˈtiz.mə/ n masc
antisemitismo

antitragus /ˌan.tiˈtɾa.ɣus/ n masc
antitrago

antivibrador /ˌan.ti.vi.bɾaˈðoɾ/ /ˌan.ti.vi.bɾəˈðo/ /ˌan.ti.βi.βɾaˈðo/ /ˌan.ti.βi.βɾaˈðoɾ/ /ˌan.ti.βi.βɾəˈðo/ n masc
antivibrador

antocianosi /an.to.si.aˈnɔ.zi/ /ən.to.si.əˈnɔ.zi/ /ən.tu.si.əˈnɔ.zi/ n fem
antocianosis

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
antología

antomania /an.to.maˈni.a/ /ən.to.məˈni.ə/ /ən.tu.məˈni.ə/ n fem
antomanía

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ n fem
antonomasia

antonomàsticament /an.to.noˌmas.ti.kaˈmen/ /an.to.noˌmas.ti.kaˈment/ /ən.to.noˌmas.ti.kəˈment/ /ən.tu.nuˌmas.ti.kəˈmen/ adv
antonomásticamente

antoptosi /an.topˈtɔ.zi/ /ən.topˈtɔ.zi/ /ən.tupˈtɔ.zi/ n fem
antoptosis

antracnosi /an.tɾaŋˈnɔ.zi/ /an.tɾaɡˈnɔ.zi/ /ən.tɾəŋˈnɔ.zi/ n fem
antracnosis

antracòfil /an.tɾaˈkɔ.fiɫ/ /ən.tɾəˈkɔ.fiɫ/ adj masc
antracófilo

antre /ˈan.tɾe/ /ˈan.tɾə/ n masc
antro
(geografia) cova
Local sinistre o de mala reputació
(anatomia) Cavitat anatòmica, especialment els sins dels ossos

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
antropocentrismo

antropologia /an.tɾo.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.tɾo.po.ɫoˈʒi.a/ /ən.tɾo.po.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tɾu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
antropología

antropologia cultural n fem
antropología cultural

antropologia social n fem
antropología social

antroponímia /an.tɾo.poˈni.mi.a/ /ən.tɾo.poˈni.mi.ə/ /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ n fem
antroponimia

antropotopònim /an.tɾo.po.toˈpɔ.nim/ /ən.tɾo.po.toˈpɔ.nim/ /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nim/ n masc
antropotopónimo

antropònim /an.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾuˈpɔ.nim/ n masc
antropónimo

antrosòl /an.tɾoˈsɔɫ/ /ən.tɾoˈsɔɫ/ /ən.tɾuˈsɔɫ/ n masc
antrosol

antròpic /anˈtrɔ.pik/ /ənˈtrɔ.pik/ adj masc
antrópico
Relatiu o pertanyent a l'home o a la seva acció.

antullar-se /an.tuˈʎaɾ.se/ /ən.tu.ʎərˈsə/ /ən.tuˈʎar.sə/ /ən.tuˈʎaɾ.sə/ v
antojarse

antàrtic /ənˈtar.tik/ adj masc
antártico
Relatiu o pertanyent a l'Antàrtida o a la regió circumdant.

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ n masc
antídoto

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ n masc
antílope

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ n neut
antípoda
(sovint en plural) Habitants de la Terra que ocupen llocs de la mateixa diametralment oposats entre sí.
Persona o cosa de geni o natura oposats entre sí.

antípodes /anˈti.po.ðes/ /ənˈti.pu.ðəs/ n masc
antípodas
Regió de la Terra situada diametralment oposada, en especial Nova Zelanda i Austràlia.

antònim /anˈtɔ.nim/ adj masc
antónimo
Contrari, amb un significat oposat a una altra.

antònim /anˈtɔ.nim/ n masc
antónimo
Paraula amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ adj
anual

anualment /a.nuˌaɫˈmen/ /a.nuˌaɫˈment/ /ə.nuˌaɫˈmen/ /ə.nuˌaɫˈment/ adv
anualmente

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ adj
anular
Amb forma d'anell o relatiu a l'anell.

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ n masc
dedo anular
(anatomia) Quart dit de la mà entre el dit del cor i el menovell.

anul·lació /a.nu.ɫa.siˈo/ /a.nuɫ.ɫa.siˈo/ /ə.nu.ɫə.siˈo/ /ə.nuɫ.ɫə.siˈo/ n fem
anulación

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ v
anular
Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ n masc
anuncio
Comunicació escrita o oral adreçada al públic en general.
anuncio reclamo
Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciador oficial n masc
anunciador oficial

anunciant /a.nun.siˈan/ /a.nun.siˈant/ /ə.nun.siˈan/ /ə.nun.siˈant/ n neut
anunciante
Persona que anuncia l’arribada d’algú en un lloc.
Empresa o persona que anuncia un producte o servei amb propòsit publicitari.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ v
anunciar
Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.
(botxes) Designar, un jugador, una botxa o el bolig com a objectiu d'una embotxada.
cantar
(esports de raqueta) Comunicar en veu alta, l'àrbitre o el jutge de cadira, la puntuació obtinguda al llarg d'un partit, les accions no vàlides, etc.

anus /ˈa.nus/ n masc
ano

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ n fem
anchoa

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ n masc
año
Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).
Temps que triga qualsevol planeta del sistema solar en fer el seu moviment de translació.

any de la picor n
año de la nana

any de traspàs n masc
año bisiesto

any natural n masc
año natural

any sabàtic n masc
año sabático

anyal /aˈɲaɫ/ /əˈɲaɫ/ adj
anual

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ n masc
cordero

anyellar /a.ɲeˈʎa/ /a.ɲeˈʎaɾ/ /ə.ɲəˈʎa/ v
parir la oveja

anyoc /aˈɲɔk/ /əˈɲɔk/ n masc
ovillo

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ n masc
tengo ... años
Forma plural de any.

anys i panys n
años y años

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ adj masc
corderino
Referit a l’anyell.

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ n masc
añinos
Llana d’anyell.

anyívol /aˈɲi.voɫ/ /aˈɲi.βoɫ/ /əˈɲi.voɫ/ /əˈɲi.vuɫ/ /əˈɲi.βuɫ/ adj masc
añal
De només un any de durada o de bons fruits.

anàleg /aˈna.ɫek/ /əˈna.ɫək/ adj masc
análogo

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ n fem
análisis
Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.
avance
(videojocs) Article que es publica en revistes, diaris o llocs web especialitzats, en què s'expliquen les característiques bàsiques d'un videojoc, generalment sense fer-ne crítica.

anàlisi clínica n fem
análisis clínico

anàlisi conceptual n fem
análisis conceptual

anàlisi d'agrupaments n fem
análisis de conglomerados

anàlisi d'errors n fem
análisis de errores

anàlisi d'ítems n fem
análisis de ítems

anàlisi de contingut n fem
análisis de contenido

anàlisi de la interacció n fem
análisis de la interacción

anàlisi de variància n fem
análisis de la varianza

anàlisi del discurs n fem
análisis del discurso

anàlisi discriminant n fem
análisis discriminante

anàlisi documental n fem
análisis documental

anàlisi factorial n fem
análisis factorial

anàlisi institucional n fem
análisis institucional

anàlisi ocupacional n fem
análisis ocupacional

anàlisi post mortem n fem
análisis post mortem

anàlisi qualitativa de dades n fem
análisis cualitativo de datos

anàlisi quantitativa de dades n fem
análisis cuantitativo de datos

anàlogament /aˌna.ɫo.ɣaˈmen/ /aˌna.ɫo.ɣaˈment/ /əˌna.ɫo.ɣəˈment/ /əˌna.ɫu.ɣəˈmen/ adv
análogamente

anàrquicament /aˌnar.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈment/ /əˌnar.ki.kəˈmen/ /əˌnaɾ.ki.kəˈment/ adv
anárquicamente

anècdota /əˈnɛɡ.du.tə/ n fem
anécdota chascarrillo

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ n fem
anemia

anímicament /aˌni.mi.kaˈmen/ /aˌni.mi.kaˈment/ /əˌni.mi.kəˈmen/ /əˌni.mi.kəˈment/ adv
anímicamente

anís /aˈnis/ /əˈnis/ n masc
anís
Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.
Confit petit.

anòmalament /aˌnɔ.ma.ɫaˈmen/ /aˌnɔ.ma.ɫaˈment/ /əˌnɔ.mə.ɫəˈmen/ /əˌnɔ.mə.ɫəˈment/ adv
anómalo

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ adj masc
anónimo
Que no ha donat a conèixer el seu nom.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ n masc
anónimo
Autor desconegut.
Missatge escrit que no està signat pel seu autor.

anònimament /aˌnɔ.ni.maˈmen/ /aˌnɔ.ni.maˈment/ /əˌnɔ.ni.məˈmen/ /əˌnɔ.ni.məˈment/ adv
anónimo anónimamente

aombrar /a.omˈbɾa/ /a.omˈbɾaɾ/ /ə.omˈbɾa/ /ə.umˈbɾa/ v
asombrar
Fer ombra una cosa a altra.

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ n fem
aorta

apa /ˈa.pa/ /ˈa.pə/ Interjection
venga
Interjecció emprada per a encoratjar.

apadrinar /a.pa.ðɾiˈna/ /a.pa.ðɾiˈnaɾ/ /ə.pə.ðɾiˈna/ v
apadrinar
Fer de padrí en algun acte públic.

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ v
apagar
Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

apagat /a.paˈɣat/ /ə.pəˈɣat/ adj masc
apagado
Sense vigor, poc animat.
De color, de to, de so mancat d’intensitat, mat, somort.

apagesat /a.pa.d͡ʒeˈzat/ /a.pa.ʒeˈzat/ /ə.pə.ʒəˈzat/ adj masc
rústico

apaivagar /a.paj.vaˈɣaɾ/ /a.paj.βaˈɣa/ /ə.pəj.vəˈɣa/ /ə.pəj.βəˈɣa/ v
apaciguar

apallerar /a.pa.ʎeˈɾa/ /a.pa.ʎeˈɾaɾ/ /ə.pə.ʎəˈɾa/ v
almiarar

apalleronar /a.pa.ʎe.ɾoˈna/ /a.pa.ʎe.ɾoˈnaɾ/ /ə.pə.ʎə.ɾoˈna/ /ə.pə.ʎə.ɾuˈna/ v
almiarar

apallissar /a.pa.ʎiˈsa/ /a.pa.ʎiˈsaɾ/ /ə.pə.ʎiˈsa/ v
zurrar

apamar /a.paˈma/ /a.paˈmaɾ/ /ə.pəˈma/ v
medir por palmos

apanar /a.paˈna/ /a.paˈnaɾ/ /ə.pəˈna/ v
mantener

apanyar /a.paˈɲa/ /a.paˈɲaɾ/ v
apañar

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ n masc
escaparate vitrina
Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparat /a.paˈɾat/ /ə.pəˈɾat/ n masc
aparato

aparat crític n masc
aparato crítico

aparcar /a.parˈka/ /a.paɾˈka/ /a.paɾˈkaɾ/ /ə.pərˈka/ v
aparcar

aparedar /a.pa.ɾeˈða/ /a.pa.ɾeˈðaɾ/ /ə.pə.ɾəˈða/ v
tapiar
Tancar un espai construint parets.
emparedar tapiar
Tancar entre parets una víctima o un difunt.

aparell /a.paˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾəʎ/ /ə.pəˈɾɛj/ n masc
aparato
Prevenció, preparatiu, disposició, reunió d'allò que es necessita per algun objecte.
Pompa, ostentació.
aparejo
Arreus o guarniments de les cavalleries per muntar-les, carregar-les o posar-les a tirar.
(nàutica) Màquina composta d'uns ternals amb un cap o corda que passa de l'un a l'altre i serveix per alçar coses de pes.
aparejo imprimación
(nàutica) Conjunt de veles i altres guarniments de les embarcacions.

aparell de 24 segons n masc
dispositivo de 24 segundos

aparell digestiu n masc
sistema digestivo

aparell lacrimal n masc
aparato lagrimal

aparell respiratori n masc
aparato respiratorio

aparellador /a.pa.ɾe.ʎaˈðo/ /a.pa.ɾe.ʎaˈðoɾ/ /ə.pə.ɾə.jəˈðo/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈðo/ adj masc
aparejador
Que aparella, prepara, disposa.

aparellador /a.pa.ɾe.ʎaˈðo/ /a.pa.ɾe.ʎaˈðoɾ/ /ə.pə.ɾə.jəˈðo/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈðo/ n masc
aparejador
Qui aparella, prepara, disposa.
Professional de la construcció que controla l'execució dels projectes elaborats per l’arquitecte.

aparellament /a.pa.ɾe.ʎaˈmen/ /a.pa.ɾe.ʎaˈment/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈmen/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈment/ n masc
aparejamiento

aparellar /a.pa.ɾeˈʎa/ /a.pa.ɾeˈʎaɾ/ /ə.pə.ɾəˈja/ /ə.pə.ɾəˈʎa/ v
aparejar
Preparar, disposar, amanir.
Posar els aparells a les cavalleries.
Posar les veles i altres aparells a l'embarcació per tenir-la a punt de poder navegar.
imprimar
Preparar amb el bany o primers colors la tela que s'ha de pintar o la peça que s'ha de daurar.
emparejar
Ajuntar mascle i femella per fer cria, apariar.
aparear
Unir entre si coses iguals o semblants, fent-ne parells.

aparentar /a.pa.ɾenˈta/ /a.pa.ɾenˈtaɾ/ /ə.pə.ɾənˈta/ v
aparentar

aparentment /a.paˌɾemˈmen/ /a.paˌɾemˈment/ /ə.pəˌɾemˈmen/ /ə.pəˌɾemˈment/ adv
aparentemente

aparença /a.paˈɾen.sa/ /ə.pəˈɾən.sə/ /ə.pəˈɾɛn.sə/ n fem
apariencia

aparençar /a.pa.ɾenˈsa/ /a.pa.ɾenˈsaɾ/ /ə.pə.ɾənˈsa/ v
aparentar
Voler fer aparent.

aparetre /a.paˈɾe.tɾe/ /ə.pəˈɾə.tɾə/ /ə.pəˈɾɛ.tɾə/ v
aparecerse

apariament /a.pa.ɾi.aˈmen/ /a.pa.ɾi.aˈment/ /ə.pə.ɾi.əˈmen/ /ə.pə.ɾi.əˈment/ n masc
emparejamiento

aparició /a.pa.ɾi.siˈo/ /ə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
aparición

aparició sobtada n fem
popping

aparionar /a.pa.ɾi.oˈna/ /a.pa.ɾi.oˈnaɾ/ /ə.pə.ɾi.oˈna/ /ə.pə.ɾi.uˈna/ v
emparejar

aparracar /a.pa.raˈka/ /a.pa.raˈkaɾ/ /ə.pə.rəˈka/ v
remendar
(central) Cosir pedaços de roba per tapar forats en la roba vella.

aparrat /a.paˈrat/ /ə.pəˈrat/ adj masc
aparrado

aparroquianar /a.pa.ro.ki.aˈna/ /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/ /ə.pə.ro.ki.əˈna/ /ə.pə.ru.ki.əˈna/ v
aparroquiar

aparroquiar-se /a.pa.ro.kiˈaɾ.se/ /ə.pə.ro.kiˈaɾ.sə/ /ə.pə.ru.ki.ərˈsə/ /ə.pə.ru.kiˈar.sə/ v
aparroquiarse
Fer-se parroquià d’un indret, client d'un establiment.

apart /aˈpaɾt/ /əˈpaɾt/ n masc
aparte

apartadament /a.parˌta.ðaˈmen/ /a.paɾˌta.ðaˈmen/ /a.paɾˌta.ðaˈment/ /ə.pərˌta.ðəˈmen/ /ə.pəɾˌta.ðəˈment/ adv
apartadamente

apartament /a.pal.taˈment/ /a.par.taˈmen/ /a.paɾ.taˈmen/ /a.paɾ.taˈment/ /ə.pər.təˈmen/ /ə.pəɾ.təˈment/ n masc
apartamiento
Acció o efecte d'apartar.
apartamento
Part separada d'un edifici.

apartament turístic n masc
apartamento turístico

apartar /a.parˈta/ /a.paɾˈta/ /a.paɾˈtaɾ/ /ə.pərˈta/ v
apartar

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
aparecer
Presentar-se a la vista impensadament.
parecer
Trobar-se allò que es tenia per perdut.

apassionadament /a.pa.si.oˌna.ðaˈmen/ /a.pa.si.oˌna.ðaˈment/ /ə.pə.si.oˌna.ðəˈment/ /ə.pə.si.uˌna.ðəˈmen/ adv
apasionadamente

apassionar /a.pa.si.oˈna/ /a.pa.si.oˈnaɾ/ /ə.pə.si.oˈna/ /ə.pə.si.uˈna/ v
apasionar

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ n fem
apatía

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ v
apedazar

apedregar /a.pe.ðɾeˈɣa/ /a.pe.ðɾeˈɣaɾ/ v
apedrear
Llançar pedres contra algú o alguna cosa.

apegar /a.peˈɣa/ /a.peˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ v
pegar
Enganxar una cosa amb altra amb pega.

apeixar /a.pejˈʃa/ /a.pejˈʃaɾ/ /a.peˈʃa/ /ə.pəˈʃa/ v
cebar

apelfar /a.peɫˈfa/ /a.peɫˈfaɾ/ /ə.pəɫˈfa/ v
afelpar

apelfat /a.peɫˈfat/ /ə.pəɫˈfat/ adj masc
afelpado
Revestit de pelfa o de quelcom similar (borrissol, seda, pèl, llana, etc.).

apel·lable /a.peɫˈɫa.bɫe/ /a.peɫˈɫab.bɫe/ /a.peˈɫa.βɫe/ /ə.pəɫˈɫab.bɫə/ /ə.pəˈɫa.βɫə/ adj
apelable

apel·lació /a.pe.ɫa.siˈo/ /a.peɫ.ɫa.siˈo/ /ə.pə.ɫə.siˈo/ /ə.pəɫ.ɫə.siˈo/ n fem
apelación
(dret) Acció d'apel·lar.
apelativo
Nom que rep algú per part dels altres.

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ v
apelar
Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.
Recórrer a alguna cosa per buscar remei.
llamar
Cridar, fer venir a algú.

apercebre /a.peɾˈse.bɾe/ /ə.pərˈsɛ.bɾə/ /ə.pərˈsɛ.βɾə/ /ə.pəɾˈsə.bɾə/ v
apercibir

aperduar-se /a.peɾ.ðuˈaɾ.se/ /ə.pər.duˈar.sə/ /ə.pər.ðu.ərˈsə/ /ə.pəɾ.ðuˈaɾ.sə/ v
debilitarse

apergaminar-se /a.peɾ.ɣa.miˈnaɾ.se/ /ə.pər.ɡə.miˈnar.sə/ /ə.pər.ɣə.mi.nərˈsə/ /ə.pəɾ.ɣə.miˈnaɾ.sə/ v
apergaminarse

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ adj masc
aperitivo
Que fa obrir la gana.

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ n masc
aperitivo
Col·lació de beguda i tapes que es pren abans d’un àpat.

apesaradament /a.pe.zaˌɾa.ðaˈmen/ /a.pe.zaˌɾa.ðaˈment/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈment/ adv
apesaradamente

apesarar /a.pe.zaˈɾa/ /a.pe.zaˈɾaɾ/ /ə.pe.zəˈɾa/ /ə.pə.zəˈɾa/ v
apesadumbrar

apetir /a.peˈti/ /a.peˈtiɾ/ /ə.pəˈti/ v
apetecer

api n masc
apio

apiadar-se /a.pi.aˈðaɾ.se/ /ə.pi.ə.ðərˈsə/ /ə.pi.əˈðar.sə/ /ə.pi.əˈðaɾ.sə/ v
apiadarse

apicle /aˈpi.kɫe/ /əˈpi.kɫə/ n masc
apículo

apiculat /a.pi.kuˈɫat/ /ə.pi.kuˈɫat/ adj masc
apiculado

apicultor /a.pi.kuɫˈto/ /a.pi.kuɫˈtoɾ/ /ə.pi.kuɫˈto/ n masc
apicultor

apilar /a.piˈɫa/ /a.piˈɫaɾ/ /ə.piˈɫa/ v
apilar

apilonar /a.pi.ɫoˈna/ /a.pi.ɫoˈnaɾ/ /ə.pi.ɫoˈna/ /ə.pi.ɫuˈna/ v
apilar

apilotar /a.pi.ɫoˈta/ /a.pi.ɫoˈtaɾ/ /ə.pi.ɫoˈta/ /ə.pi.ɫuˈta/ v
amontonar

apinyadament /a.piˌɲa.ðaˈmen/ /a.piˌɲa.ðaˈment/ /ə.piˌɲa.ðəˈmen/ /ə.piˌɲa.ðəˈment/ adv
apiñado

apinyar /a.piˈɲa/ /a.piˈɲaɾ/ /ə.piˈɲa/ v
apiñar

apitrar /a.piˈtɾa/ /a.piˈtɾaɾ/ /ə.piˈtɾa/ v
abochornar

aplacar /a.pɫaˈka/ /a.pɫaˈkaɾ/ /ə.pɫəˈka/ v
aplacar

aplacat /a.pɫaˈkat/ /ə.pɫəˈkat/ n masc
chapado

aplanar /a.pɫaˈna/ /a.pɫaˈnaɾ/ /ə.pɫəˈna/ v
allanar
Posar plana una superfície.
aplanar
Atordir, deixar postrat.

aplanetat /a.pɫa.neˈtat/ /ə.pɫə.nəˈtat/ adj masc
desafortunado

aplanetisme /a.pɫa.neˈtiz.me/ /ə.pɫə.nəˈtiz.mə/ n masc
aplanetismo

aplanogàmeta /a.pɫa.noˈɣa.me.ta/ /ə.pɫə.noˈɣa.mə.tə/ /ə.pɫə.nuˈɣa.mə.tə/ n masc
aplanogameto

aplantillar /a.pɫan.tiˈʎa/ /a.pɫan.tiˈʎaɾ/ /ə.pɫən.tiˈʎa/ v
aplantillar

aplanòspora /a.pɫaˈnɔs.po.ɾa/ /ə.pɫəˈnɔs.po.ɾə/ /ə.pɫəˈnɔs.pu.ɾə/ n fem
aplanóspora

aplatar /a.pɫaˈta/ /a.pɫaˈtaɾ/ /ə.pɫəˈta/ v
achatar

aplatat /a.pɫaˈtat/ /ə.pɫəˈtat/ adj masc
achatado

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ n masc
aplauso

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ v
aplaudir

aplec /aˈpɫek/ /əˈpɫək/ /əˈpɫɛk/ n masc
asamblea

aplegabats n neut
cargabates

aplegapilotes /aˌpɫe.ɣa.piˈɫɔ.tes/ /əˌpɫə.ɣə.piˈɫɔ.təs/ /əˌpɫɛ.ɣə.piˈɫɔ.təs/ n neut
recogepelotas

aplegar /a.pɫeˈɣa/ /a.pɫeˈɣaɾ/ v
reunir
Fer coincidir persones en un lloc.
recoger
Posar diversos elements junts o a prop els uns dels altres.

apleròtic /a.pɫeˈɾɔ.tik/ /ə.pɫəˈɾɔ.tik/ adj masc
aplerótico

apletar /a.pɫeˈta/ /a.pɫeˈtaɾ/ /ə.pɫəˈta/ v
apriscar

aplicabilitat /a.pɫi.ka.bi.ɫiˈtat/ /ə.pɫi.kə.βi.ɫiˈtat/ n fem
aplicabilidad

aplicació /a.pɫi.ka.siˈo/ /ə.pɫi.kə.siˈo/ n fem
aplicación

aplicació rupturista n fem
aplicación asesina

aplicar /a.pɫiˈka/ /a.pɫiˈkaɾ/ /ə.pɫiˈka/ v
aplicar aplicarse
Ajuntar o posar una cosa sobre d'altra.
Destinar alguna cosa a algun ús.
aplicarse
(pronominal) Posar atenció o enteniment en l'estudi o execució d'alguna cosa.

aplicatiu /a.pɫi.kaˈtiw/ /ə.pɫi.kəˈtiw/ adj masc
aplicativo

aplomar /a.pɫoˈma/ /a.pɫoˈmaɾ/ /ə.pɫoˈma/ /ə.pɫuˈma/ v
aplomar
(arquitectura) Posar a plom, examinar amb la plomada.
aplomarse
(pronominal) Caure a plom.

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ n fem
apocalipsis

apocar /a.poˈka/ /a.poˈkaɾ/ /ə.poˈka/ /ə.puˈka/ v
apocar
Disminuir a poca cosa.
apocarse
(pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

apocopar /a.po.koˈpa/ /a.po.koˈpaɾ/ /ə.po.koˈpa/ /ə.pu.kuˈpa/ v
apocopar

apoderament /a.po.ðe.ɾaˈmen/ /a.po.ðe.ɾaˈment/ /ə.po.ðə.ɾəˈment/ /ə.pu.ðə.ɾəˈmen/ n masc
apoderamiento

apoderar /a.po.ðeˈɾa/ /a.po.ðeˈɾaɾ/ /ə.po.ðəˈɾa/ /ə.pu.ðəˈɾa/ v
apoderar
Atorgar poders.
apoderarse
(pronominal) Fer-se amo d'una cosa, ocupar-la, posar-la sota el seu poder.

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ n masc
apogeo
Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.
Període culminant, de màxim vigor.

apoliticisme /a.po.ɫi.tiˈsiz.me/ /ə.po.ɫi.tiˈsiz.mə/ /ə.pu.ɫi.tiˈsiz.mə/ n masc
apoliticismo

apologitzar /a.po.ɫo.d͡ʒiˈza/ /a.po.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /a.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡za/ v
apologizar

apologèticament /a.po.ɫoˌd͡ʒɛ.ti.kaˈmen/ /a.po.ɫoˌd͡ʒɛ.ti.kaˈment/ /a.po.ɫoˌʒɛ.ti.kaˈmen/ /ə.po.ɫoˌʒɛ.ti.kəˈment/ /ə.pu.ɫuˌʒɛ.ti.kəˈmen/ adv
apologético

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ n fem
aponeurosis

apoplexia /a.po.pɫekˈsi.a/ /ə.po.pɫəkˈsi.ə/ /ə.pu.pɫəkˈsi.ə/ n fem
apoplejía

apoptosi /a.popˈtɔ.zi/ /ə.popˈtɔ.zi/ /ə.pupˈtɔ.zi/ n fem
apoptosis

apoquinar /a.po.kiˈna/ /a.po.kiˈnaɾ/ /ə.po.kiˈna/ /ə.pu.kiˈna/ v
apoquinar

aporofòbia /a.po.ɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.po.ɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.pu.ɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.pu.ɾuˈfɔ.βi.ə/ n fem
aporofobia

aporrinar /a.po.riˈna/ /a.po.riˈnaɾ/ /ə.po.riˈna/ /ə.pu.riˈna/ v
aporrear
Pegar porrades.
denostar
Dir fàstics, injuriar de paraula.

aportació /a.poɾ.ta.siˈo/ /ə.poɾ.tə.siˈo/ /ə.pur.tə.siˈo/ n fem
aportación

aportar /a.porˈta/ /a.poɾˈta/ /a.poɾˈtaɾ/ /ə.poɾˈta/ /ə.purˈta/ v
aportar
(nàutica) Arribar a port.
Portar cadascú la seva part.

aposentar /a.po.zenˈta/ /a.po.zenˈtaɾ/ /ə.po.zənˈta/ /ə.pu.zənˈta/ v
aposentar

aposició /a.po.zi.siˈo/ /ə.po.zi.siˈo/ /ə.pu.zi.siˈo/ n fem
aposición

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ n fem
apuesta

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ v
apostar
Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.
Prendre partit per alguna cosa, encoratjar.
Situar a l'aguait.

apostatar /a.pos.taˈta/ /a.pos.taˈtaɾ/ /ə.pos.təˈta/ /ə.pus.təˈta/ v
apostatar

apostema /a.posˈte.ma/ /ə.posˈtɛ.mə/ /ə.pusˈtɛ.mə/ n masc
apostema

apostemar /a.pos.teˈma/ /a.pos.teˈmaɾ/ /ə.pos.təˈma/ /ə.pus.təˈma/ v
apotemar

apostrofar /a.pos.tɾoˈfa/ /a.pos.tɾoˈfaɾ/ /ə.pos.tɾoˈfa/ /ə.pus.tɾuˈfa/ v
apostrofar
Escriure un apòstrof.
Dirigir un apòstrofe a algú.

apostòlicament /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /ə.posˌtɔ.ɫi.kəˈment/ /ə.pusˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ adv
apostólicamente

apotecari /a.po.teˈka.ɾi/ /ə.po.təˈka.ɾi/ /ə.pu.təˈka.ɾi/ n masc
boticario

apotecaria /a.po.te.kaˈɾi.a/ /ə.po.tə.kəˈɾi.ə/ /ə.pu.tə.kəˈɾi.ə/ n fem
botica

apoteci /a.poˈtɛ.si/ /ə.poˈtɛ.si/ /ə.puˈtɛ.si/ n masc
apotecio

apoteòsicament /a.po.teˌɔ.zi.kaˈmen/ /a.po.teˌɔ.zi.kaˈment/ /ə.po.teˌɔ.zi.kəˈment/ /ə.pu.teˌɔ.zi.kəˈmen/ adv
apoteósicamente

apreciablement /a.pɾe.siˌa.bɫeˈment/ /a.pɾe.siˌa.βɫeˈmen/ /a.pɾe.siˌab.bɫeˈmen/ /ə.pɾə.siˌa.βɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈment/ adv
apreciadamente

apreciació /a.pɾe.si.a.siˈo/ /ə.pɾə.si.a.siˈo/ n fem
apreciación
Acte o efecte d'apreciar.
(esports de pilota) Decisió presa per un àrbitre, d'acord amb el seu criteri, sobre una acció de joc.

apreciar /a.pɾe.siˈa/ /a.pɾe.siˈaɾ/ /ə.pɾə.siˈa/ v
apreciar
Avaluar, posar preu a les coses vendibles.
Estimar, fer apreciació o estima de la part positiva d'alguna cosa o persona.

apregonar /a.pɾe.ɣoˈna/ /a.pɾe.ɣoˈnaɾ/ /ə.pɾə.ɣoˈna/ /ə.pɾə.ɣuˈna/ v
ahondar
Fer més pregon, aprofundir.
Anar ben endins.

aprehendre /a.pɾeˈen.dɾe/ /ə.pɾəˈən.dɾə/ /ə.pɾəˈɛn.dɾə/ v
aprehender
Arribar a imaginar, copsar.
(filosofia) Conèixer sense fer judici o sense afirmar ni negar.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ v
aprender

aprendre a aprendre v
aprender a aprender

aprendre de memòria v
aprender de memoria

aprenent /a.pɾeˈnen/ /a.pɾeˈnent/ /ə.pɾəˈnen/ /ə.pɾəˈnent/ n masc
aprendiz

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ n masc
aprendizaje

aprenentatge assistit per ordinador n masc
aprendizaje asistido por ordenador

aprenentatge associatiu n masc
aprendizaje asociativo

aprenentatge basat en l'experiència n masc
aprendizaje basado en la experiencia

aprenentatge basat en problemes n masc
aprendizaje basado en problemas

aprenentatge basat en projectes n masc
aprendizaje basado en proyectos

aprenentatge compartit n masc
aprendizaje compartido

aprenentatge cooperatiu n masc
aprendizaje cooperativo

aprenentatge electrònic n masc
aprendizaje electrónico

aprenentatge inductiu n masc
aprendizaje inductivo

aprenentatge mecànic n masc
aprendizaje mecánico

aprenentatge mixt n masc
aprendizaje combinado

aprenentatge mòbil n masc
aprendizaje electrónico móvil

aprenentatge obert n masc
aprendizaje abierto

aprenentatge per assaig i error n masc
aprendizaje por ensayo y error

aprenentatge per descobriment n masc
aprendizaje por descubrimiento

aprenentatge per imitació n masc
aprendizaje por imitación

aprenentatge per observació n masc
aprendizaje por observación

aprenentatge permanent n masc
aprendizaje continuo

aprenentatge precoç n masc
aprendizaje precoz

aprenentatge receptiu n masc
aprendizaje receptivo

aprenentatge significatiu n masc
aprendizaje significativo

aprenentatge social n masc
aprendizaje social

aprenentatge transversal n masc
aprendizaje a lo ancho de la vida

aprenentatge vicari n masc
aprendizaje vicario

apressadament /a.pɾeˌsa.ðaˈmen/ /a.pɾeˌsa.ðaˈment/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈmen/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈment/ adv
apremiantemente

apressar /a.pɾeˈsa/ /a.pɾeˈsaɾ/ /ə.pɾəˈsa/ v
apresurar

apressat /a.pɾeˈsat/ /ə.pɾəˈsat/ adj masc
apresurado
Que va amb pressa per fer les coses.

apressori /a.pɾeˈsɔ.ɾi/ /ə.pɾəˈsɔ.ɾi/ n masc
apresorio

aprestar /a.pɾesˈta/ /a.pɾesˈtaɾ/ /ə.pɾəsˈta/ v
aprestar

apreuar /a.pɾeˈwa/ /a.pɾeˈwaɾ/ /ə.pɾəˈwa/ v
evaluar

aprimar /a.pɾiˈma/ /a.pɾiˈmaɾ/ /ə.pɾiˈma/ v
adelgazar
Fer tornar més prim.

aprisió n fem
aprisión

aprofitar /a.pɾo.fiˈta/ /a.pɾo.fiˈtaɾ/ /ə.pɾo.fiˈta/ /ə.pɾu.fiˈta/ v
aprovechar aprovecharse
Ser profitós, servir de profit, d'utilitat.
aprovechar
Emprar útilment alguna cosa.

aprofitat /a.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾu.fiˈtat/ adj masc
aprovechado
Que se n'ha extret el màxim rendiment.
Persona desvergonyida que es relaciona amb altres persones per propi benefici.

aprofundir /a.pɾo.funˈdi/ /a.pɾo.funˈdiɾ/ /ə.pɾo.funˈdi/ /ə.pɾu.funˈdi/ v
profundizar

apromptar /a.pɾomˈta/ /a.pɾomˈtaɾ/ /ə.pɾomˈta/ /ə.pɾumˈta/ v
aprontar

apropiadament /a.pɾo.piˌa.ðaˈmen/ /a.pɾo.piˌa.ðaˈment/ /ə.pɾo.piˌa.ðəˈment/ /ə.pɾu.piˌa.ðəˈmen/ adv
apropiadamente

apropiar /a.pɾo.piˈa/ /a.pɾo.piˈaɾ/ /ə.pɾo.piˈa/ /ə.pɾu.piˈa/ v
apropiar apropiarse
Atribuir, fer propi d'algú.
apropiar
Aplicar a cada cosa allò que li és propi i convenient.
apropiarse
(pronominal) Quedar-se alguna cosa com a pròpia.

aprovació /a.pɾo.va.siˈo/ /a.pɾo.βa.siˈo/ /ə.pɾo.və.siˈo/ /ə.pɾu.və.siˈo/ /ə.pɾu.βə.siˈo/ n fem
aprovación aprobación

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ v
aprobar
Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.
Rebre la qualificació d'aprovat en un examen, un curs, etc.

aprovat /a.pɾoˈvat/ /a.pɾoˈβat/ /ə.pɾoˈvat/ /ə.pɾuˈvat/ /ə.pɾuˈβat/ n masc
aprobado

aprovisionar /a.pɾo.vi.zi.oˈnaɾ/ /a.pɾo.βi.zi.oˈna/ /ə.pɾo.vi.zi.oˈna/ /ə.pɾu.vi.zi.uˈna/ /ə.pɾu.βi.zi.uˈna/ v
aprovisionar

aproximació /a.pɾok.si.ma.siˈo/ /ə.pɾok.si.mə.siˈo/ /ə.pɾuk.si.mə.siˈo/ n fem
aproximación

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ adv
aproximadamente más o menos

aproximant /a.pɾok.siˈman/ /a.pɾok.siˈmant/ /ə.pɾok.siˈmant/ /ə.pɾuk.siˈman/ adj
aproximante

aproximativament /a.pɾok.si.maˌti.vaˈment/ /a.pɾok.si.maˌti.βaˈmen/ /ə.pɾok.si.məˌti.vəˈment/ /ə.pɾuk.si.məˌti.vəˈmen/ /ə.pɾuk.si.məˌti.βəˈmen/ adv
aproximativo

apràxia n fem
apraxia

aptament /ˌap.taˈmen/ /ˌap.taˈment/ /ˌap.təˈmen/ /ˌap.təˈment/ adv
aptamente

apte /ˈap.te/ /ˈap.tə/ adj masc
apto
Amb capacitat per fer una tasca determinada, amb un cert nivell.

aptitud /ap.tiˈtut/ /əp.tiˈtut/ n fem
aptitud capacidad

apugonar-se /a.pu.ɣoˈnaɾ.se/ /ə.pu.ɣoˈnaɾ.sə/ /ə.pu.ɣu.nərˈsə/ /ə.pu.ɣuˈnar.sə/ v
apiojarse

apujar /a.puˈd͡ʒa/ /a.puˈd͡ʒaɾ/ /a.puˈʒa/ /ə.puˈʒa/ v
aumentar
Augmentar una quantitat de diners.

apunt /aˈpun/ /aˈpunt/ /əˈpun/ /əˈpunt/ n masc
apunte

apuntador /a.pun.taˈðo/ /a.pun.taˈðoɾ/ /ə.pun.təˈðo/ n masc
apuntador
(petanca, botxes) Jugador, generalment el que tira en primer lloc, encarregat d'apuntar.
(informàtica, programació) Tipus de dada capaç de contenir una adreça de memòria que assenyala una altra dada, típicament la que assenyala el contingut d'una variable.

apuntalament /a.pun.ta.ɫaˈmen/ /a.pun.ta.ɫaˈment/ /ə.pun.tə.ɫəˈmen/ /ə.pun.tə.ɫəˈment/ n masc
apuntalamiento

apuntalar /a.pun.taˈɫa/ /a.pun.taˈɫaɾ/ /ə.pun.təˈɫa/ v
apuntalar pertrecharse
Posar puntals.

apuntar /a.punˈta/ /a.punˈtaɾ/ v
apuntar
anotar
(jocs) Posar sobre una carta la quantitat que es vol jugar.
Insinuar o tocar lleugerament algun afer o matèria.
(teatre) Llegir l'apuntador allò que els actors han de recitar.
Subjectar alguna cosa provisionalment amb puntes o claus.
Dirigir la punta de l'arma en posició de disparar.
Assenyalar o indicar.
Començar a manifestar-se alguna cosa.
(petanca, botxes) Llançar una bola tan a prop com sigui possible d'una altra bola o del bolig sense provocar-ne el desplaçament.

apunts /aˈpuns/ /əˈpuns/ n masc
apuntes
Notes escrites preses en llegir un llibre, un document, etc., en escoltar l'explicació d'un professor a classe, una conferència, etc., per ajudar-ne la recordança, servir en l'estudi personal o aprofitar-les a qualsevol altre fi.

apunyalar /a.pu.ɲaˈɫa/ /a.pu.ɲaˈɫaɾ/ /ə.pu.ɲəˈɫa/ v
apuñalar

apunyegar /a.pu.ɲeˈɣa/ /a.pu.ɲeˈɣaɾ/ /ə.pu.ɲəˈɣa/ v
apuñetear

apurar /a.puˈɾa/ /a.puˈɾaɾ/ /ə.puˈɾa/ v
apurar
Esbrinar i arribar a posar en clar alguna cosa.

apàtic /aˈpa.tik/ /əˈpa.tik/ adj masc
apático

apàticament /aˌpa.ti.kaˈmen/ /aˌpa.ti.kaˈment/ /əˌpa.ti.kəˈmen/ /əˌpa.ti.kəˈment/ adv
apático

apèndix /aˈpɛn.diks/ /əˈpɛn.diks/ n masc
apéndice
Òrgan o membre subordinat a una altra.
Cosa adjuntada a una altra de la qual té la funcionalitat accessòria, com una prolongació.

apèndix vermiforme n masc
apéndice vermiforme

apòcope /aˈpɔ.ko.pe/ /əˈpɔ.ku.pə/ n fem
apócope

apòcrif /aˈpɔ.kɾif/ /əˈpɔ.kɾif/ adj masc
apócrifo

apòcrifament /aˌpɔ.kɾi.faˈmen/ /aˌpɔ.kɾi.faˈment/ /əˌpɔ.kɾi.fəˈmen/ /əˌpɔ.kɾi.fəˈment/ adv
apócrifamente

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ n fem
apófisis
(anatomia) Protuberància normalment en un os.
(botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòfisi coracoide n fem
apófisis coracoides

apòfisi mastoide n fem
apófisis mastoides

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ n masc
apóstol

aquarel·la /a.kwaˈɾɛ.ɫa/ /a.kwaˈɾɛ.ɫɛ/ /a.kwaˈɾɛɫ.ɫa/ /ə.kwəˈɾɛ.ɫə/ /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫə/ n fem
acuarela

aquarel·lable /a.kwa.ɾeɫˈɫa.bɫe/ /a.kwa.ɾeɫˈɫab.bɫe/ /a.kwa.ɾeˈɫa.βɫe/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫab.bɫə/ /ə.kwə.ɾəˈɫa.βɫə/ adj
acuarelable

aquarel·lar /a.kwa.ɾeɫˈɫa/ /a.kwa.ɾeɫˈɫaɾ/ /a.kwa.ɾeˈɫa/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫa/ /ə.kwə.ɾəˈɫa/ v
acuarelar

aquarel·lista /a.kwa.ɾeɫˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeɫˈɫis.te/ /a.kwa.ɾeˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeˈɫis.te/ /ak.kwe.ɾeˈɫis.ta/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/ /ə.kwə.ɾəˈɫis.tə/ n neut
acuarelista

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ n masc
acuario
Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ n neut
acuario

aquarterar /a.kwar.teˈɾa/ /a.kwaɾ.teˈɾa/ /a.kwaɾ.teˈɾaɾ/ /ə.kwər.təˈɾa/ v
acuartelar

aquedar /a.keˈða/ /a.keˈðaɾ/ /ə.keˈða/ /ə.kəˈða/ v
aquedar

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ adj masc
ese
(poc usat) Demostratiu de proximitat en l’espai o el temps en referència a la segona persona.

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ pronoun
ése
(poc usat) Aqueixa cosa.

aquell /aˈkeʎ/ /əˈkeʎ/ /əˈkəʎ/ /əˈkɛʎ/ adj
aquel
Demostratiu de llunyania usat per mostrar que el fet referit és a una certa distància de l'emissor del missatge.

aquella /aˈke.ʎa/ /əˈke.ʎə/ /əˈkə.ʎə/ /əˈkɛ.ʎə/ pronoun
aquella

aquelles /aˈke.ʎes/ /əˈke.ʎəs/ /əˈkə.ʎəs/ /əˈkɛ.ʎəs/ pronoun
aquellas

aquells /aˈkeʎs/ /aˈkeʎʃ/ /əˈkeʎs/ /əˈkəʎs/ /əˈkɛʎs/ pronoun
aquellos

aquemènida /a.keˈmɛ.ni.ða/ /ə.kəˈmɛ.ni.ðə/ n masc
aqueménida

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ adj masc
este
Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquesta /aˈkes.ta/ /əˈkəs.tə/ /əˈkɛs.tə/ pronoun
esta

aquestes /aˈkes.tes/ /əˈkəs.təs/ /əˈkɛs.təs/ pronoun
estas

aquests /aˈkests/ /aˈkets/ /əˈkəsts/ /əˈkəts/ /əˈkɛsts/ /əˈkɛts/ pronoun
estos

aquietar /a.ki.eˈta/ /a.ki.eˈtaɾ/ /ə.ki.əˈta/ v
aquietar

aquilotar /a.ki.ɫoˈta/ /a.ki.ɫoˈtaɾ/ /ə.ki.ɫoˈta/ /ə.ki.ɫuˈta/ v
ahumar

aquintanar /a.kin.taˈna/ /a.kin.taˈnaɾ/ /ə.kin.təˈna/ v
adehesar

aquissar /a.kiˈsa/ /a.kiˈsaɾ/ /ə.kiˈsa/ v
enviscar

aquistar /a.kisˈta/ /a.kisˈtaɾ/ /ə.kisˈta/ v
conquistar

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ adj masc
acuático

aquí /aˈki/ adv
aquí
En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ adj masc
acuoso

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ n masc
acueducto

aqüeducte cerebral n masc
acueducto cerebral

aqüi- /a.kwi/ /ə.kwi/ prefix
acui-

aqüífer /aˈkwi.feɾ/ /əˈkwi.fər/ n masc
acuífero

ara /ˈa.ɾa/ adv
ahora

ara /ˈa.ɾa/ n masc
ara

arabesc /a.ɾaˈbesk/ /ə.ɾəˈbəsk/ /ə.ɾəˈbɛsk/ /ə.ɾəˈβɛsk/ n masc
arabesco

arabització /a.ɾa.bi.za.siˈo/ /a.ɾa.βi.d͡za.siˈo/ /ə.ɾə.βi.d͡zə.siˈo/ n fem
arabización

arabitzar /a.ɾa.biˈzaɾ/ /a.ɾa.βiˈd͡za/ /a.ɾa.βiˈza/ /ə.ɾə.βiˈd͡za/ v
arabizar

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ n fem
arado

aragonesisme /a.ɾa.ɣo.neˈziz.me/ /ə.ɾə.ɣo.nəˈziz.mə/ /ə.ɾə.ɣu.nəˈziz.mə/ n masc
aragonesismo

aragonesista /a.ɾa.ɣo.neˈzis.ta/ /a.ɾa.ɣo.neˈzis.te/ /ə.ɾə.ɣo.nəˈzis.tə/ /ə.ɾə.ɣu.nəˈzis.tə/ adj
aragonesista

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ adj masc
aragonés
Relatiu o pertanyent a l'Aragó, als seus habitants o a la seva llengua.

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ n masc
aragonés
Natiu de l'Aragó.
(només en singular) Llengua històricament parlada en el Pirineu d'Aragó.

aram /aˈɾam/ /əˈɾam/ n masc
cobre
Coure treballat en diferents formes per a objectes.
batería
(obsolet) Conjunt d’atuells de cuina, tradicionalment de coure.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ adj masc
arameo
Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ n masc
arameo
Natural del poble semita establert en l'antic Orient entre Mesopotàmia, Palestina i Síria.
(només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ n fem
araña
Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranya blanca n fem
araña

aranya de cap negre n fem
araña de cabeza negra

aranya fragata n fem
araña

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ n masc
endrina
Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).
araña
Peix de la família dels traquínids que viu a poca profunditat en fons de sorra i és verinós (Echiichthys vipera).

aranzel /a.ɾanˈzɛɫ/ /ə.ɾənˈzɛɫ/ n masc
arancel

aranès /a.ɾaˈnes/ /ə.ɾəˈnəs/ /ə.ɾəˈnɛs/ n masc
aranés
(només en singular) Llengua parlada a la Vall d’Aran, variant del gascó.

araona /a.ɾaˈo.na/ /ə.ɾəˈo.nə/ n masc
araona

arapaho n neut
arapaho
(masculí singular) Llengua de la família algonquina parlada en l’àrea tribal xeiene-arapaho d’Oklahoma i en la reserva Wind River de Wyoming.

arawak /a.ɾaˈwak/ /ə.ɾəˈwak/ n masc
arahuaca
Llengua del grup arauac parlada a Guyana, el Surinam i la Guaiana Francesa.

arbitrar /ar.βiˈtɾa/ /aɾ.biˈtɾaɾ/ /aɾ.βiˈtɾa/ /ər.biˈtɾa/ v
arbitrar

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ adj masc
arbitrario
Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arbitràriament /ar.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /aɾ.biˌtɾa.ɾi.aˈment/ /aɾ.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /ər.biˌtɾa.ɾi.əˈmen/ /əɾ.biˌtɾa.ɾi.əˈment/ adv
arbitrariamente

arboradura /aɾ.bo.ɾaˈðu.ɾa/ /ər.bu.ɾəˈðu.ɾə/ /əɾ.bo.ɾəˈðu.ɾə/ n fem
arboladura

arborar /ar.βoˈɾa/ /aɾ.boˈɾaɾ/ /aɾ.βoˈɾa/ /ər.buˈɾa/ /əɾ.boˈɾa/ v
arbolar

arboriforme /aɾ.bo.ɾiˈfoɾ.me/ /ər.bu.ɾiˈfor.mə/ /əɾ.bo.ɾiˈfoɾ.mə/ adj
arboriforme

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ n masc
madroño

arbram /aɾˈbɾam/ /ərˈbɾam/ n masc
arbolado

arbrar /arˈβɾa/ /aɾˈbɾaɾ/ /aɾˈβɾa/ /ərˈbɾa/ v
arborizar

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ n masc
árbol
(botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
(informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbre BSP n masc
árbol BSP

arbre binari n masc
árbol binario

arbre de camp n masc
diagrama arbóreo

arbre de l'amor n masc
ciclamor

arbre k-dimensional n masc
árbol k-d

arbre octal n masc
árbol octal

arbre quaternari n masc
árbol cuaternario

arbust /aɾˈbust/ n masc
arbusto mata

arc n masc
arco
Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arc de 9,15 m n masc
arco de 9,15 m

arc de Sant Martí /ˌaɾɡ.deˌzam.maɾˈti/ n masc
arco iris

arc vertebral n masc
arco vertebral

arc zigomàtic n masc
arco cigomático

arcabussejar /ar.ka.βu.seˈʒa/ /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /aɾ.ka.βu.seˈd͡ʒa/ /ər.kə.bu.səˈʒa/ /ər.kə.βu.səˈʒa/ /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa/ v
arcabucear

arcabusser /ar.ka.βuˈse/ /aɾ.ka.buˈseɾ/ /ər.kə.βuˈse/ n masc
arcabucero
Soldat que té com a arma principal l'arcabús.
Aquell que construeix arcabussos i armes semblants.

arcade n masc
arcade

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ adj masc
arcaico

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ n masc
arcaísmo
En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcat /aɾˈkat/ /ərˈkat/ adj masc
arqueado

arcaïtzar /ar.ka.iˈd͡za/ /aɾ.ka.iˈza/ /aɾ.ka.iˈzaɾ/ /ər.kə.iˈd͡za/ v
arcaizar

arcont /arˈkɔn/ /aɾˈkɔnt/ /ərˈkɔn/ /əɾˈkɔnt/ n masc
arconte

arcosaure /ər.kuˈzaw.ɾə/ /əɾ.koˈzaw.ɾə/ n masc
arcosaurio

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ adj masc
arcano

arcàdic /aɾˈka.ðik/ /ərˈka.ðik/ adj masc
árcade
Relatiu o pertanyent a Arcàdia (Grècia).

ardent /arˈðen/ /aɾˈðent/ /ərˈden/ /əɾˈðent/ adj
ardiente

ardentment /arˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈment/ /ərˌdemˈmen/ /ərˌðemˈmen/ /əɾˌðemˈment/ adv
ardientemente

ardiaca /aɾ.ðiˈa.ka/ /ər.diˈa.kə/ n masc
archidiácono

ardidament /arˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈment/ /ərˌdi.ðəˈmen/ /ərˌði.ðəˈmen/ /əɾˌði.ðəˈment/ adv
ardidamente

ardit /aɾˈðit/ /ərˈdit/ adj masc
ardido
Valent i agosarat.

ardit /aɾˈðit/ /ərˈdit/ n masc
ardid
Estratagema elaborat per a aconseguir quelcom, sovint per enganyar l'enemic.

areflèxia /a.reˈfɫɛk.si.a/ /ə.rəˈfɫɛk.si.ə/ n fem
arreflexia

aregar /a.ɾeˈɣa/ /a.ɾeˈɣaɾ/ /ə.ɾəˈɣa/ v
domar

arena /aˈɾe.na/ /əˈɾə.nə/ /əˈɾɛ.nə/ n fem
ruedo
Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.

arenar /a.ɾeˈna/ /a.ɾeˈnaɾ/ /ə.ɾəˈna/ v
arenar

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ n masc
arenque
Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arenga /aˈɾeŋ.ɡa/ /əˈɾəŋ.ɡə/ /əˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
arenga soflama
Discurs, en especial quan està pensat per a exaltar els ànims al públic.

arengada /a.ɾeŋˈɡa.ða/ /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/ n fem
sardina de casco
Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

arengar /a.ɾeŋˈɡa/ /a.ɾeŋˈɡaɾ/ /ə.ɾəŋˈɡa/ v
arengar

arenosòl /a.ɾe.noˈsɔɫ/ /ə.ɾə.noˈsɔɫ/ /ə.ɾə.nuˈsɔɫ/ n masc
arenosol

aresta /aˈɾes.ta/ /əˈɾes.tə/ n fem
pico arista

aresta superior n fem
arista superior

argamassa /aɾ.ɣaˈma.sa/ /ər.ɡəˈma.sə/ n fem
argamasa

argelaga /aɾ.d͡ʒeˈɫa.ɣa/ /ər.ʒəˈɫa.ɣə/ n fem
aulaga

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ n masc
plata

argentada /aɾ.d͡ʒenˈta.ða/ /ər.ʒənˈta.ðə/ n fem
argentada

argentador /ar.d͡ʒen.taˈðo/ /aɾ.d͡ʒen.taˈðoɾ/ /ər.ʒən.təˈðo/ n masc
platero

argentar /ar.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/ /ər.ʒənˈta/ v
argentar
Guarnir alguna cosa amb plata.
Donar color semblant al de la plata.

argentat /aɾ.d͡ʒenˈtat/ /ər.ʒənˈtat/ adj masc
argentado argentino

argentí /ər.ʒənˈti/ adj masc
argentino
Que fa el so o té el color de plata.
Relatiu a l'Argentina.

argentí /ər.ʒənˈti/ n masc
argentino
Natural de l'Argentina.

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ n fem
arcilla

argilar /ar.d͡ʒiˈɫa/ /aɾ.d͡ʒiˈɫa/ /aɾ.d͡ʒiˈɫaɾ/ /ər.ʒiˈɫa/ v
arcillar

argollar /ar.ɣoˈʎa/ /aɾ.ɣoˈʎa/ /aɾ.ɣoˈʎaɾ/ /ər.ɡuˈʎa/ /ər.ɣuˈʎa/ /əɾ.ɣoˈʎa/ v
anillar

argonauta /aɾ.ɣoˈnaw.ta/ /ər.ɡuˈnaw.tə/ /ər.ɣuˈnaw.tə/ /əɾ.ɣoˈnaw.tə/ n masc
argonauta
(mitologia grega) Participant en l’expedició de Jàson amb la nau Argo en cerca del velló d'or.

argot /aɾˈɣɔt/ /ərˈɡɔt/ n masc
argot jerga

arguciosament /ar.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈment/ /ər.ɡu.siˌo.zəˈmen/ /ər.ɣu.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ɣu.siˌo.zəˈment/ adv
falazmente

argue /ˈar.ɡə/ /ˈaɾ.ɣe/ n masc
cabrestante

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ n masc
argumento

argumentació n fem
argumentación

argumentar /ar.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈtaɾ/ /ər.ɡu.mənˈta/ v
argumentar

arguïció /aɾ.ɣu.i.siˈo/ /ər.ɡu.i.siˈo/ n fem
argumentación

arguïdor /ar.ɣu.iˈðo/ /aɾ.ɣu.iˈðoɾ/ /ər.ɡu.iˈðo/ n masc
argüidor

argó /ərˈɡo/ n masc
argón

argüir /ar.ɣuˈi/ /aɾ.ɣuˈi/ /aɾ.ɣuˈiɾ/ /ər.ɡuˈi/ v
argüir

ari /ˈa.ɾi/ adj masc
ario

aridisòl /a.ɾi.ðiˈsɔɫ/ /ə.ɾi.ðiˈsɔɫ/ n masc
aridisol

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ n masc
ariete

aristocratitzar /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡za/ /a.ɾis.to.kɾa.tiˈza/ /a.ɾis.to.kɾa.tiˈzaɾ/ /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡za/ /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡za/ v
aristoratizar

aristocràcia /a.ɾis.toˈkɾa.si.a/ /ə.ɾis.toˈkɾa.si.ə/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.si.ə/ n fem
aristocracia

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ adj masc
aristocrático

aristocràticament /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈmen/ /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈment/ /ə.ɾis.toˌkɾa.ti.kəˈment/ /ə.ɾis.tuˌkɾa.ti.kəˈmen/ adv
aristocráticamente

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
aristócrata

aritenoide /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/ /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/ adj
aritenoides

aritenoïdal /a.ɾi.te.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.nu.iˈðaɫ/ adj
aritenoide

aritmètica /a.ɾidˈmɛ.ti.ka/ n fem
aritmética

arize /aˈri.ze/ /əˈri.zə/ adj masc
arrizo

arizotònic /a.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zuˈtɔ.nik/ adj masc
arrizotónico

arma /ˈaɾ.ma/ n fem
arma
Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

arma de destrucció massiva n fem
arma de destrucción masiva
Arma que comparada amb les armes convencionals té capacitat de mortaldat molt superior. En especial es refereix a les nuclears, biològiques i químiques.

armada /aɾˈma.ða/ /ərˈma.ðə/ n fem
armada

armadillo /aɾ.maˈði.ʎo/ /ər.məˈði.ʎu/ /əɾ.məˈði.ʎo/ n masc
armadillo

armador /ar.maˈðo/ /aɾ.maˈðoɾ/ /ər.məˈðo/ n masc
armador

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ n fem
armadura
Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armamentístic /aɾ.ma.menˈtis.tik/ /ər.mə.mənˈtis.tik/ adj masc
armamentístico

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ v
armar
Proveir d'armes ofensives o defensives.
Compondre diferents peces de manera que el conjunt s'aguanti dret i es pugui usar.
(nàutica) Proveir un vaixell de tot el necessari per tenir-lo a punt.
(handbol, pilota basca) Disposar el braç en la postura adequada per fer un llançament.

armari /aɾˈma.ɾi/ n masc
armario

armari de paret n masc
armario empotrado

armarill /aɾ.maˈɾiʎ/ /ər.məˈɾiʎ/ n masc
esmeril

armeni /ərˈmɛ.ni/ adj masc
armenio

armer /arˈme/ /aɾˈmeɾ/ /ərˈme/ n masc
armero
Persona dedicada a les armes: fabricant, venedor, guardià, curador.
Lloc on es guarden les armes.

armilla /aɾˈmi.ʎa/ /ərˈmi.ʎə/ n fem
chaleco

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ n fem
panal
Niu natural d’abelles.
polilla
Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

arnar /arˈna/ /aɾˈna/ /aɾˈnaɾ/ /ərˈna/ v
apolillar

aroma /aˈɾo.ma/ /əˈɾo.mə/ n
aroma

aromatitzar /a.ɾo.ma.tiˈd͡za/ /a.ɾo.ma.tiˈza/ /a.ɾo.ma.tiˈzaɾ/ /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za/ /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za/ v
aromatizar

arpa /ˈaɾ.pa/ n fem
arpa harpa

arpar /arˈpa/ /aɾˈpa/ /aɾˈpaɾ/ /ərˈpa/ v
arpar
Donar arpades.

arpegi /arˈpɛ.ʒi/ /aɾˈpɛ.d͡ʒi/ /ərˈpɛ.ʒi/ n masc
arpegio

arpegiar /ar.pe.ʒiˈa/ /aɾ.pe.d͡ʒiˈa/ /aɾ.pe.d͡ʒiˈaɾ/ /ər.pə.ʒiˈa/ v
arpegiar

arpejar /ar.peˈʒa/ /aɾ.peˈd͡ʒa/ /aɾ.peˈd͡ʒaɾ/ /ər.pəˈʒa/ /əɾ.pəˈd͡ʒa/ v
arañar

arpella /aɾˈpe.ʎa/ /ərˈpe.ʎə/ n fem
arpella

arpellar /ar.peˈʎa/ /aɾ.peˈʎa/ /aɾ.peˈʎaɾ/ /ər.pəˈʎa/ v
rasclear

arponar /ar.poˈna/ /aɾ.poˈna/ /aɾ.poˈnaɾ/ /ər.puˈna/ /əɾ.poˈna/ v
arponar

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ n masc
arpón

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ n masc
arzobispo

arqueig /aɾˈket͡ʃ/ /ərˈkɛt͡ʃ/ /əɾˈkət͡ʃ/ n masc
arqueo
Mesura, i acció de mesurar, la capacitat volumètrica d'un vaixell.
Inventari dels cabdals existents en la caixa d'una corporació.

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ v
arquear
Donar a alguna cosa la forma d'arc.
Amidar la capacitat de les embarcacions.

arqueologia /ar.ke.o.ɫoˈʒi.a/ /aɾ.ke.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ /əɾ.kə.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
arqueología

arqueològic /ar.ke.oˈɫɔ.ʒik/ /aɾ.ke.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /ər.kə.uˈɫɔ.ʒik/ /əɾ.kə.oˈɫɔ.ʒik/ adj masc
arqueológico

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ n masc
arquero
Aquell que dispara fletxes amb un arc.
Soldat, l'arma principal del qual és l'arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ n masc
arqueólogo arqueóloga

arquicarp /aɾ.kiˈkaɾp/ /ər.kiˈkarp/ n masc
arquicarpo

arquilla /aɾˈki.ʎa/ /ərˈki.ʎə/ n fem
arqueta

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ n masc
arquitecto arquitecta

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ n fem
arquitectura
Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ n masc
arquitrabe

arquivolta /ar.kiˈβɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈvɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈβɔɫ.tɔ/ /ər.kiˈβɔɫ.tə/ /əɾ.kiˈvɔɫ.tə/ n fem
arquivolta

arrabassar /a.ra.baˈsaɾ/ /a.ra.βaˈsa/ /ə.rə.βəˈsa/ v
descepar
Arrancar d'arrel arbres i plantes que tenen rabassa.
arrancar
Arrancar amb violència una cosa del lloc on és clavada.
arrebatar
Prendre alguna cosa amb violència o precipitació.

arrabà /a.raˈβa/ /ə.rəˈβa/ n masc
alfiz

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ n fem
pendiente zarcillo

arraconar /a.ra.koˈna/ /a.ra.koˈnaɾ/ /ə.rə.koˈna/ /ə.rə.kuˈna/ v
arrinconar
Posar alguna cosa en un racó.
Deixar per inútil, no fer-li cas.

arrais /aˈrajs/ /əˈrajs/ n masc
arráez
Capità o patró de nau morisca o sarraïna.

arramadar /a.ra.maˈða/ /a.ra.maˈðaɾ/ /ə.rə.məˈða/ v
reunir en rebaño

arramassar /a.ra.maˈsa/ /a.ra.maˈsaɾ/ /ə.rə.məˈsa/ v
arrebañar

arrambada /a.ramˈba.ða/ /ə.rəmˈba.ðə/ n fem
arrimada

arrambar /a.ramˈba/ /a.ramˈbaɾ/ /ə.rəmˈba/ v
arrimar
Posar coses juntes a un costat.
(pilota basca) Llançar la pilota de manera que es desplaci arran de paret.

arramblar /a.ramˈbɫa/ /a.ramˈbɫaɾ/ /ə.rəmˈbɫa/ v
arramblar

arramellar /a.ra.meˈʎa/ /a.ra.meˈʎaɾ/ /ə.rə.məˈʎa/ v
enfaldar
Tallar les branques baixes i brots nous propers a la soca d'un arbust o arbre.
arracimarse
Reunir-se en grups, de forma semblant als ramells.

arran /aˈran/ adv
de raíz
A nivell de l'arrel o de la base.
a ras
Molt a prop d'una altra cosa.

arran de preposition
a ras
A tocar, ben a prop, a la vora.
a raíz de
Immediatament després, tot seguit.
Com a conseqüència de.

arranjament /a.ran.d͡ʒaˈmen/ /a.ran.d͡ʒaˈment/ /ə.rən.ʒəˈmen/ /ə.rən.ʒəˈment/ n masc
arreglo

arranjar /a.raɲˈd͡ʒa/ /a.raɲˈd͡ʒaɾ/ /ə.rəɲˈʒa/ v
arreglar

arrapar /a.raˈpa/ /a.raˈpaɾ/ /ə.rəˈpa/ v
rapar
Prendre amb violència.
agarrarse
(pronominal) Agafar-se fortament, aferrar-se.

arrapar-se /a.raˈpaɾ.se/ /ə.rəˈpar.sə/ v
agarrarse

arrasar /a.raˈza/ /a.raˈzaɾ/ /ə.rəˈza/ v
arrasar
Enderrocar deixant al nivell del terra.
Destruir completament.

arrasir-se /a.raˈziɾ.se/ /ə.rə.zirˈsə/ /ə.rəˈzir.sə/ /ə.rəˈziɾ.sə/ v
arrasarse

arrastellar /a.ras.teˈʎa/ /a.ras.teˈʎaɾ/ /ə.rəs.təˈʎa/ v
alinear

arraulir /a.rawˈɫi/ /a.rawˈɫiɾ/ /ə.rəwˈɫi/ v
doblar

arrauxat /a.rawˈt͡ʃat/ /a.rawˈʃat/ /ə.rəwˈʃat/ adj masc
arrebatado

arravatadament /a.ra.vaˌta.ðaˈment/ /a.ra.βaˌta.ðaˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈment/ /ə.rə.βəˌta.ðəˈmen/ adv
arrebatadamente

arravatar /a.ra.vaˈtaɾ/ /a.ra.βaˈta/ /ə.rə.vəˈta/ /ə.rə.βəˈta/ v
arrebatar

arraïmar-se /a.ra.iˈmaɾ.se/ /ə.rə.i.mərˈsə/ /ə.rə.iˈmar.sə/ /ə.rə.iˈmaɾ.sə/ v
arracimarse

arrear /a.reˈa/ /a.reˈaɾ/ /ə.reˈa/ v
arrear

arrebossar /a.re.boˈsaɾ/ /a.re.βoˈsa/ /ə.rə.boˈsa/ /ə.rə.buˈsa/ /ə.rə.βuˈsa/ v
revocar
Cobrir una part d'una construcció, normalment parets i sostres, amb material d'obra (guix, ciment, etc).
rebozar
Banyar un aliment en un líquid fet principalment de farina i ou perquè després, en fregir-lo, quedi una capa cruixent.

arrecerar /a.re.seˈɾa/ /a.re.seˈɾaɾ/ /ə.rə.səˈɾa/ v
abrigar

arregladament /a.reɡˌɡɫa.ðaˈmen/ /a.reˌɣɫa.ðaˈmen/ /a.reˌɣɫa.ðaˈment/ /ə.rəɡˌɡɫa.ðəˈmen/ /ə.rəɡˌɡɫa.ðəˈment/ /ə.rəˌɣɫa.ðəˈmen/ adv
arregladamente

arreglaparròquies /aˌre.ɣɫa.paˈrɔ.ki.es/ /aˌreɡ.ɡɫa.paˈrɔ.ki.es/ /əˌre.ɣɫə.pəˈrɔ.ki.əs/ /əˌreɡ.ɡɫə.pəˈrɔ.ki.əs/ n neut
metomentodo

arreglar /a.reɡˈɡɫa/ /a.reˈɣɫa/ /a.reˈɣɫaɾ/ /ə.rəɡˈɡɫa/ /ə.rəˈɣɫa/ v
arreglar
Posar les coses en regla.

arregnar /a.reŋˈna/ /a.reɡˈna/ /a.reɡˈnaɾ/ /ə.rəŋˈna/ v
poner las riendas

arregussar /a.re.ɣuˈsa/ /a.re.ɣuˈsaɾ/ /ə.rə.ɣuˈsa/ v
arregazar

arrel /aˈrɛɫ/ n fem
raíz
Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.
(matemàtiques) Operació matemàtica inversa a la potenciació.
(gramàtica) Part que queda d'una paraula després d'haver exclòs tots els afixos. Sovint és també una paraula.

arrel quadrada n fem
raíz cuadrada

arreladament /a.reˌɫa.ðaˈmen/ /a.reˌɫa.ðaˈment/ /ə.rəˌɫa.ðəˈmen/ /ə.rəˌɫa.ðəˈment/ adv
arraigadamente

arrelam /a.reˈɫam/ /ə.rəˈɫam/ n masc
raigambre

arrelar /a.reˈɫa/ /a.reˈɫaɾ/ /ə.rəˈɫa/ v
arraigar
Fer arrels els arbres i plantes.
(figuradament) Fixar-se una idea, ús, costum.

arremetre /a.reˈme.tɾe/ /ə.rəˈmə.tɾə/ /ə.rəˈmɛ.tɾə/ v
arremeter

arremolinar /a.re.mo.ɫiˈna/ /a.re.mo.ɫiˈnaɾ/ /ə.rə.mo.ɫiˈna/ /ə.rə.mu.ɫiˈna/ v
arremolinar

arrencada /a.reŋˈka.ða/ /ə.rəŋˈka.ðə/ n fem
arrancada
(pilota basca) Inici de l'acció d'un jugador d'acostar-se a la pilota.

arrencada de toc n fem
peel-off

arrencadissa /a.reŋ.kaˈði.sa/ /ə.rəŋ.kəˈði.sə/ n fem
gran arrancadura

arrencar /a.reŋˈka/ /a.reŋˈkaɾ/ /ə.rəŋˈka/ v
arrancar
Treure d'arrel allò que està plantat o fortament adherit.
Començar bruscament amb esforç.
Partir, començar a moure's.

arrendar /a.renˈda/ /a.renˈdaɾ/ /ə.rənˈda/ v
arrendar

arrenglerar /a.reŋ.ɡɫeˈɾa/ /a.reŋ.ɡɫeˈɾaɾ/ /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa/ v
alinear

arrepapar-se /a.re.paˈpaɾ.se/ /ə.rə.pə.pərˈsə/ /ə.rə.pəˈpar.sə/ /ə.rə.pəˈpaɾ.sə/ v
repantigarse

arrepetellar-se /a.re.pe.teˈʎaɾ.se/ /ə.rə.pə.tə.ʎərˈsə/ /ə.rə.pə.təˈʎar.sə/ /ə.rə.pə.təˈʎaɾ.sə/ v
arrepapar-se

arreplegar /a.re.pɫeˈɣa/ /a.re.pɫeˈɣaɾ/ /ə.rə.pɫəˈɣa/ v
recoger
Recollir i reunir coses disperses.

arrest /aˈrest/ /əˈrest/ n masc
arresto

arrestar /a.resˈta/ /a.resˈtaɾ/ /ə.rəsˈta/ v
arrestar detener

arreu /aˈrew/ /əˈrəw/ /əˈrɛw/ adv
arreo
Successivament, tot seguit.

arreu /aˈrew/ /əˈrəw/ /əˈrɛw/ n masc
arreo
Conjunt d'estris que es fan servir per dominar les bèsties de càrrega i lligar-les ja sigui per estirar d'un carro o per fer-les fer feines agrícoles: arnès, arada, fuet, jou, etc.

arreveixinar /a.re.vej.ʃiˈnaɾ/ /a.re.βe.ʃiˈna/ /a.re.βej.ʃiˈna/ /ə.rə.və.ʃiˈna/ /ə.rə.βə.ʃiˈna/ v
enderezar

arri /ˈa.ri/ Interjection
arre

arriar /a.riˈa/ /a.riˈaɾ/ /ə.riˈa/ v
arrear
Estimular les bèsties per a que continuïn la marxa.
arriar
(nàutica) Afluixar o deixar córrer els caps per baixar veles o banderes.

arribada /a.riˈba.ða/ n fem
llegada arribada
Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ v
llegar arribar
Anar a la destinació, acabar el moviment.
llegar
(davant d'infinitiu) Atènyer o aconseguir un fi desitjat.
arribar
(nàutica) Portar la nau fins al port.

arribar a misses dites v
llegar a las tantas

arribista /a.riˈbis.ta/ /a.riˈbis.te/ /ə.riˈβis.tə/ n neut
arribista

arrimar /a.riˈma/ /a.riˈmaɾ/ /ə.riˈma/ v
arrimar
Acostar una cosa prop d'una altra.

arrinxar /a.riɲˈt͡ʃa/ /a.riɲˈt͡ʃaɾ/ /ə.riɲˈʃa/ v
acercarse

arriscadament /a.risˌka.ðaˈmen/ /a.risˌka.ðaˈment/ /ə.risˌka.ðəˈmen/ /ə.risˌka.ðəˈment/ adv
arriscadamente

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ v
arriesgar

arrissar /a.riˈsa/ /a.riˈsaɾ/ /ə.riˈsa/ v
rizar

arrià /a.riˈa/ /ə.riˈa/ adj masc
arriano

arrodolar /a.ro.ðoˈɫa/ /a.ro.ðoˈɫaɾ/ /ə.ro.ðoˈɫa/ /ə.ru.ðuˈɫa/ v
revolcar

arrodonidament /a.ro.ðoˌni.ðaˈmen/ /a.ro.ðoˌni.ðaˈment/ /ə.ro.ðoˌni.ðəˈment/ /ə.ru.ðuˌni.ðəˈmen/ adv
redondeado

arrodonir /a.ro.ðoˈni/ /a.ro.ðoˈniɾ/ /ə.ro.ðoˈni/ /ə.ru.ðuˈni/ v
redondear
Fer rodona una cosa.
Completar a una forma més acabada.
(matemàtiques) Aproximar un nombre a un altre proper més simple.

arroentar /a.ro.enˈta/ /a.ro.enˈtaɾ/ /ə.ro.ənˈta/ /ə.ru.ənˈta/ v
enrojecer

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ adj
arrogante

arrogantment /a.roˌɣamˈmen/ /a.roˌɣamˈment/ /ə.roˌɣamˈment/ /ə.ruˌɣamˈmen/ adv
arrogante

arrogar-se /a.roˈɣaɾ.se/ /ə.roˈɣaɾ.sə/ /ə.ru.ɣərˈsə/ v
arrogarse

arrogància /a.roˈɣan.si.a/ /ə.roˈɣan.si.ə/ /ə.ruˈɣan.si.ə/ n fem
arrogancia

arromangar /a.ro.maŋˈɡa/ /a.ro.maŋˈɡaɾ/ /ə.ro.məŋˈɡa/ /ə.ru.məŋˈɡa/ v
remangar
Replegar o tirar amunt les mànigues.

arromançar /a.ro.manˈsa/ /a.ro.manˈsaɾ/ /ə.ro.mənˈsa/ /ə.ru.mənˈsa/ v
romancear

arronsar /a.ronˈsa/ /a.ronˈsaɾ/ /ə.ronˈsa/ /ə.runˈsa/ v
encoger
Reduir l'allargada, contraure especialment parts del cos.

arronsar les espatlles v
encoger los hombros

arrop /aˈrɔp/ /əˈrɔp/ n masc
arrope

arropar /a.roˈpa/ /a.roˈpaɾ/ /ə.roˈpa/ /ə.ruˈpa/ v
arropar

arrosar /a.roˈza/ /a.roˈzaɾ/ /ə.roˈza/ /ə.ruˈza/ v
rociar

arrossar /a.roˈsa/ /a.roˈsaɾ/ /ə.roˈsa/ /ə.ruˈsa/ n masc
arrozal

arrossar-se /a.roˈsaɾ.se/ /ə.roˈsaɾ.sə/ /ə.ru.sərˈsə/ /ə.ruˈsar.sə/ v
arrimarse

arrossegall /a.ro.seˈɣaʎ/ /ə.ro.səˈɣaʎ/ /ə.ru.səˈɣaj/ /ə.ru.səˈɣaʎ/ n masc
rastra

arrossegar /a.ro.seˈɣa/ /a.ro.seˈɣaɾ/ /ə.ro.səˈɣa/ /ə.ru.səˈɣa/ v
arrastrar
Moure arran de terra, en contacte amb el sòl.
Portar un llast, una resistència, una dificultat.

arrossera /a.roˈse.ɾa/ /ə.roˈse.ɾə/ /ə.ruˈse.ɾə/ n fem
arrocera

arrossinar /a.ro.siˈna/ /a.ro.siˈnaɾ/ /ə.ro.siˈna/ /ə.ru.siˈna/ v
arrocinar

arrova /aˈrɔ.va/ /aˈrɔ.βa/ /aˈrɔ.βɔ/ /əˈrɔ.və/ /əˈrɔ.βə/ n fem
arroba
Unitat de pes equivalent a 10,400 kg, la quarta part d'un quintar.
(informàtica) Símbol que s'empra per a citar una adreça de correu electrònic.

arruar-se /a.ruˈaɾ.se/ /ə.ru.ərˈsə/ /ə.ruˈar.sə/ /ə.ruˈaɾ.sə/ v
agolparse

arrufar /a.ruˈfa/ /a.ruˈfaɾ/ /ə.ruˈfa/ v
fruncir
Fer el gest de contraure la cara, mostrant arrugues, en senyal de desgrat o fàstic.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ n fem
arruga
Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.
Plec deforme o irregular que es fa a la roba o altra cosa flexible.

arrugar /a.ruˈɣa/ /a.ruˈɣaɾ/ /ə.ruˈɣa/ v
arrugar

arrumbar /a.rumˈba/ /a.rumˈbaɾ/ /ə.rumˈba/ v
arrumbar

arrupir /a.ruˈpi/ /a.ruˈpiɾ/ /ə.ruˈpi/ v
encogerse

arrusquerar /a.rus.keˈɾa/ /a.rus.keˈɾaɾ/ /ə.rus.kəˈɾa/ v
alinear

arruïnar /a.ru.iˈna/ /a.ru.iˈnaɾ/ /ə.ru.iˈna/ v
arruinar
Esfondrar una construcció deixant-la en ruïna.
(figuradament) Espatllar o fer perdre tota la fortuna o riquesa.

arròs /aˈrɔs/ n masc
arroz

arsàcida /aɾˈsa.si.ða/ /ərˈsa.si.ðə/ n neut
arsácida

arsènic /ərˈsɛ.nik/ n masc
arsénico

art n
arte
Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
Recreació d'una realitat amb obres creades
tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

art conceptual n masc
arte conceptual

artefacte /aɾ.teˈfak.te/ n masc
artefacto

artell /aɾˈteʎ/ /ərˈteʎ/ n masc
nudillo

arterial /aɾ.te.ɾiˈaɫ/ /ər.tə.ɾiˈaɫ/ adj
arterial

arteriola /ar.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /ər.tə.ɾiˈɔ.ɫə/ n fem
arteriola

arteriosclerosi /aɾˌtɛ.ɾi.os.kɫeˈɾɔ.zi/ /ərˌtɛ.ɾi.us.kɫəˈɾɔ.zi/ /əɾˌtɛ.ɾi.os.kɫəˈɾɔ.zi/ n fem
arteriosclerosis

arterioscleròtic /aɾˌtɛ.ɾi.os.kɫeˈɾɔ.tik/ /ərˌtɛ.ɾi.us.kɫəˈɾɔ.tik/ /əɾˌtɛ.ɾi.os.kɫəˈɾɔ.tik/ adj masc
arteriosclerótico

arteritis /aɾ.teˈɾi.tis/ /ər.təˈɾi.tis/ n fem
arteritis

arterosament /ar.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈment/ /ər.təˌɾo.zəˈmen/ /əɾ.təˌɾo.zəˈment/ adv
arteramente

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ n fem
artesanía

artesà /aɾ.teˈza/ adj masc
artesano
Relatiu a l'artesania.

artesà /aɾ.teˈza/ n masc
artesano
Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ n masc
artículo
En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ n fem
articulación
Acció o efecte d'articular.
Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.
Fonament estructural que explica per quin motiu una llengua no té límits d'allò que es pot explicar amb ella.
Treball muscular realitzat per emetre sons intel·ligibles.

articuladament /ar.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈment/ /ər.ti.kuˌɫa.ðəˈmen/ /əɾ.ti.kuˌɫa.ðəˈment/ adv
articuladamente

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ adj
articular
Que està relacionat amb les articulacions, tant les anatòmiques com les mecàniques.

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ v
articular
Crear algun lligam entre dos elements d'un conjunt, en especial quan no és un lligam rígid.
(pronominal) Crear-se algun lligam entre dos elements d'un conjunt. En especial quan no es un lligam rígid.
Els animals i en especial les persones, fer sons amb la boca, les cordes vocals i altres parts relacionades.

articulejar /ar.ti.ku.ɫeˈʒa/ /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa/ /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ər.ti.ku.ɫəˈʒa/ /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa/ v
charlar

artificial /aɾ.ti.fi.siˈaɫ/ /ər.ti.fi.siˈaɫ/ adj
artificial

artificialment /ar.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ /ər.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ adv
artificialmente

artificiosament /ar.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈment/ /ər.ti.fi.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌo.zəˈment/ adv
artificiosamente

artiga /aɾˈti.ɣa/ /ərˈti.ɣə/ n fem
artiga swidden

artigar /ar.tiˈɣa/ /aɾ.tiˈɣa/ /aɾ.tiˈɣaɾ/ /ər.tiˈɣa/ v
artigar

artillar /ar.tiˈʎa/ /aɾ.tiˈʎa/ /aɾ.tiˈʎaɾ/ /ər.tiˈʎa/ v
artillar

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ n fem
artillería

artimó /aɾ.tiˈmo/ /ər.tiˈmo/ n masc
artimón

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ n neut
artista

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ n fem
artritis

artroconidi /aɾ.tɾo.koˈni.ði/ /ər.tɾu.kuˈni.ði/ /əɾ.tɾo.koˈni.ði/ n masc
artroconidio

artrosi /aɾˈtɾɔ.zi/ /ərˈtɾɔ.zi/ n fem
artrosis

artròspora /aɾˈtɾɔs.po.ɾa/ /ərˈtɾɔs.pu.ɾə/ /əɾˈtɾɔs.po.ɾə/ n fem
artróspora

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ n fem
arteria
(anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artèria pulmonar n fem
arteria pulmonar

artèria radial n fem
arteria radial

artèria subclàvia n fem
arteria subclavia

artífex /aɾˈti.feks/ /ərˈti.fəks/ n neut
hacedor

artístic /aɾˈtis.tik/ /ərˈtis.tik/ adj masc
artístico

artísticament /arˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈment/ /ərˌtis.ti.kəˈmen/ /əɾˌtis.ti.kəˈment/ adv
artísticamente

arxicistre /ˌar.ʃiˈsis.tɾə/ /ˌaɾ.t͡ʃiˈsis.tɾe/ n masc
archicistro

arxiconegut /aɾ.t͡ʃi.ko.neˈɣut/ /ər.ʃi.ku.nəˈɣut/ /əɾ.ʃi.ko.nəˈɣut/ adj masc
archiconocido

arxidiòcesi /ˌar.ʃi.ðiˈɔ.sə.zi/ /ˌaɾ.t͡ʃi.ðiˈɔ.se.zi/ n fem
archidiócesis

arxiduc /ˌar.ʃiˈðuk/ /ˌaɾ.t͡ʃiˈðuk/ n masc
archiduque

arxillaüt /ˌar.ʃi.ʎəˈut/ /ˌaɾ.t͡ʃi.ʎaˈut/ n masc
archilaúd

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ n masc
archipiélago

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ n masc
archivo
Lloc de conservació i consulta de documentació.
Fitxer informàtic.

arxivar /ar.t͡ʃiˈβa/ /aɾ.t͡ʃiˈvaɾ/ /aɾ.t͡ʃiˈβa/ /əɾ.ʃiˈva/ v
archivar

arç /ˈars/ n masc
espino

arçó /aɾˈso/ /ərˈso/ n masc
arzón

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ n fem
areola
Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

arítmia /aˈrid.mi.a/ /əˈrid.mi.ə/ n fem
arritmia

arítmic /aˈrid.mik/ /əˈrid.mik/ adj masc
arrítmico

as /ˈas/ n masc
as
(jocs de cartes) Carta de cada coll de la baralla marcada amb el número 1 o la lletra A i que en molts jocs trumfa.
Persona excel·lent en una activitat.

asbest /azˈbest/ /əzˈbest/ n masc
asbesto

asc /ˈask/ n masc
asco
(botànica) Estructura dels ascomicets en forma de sac microscòpic en l’interior del qual es formen per meiosi les ascòspores.
askos
(ceràmica) Vas grec de terrissa baix amb broc i nansa.

ascendir /a.senˈdi/ /a.senˈdiɾ/ /ə.sənˈdi/ /əs.sənˈdi/ v
ascender
Anar cap amunt.
Obtenir un lloc de treball de més responsabilitat o més ben pagat.

ascendència /a.senˈdɛn.si.a/ /əs.sənˈdɛn.si.ə/ n fem
ascendencia

ascens /aˈsens/ /əsˈsɛns/ /əˈsɛns/ n masc
ascenso

ascensió /a.sen.siˈo/ /ə.sən.siˈo/ /əs.sən.siˈo/ n fem
ascensión
Acció d'ascendir.

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ n masc
ascensor elevador

ascla /ˈas.kɫa/ /ˈas.kɫə/ n fem
lasca
Fragment de pedra trencada.
astilla
Tros de fusta trencat de forma irregular.

ascoconidi /as.ko.koˈni.ði/ /əs.ko.koˈni.ði/ /əs.ku.kuˈni.ði/ n masc
ascoconidio

ascogen /asˈkɔ.d͡ʒen/ /asˈkɔ.ʒen/ /əsˈkɔ.ʒən/ adj masc
ascógeno

ascogoni /as.koˈɣɔ.ni/ /əs.koˈɣɔ.ni/ /əs.kuˈɣɔ.ni/ n masc
ascogonio

ascoma /asˈko.ma/ /əsˈko.mə/ n masc
ascoma

ascomicet /as.ko.miˈset/ /əs.ko.miˈsɛt/ /əs.ku.miˈsɛt/ n masc
ascomiceto

ascona /asˈko.na/ /əsˈko.nə/ n fem
azcón

ascostroma /as.kosˈtɾo.ma/ /əs.kosˈtɾo.mə/ /əs.kusˈtɾo.mə/ n masc
ascostroma

ascètic /aˈsɛ.tik/ /əsˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ adj masc
ascético

ascòfor /asˈkɔ.foɾ/ /əsˈkɔ.foɾ/ /əsˈkɔ.fur/ n masc
ascóforo

ascòspora /asˈkɔs.po.ɾa/ /əsˈkɔs.po.ɾə/ /əsˈkɔs.pu.ɾə/ n fem
ascóspora

ascòstoma /asˈkɔs.to.ma/ /əsˈkɔs.to.mə/ /əsˈkɔs.tu.mə/ n masc
ascóstoma

ase /ˈa.zə/ n masc
burro asno
(mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).
burro
Persona poc intel·ligent, estúpid.

ase mossegaire n masc
babosa

asenc /aˈzeŋ/ /aˈzeŋk/ /əˈzəŋk/ /əˈzɛŋ/ /əˈzɛŋk/ adj masc
asnal

asenet /a.zeˈnet/ /ə.zəˈnət/ /ə.zəˈnɛt/ n masc
pollino

aseptat /a.sepˈtat/ /ə.səpˈtat/ adj masc
aseptado

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ n masc
asfalto

asfaltar /as.faɫˈta/ /as.faɫˈtaɾ/ /əs.fəɫˈta/ v
asfaltar

asfixiar /as.fik.siˈa/ /as.fik.siˈaɾ/ /əs.fik.siˈa/ v
asfixiar

asfíxia /asˈfik.si.a/ /əsˈfik.si.ə/ n fem
asfixia

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ n masc
asilo
Lloc protegit per als perseguits.
Establiment on s'acull persones necessitades.

asilar /a.ziˈɫa/ /a.ziˈɫaɾ/ /ə.ziˈɫa/ v
asilar

asimetria /a.si.meˈtɾi.a/ /ə.si.məˈtɾi.ə/ n fem
asimetría

asimètricament /a.siˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /a.siˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /ə.siˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ /ə.siˌmɛ.tɾi.kəˈment/ adv
asimétrico

asiàtic /a.ziˈa.tik/ adj masc
asiático
Originari, pertanyent o relatiu a l'Àsia.

asiàtic /a.ziˈa.tik/ n masc
asiático
Natural de l'Àsia.

asma /ˈaz.ma/ n fem
asma

aspecte /asˈpɛk.te/ /əsˈpek.tə/ /əsˈpɛk.tə/ n masc
aspecto

aspectuar /as.pek.tuˈa/ /as.pek.tuˈaɾ/ /əs.pək.tuˈa/ v
aspectuar

aspergil·losi /as.peɾ.d͡ʒiɫˈɫɔ.zi/ /as.peɾ.d͡ʒiˈɫɔ.zi/ /əs.pər.ʒiɫˈɫɔ.zi/ /əs.pər.ʒiˈɫɔ.zi/ /əs.pəɾ.ʒiɫˈɫɔ.zi/ n fem
aspergilosis

aspergir /as.perˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒiɾ/ /əs.pərˈʒi/ v
asperjar

aspersor /as.perˈso/ /as.peɾˈsoɾ/ /əs.pərˈso/ n masc
aspersor

aspiar /as.piˈa/ /as.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ v
aspar reel

aspiració n fem
aspiración

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
aspiradora aspirador

aspirar /as.piˈɾa/ /as.piˈɾaɾ/ /əs.piˈɾa/ v
aspirar
(intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.
(transitiu) Fer entrar aire als pulmons.

asporogen /as.poˈɾɔ.d͡ʒen/ /as.poˈɾɔ.ʒen/ /əs.poˈɾɔ.ʒən/ /əs.puˈɾɔ.ʒən/ adj masc
asporógeno

asprament /ˌas.pɾaˈmen/ /ˌas.pɾaˈment/ /ˌas.pɾəˈmen/ /ˌas.pɾəˈment/ adv
ásperamente

asprar /asˈpɾa/ /asˈpɾaɾ/ /əsˈpɾa/ v
rodrigar

aspre /ˈas.pɾe/ /ˈas.pɾə/ adj masc
áspero
De superfície irregular que provoca un tacte desagradable.

asprejar /as.pɾeˈd͡ʒa/ /as.pɾeˈd͡ʒaɾ/ /as.pɾeˈʒa/ /əs.pɾəˈd͡ʒa/ /əs.pɾəˈʒa/ v
asperear

aspèrmia /asˈpɛɾ.mi.a/ /əsˈpɛr.mi.ə/ n fem
aspermia

assabentar /a.sa.benˈtaɾ/ /a.sa.βenˈta/ /ə.sə.βənˈta/ v
enterar

assaborir /a.sa.boˈɾiɾ/ /a.sa.βoˈɾi/ /ə.sə.boˈɾi/ /ə.sə.buˈɾi/ v
saborear
Apreciar bé el sabor.

assagetar /a.sa.d͡ʒeˈta/ /a.sa.d͡ʒeˈtaɾ/ /a.sa.ʒeˈta/ v
asaetar

assaig /aˈsat͡ʃ/ n masc
ensayo
Acció que serveix per posar a prova una idea.
(rugbi) Tocat a terra executat a la zona d'assaig contrària.
Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assaig de càstig n masc
ensayo de castigo

assajar /a.saˈd͡ʒa/ /a.saˈd͡ʒaɾ/ /a.saˈʒa/ /ə.səˈd͡ʒa/ /ə.səˈʒa/ v
ensayar

assalariar /a.sa.ɫa.ɾiˈa/ /a.sa.ɫa.ɾiˈaɾ/ /ə.sə.ɫə.ɾiˈa/ v
asalariar

assalt /aˈsaɫ/ /aˈsaɫt/ /əˈsaɫ/ /əˈsaɫt/ n masc
asalto

assaltar /a.saɫˈta/ /a.saɫˈtaɾ/ /ə.səɫˈta/ v
asaltar

assaonar /a.sa.oˈna/ /a.sa.oˈnaɾ/ /ə.sə.oˈna/ /ə.sə.uˈna/ v
curtir
Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.
sazonar
Afegir ingredients per fer el menjar més saborós.

assaplanar /a.sa.pɫaˈna/ /a.sa.pɫaˈnaɾ/ /ə.sə.pɫəˈna/ v
allanar

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ v
asesinar

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ n masc
asesinato homicidio

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ n masc
asesino asesina
Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecador /a.se.kaˈðo/ /a.se.kaˈðoɾ/ /ə.sə.kəˈðo/ n masc
secador

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ v
secar
Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegar /a.se.ðeˈɣa/ /a.se.ðeˈɣaɾ/ /ə.sə.ðəˈɣa/ v
dar sed

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ adj masc
sediento
Que té set, que desitja beure; sedegós.

assegurança escolar n fem
seguro escolar

assegurar /a.se.ɣuˈɾa/ /a.se.ɣuˈɾaɾ/ /ə.sə.ɣuˈɾa/ v
asegurar

assemblar /a.semˈbɫa/ /a.semˈbɫaɾ/ /ə.səmˈbɫa/ v
ensamblar

assemblea /a.semˈbɫe.a/ /ə.səmˈbɫɛ.ə/ n fem
asamblea

assentament /a.sen.taˈmen/ /a.sen.taˈment/ /ə.sən.təˈmen/ /ə.sən.təˈment/ n masc
asentamiento

assentar /a.senˈta/ /a.senˈtaɾ/ /ə.sənˈta/ v
asentar
Posar en una situació estable.
(pronominal) Establir-se permanentment un grup humà en un lloc.

assentir /a.senˈti/ /a.senˈtiɾ/ /ə.sənˈti/ v
asentir

assentista /a.senˈtis.ta/ /ə.sənˈtis.tə/ n neut
asentista

assenyaladament /a.se.ɲaˌɫa.ðaˈmen/ /a.se.ɲaˌɫa.ðaˈment/ /ə.sə.ɲəˌɫa.ðəˈmen/ /ə.sə.ɲəˌɫa.ðəˈment/ adv
señaladamente

assenyalar /a.se.ɲaˈɫa/ /a.se.ɲaˈɫaɾ/ /ə.sə.ɲəˈɫa/ v
señalar
Fer referència a algú o a alguna cosa o a alguna direcció apuntant-la amb el dit o altre senyal.

assenyat /a.seˈɲat/ adj masc
sensato

asserenar /a.se.ɾeˈna/ /a.se.ɾeˈnaɾ/ /ə.sə.ɾəˈna/ v
serenar

assertiu /a.seɾˈtiw/ /ə.sərˈtiw/ adj masc
asertivo
Que és capaç d'expressar-se amb seguretat i respecte, sense ser agressiu ni manipulador.

assertivitat /a.ser.ti.βiˈtat/ /a.seɾ.ti.viˈtat/ /a.seɾ.ti.βiˈtat/ /ə.sər.ti.βiˈtat/ /ə.səɾ.ti.viˈtat/ n fem
asertividad

asservir /a.serˈβi/ /a.seɾˈviɾ/ /a.seɾˈβi/ /ə.sərˈbi/ /ə.səɾˈvi/ v
avasallar

assessor pedagògic n masc
asesor curricular

assessorament n masc
asesoramiento

assessorament psicopedagògic n masc
asesoramiento psicopedagógico

assessorar /a.se.soˈɾa/ /a.se.soˈɾaɾ/ /ə.sə.soˈɾa/ /ə.sə.suˈɾa/ v
asesorar

assestar /a.sesˈta/ /a.sesˈtaɾ/ /ə.səsˈta/ v
asestar

assetiar /a.se.tiˈa/ /a.se.tiˈaɾ/ /ə.sə.tiˈa/ v
asentar

assetjament /a.se.d͡ʒaˈmen/ /a.se.d͡ʒaˈment/ /ə.sə.d͡ʒəˈmen/ /ə.sə.d͡ʒəˈment/ n masc
acoso

assetjament escolar n masc
acoso escolar

assetjament psicològic n masc
acoso psicológico

assetjament sexual n masc
acoso sexual

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ v
asediar
Encerclar una plaça forta per combatre-la.
acosar
Amenaçar, importunar amb insistència.

asseure /aˈsɛw.ɾe/ v
sentar

asseverar /a.se.veˈɾaɾ/ /a.se.βeˈɾa/ /ə.sə.vəˈɾa/ /ə.sə.βəˈɾa/ v
aseverar

assibilar /a.si.biˈɫaɾ/ /a.si.βiˈɫa/ /ə.si.βiˈɫa/ v
asibilar

assidu /aˈsi.ðu/ /əˈsi.ðu/ adj masc
asiduo

assignar /a.siŋˈna/ /a.siɡˈna/ /a.siɡˈnaɾ/ /ə.siŋˈna/ v
asignar

assignatura /a.siŋ.naˈtu.ɾa/ /a.siɡ.naˈtu.ɾa/ n fem
asignatura

assignatura de lliure elecció n fem
asignatura de libre configuración

assignatura obligatòria n fem
asignatura obligatoria

assignatura optativa n fem
asignatura optativa

assignatura troncal n fem
asignatura troncal

assimilació /a.si.mi.ɫa.siˈo/ /ə.si.mi.ɫə.siˈo/ n fem
asimilación
(sociologia) Procés pel qual una persona o un col·lectiu s'incorpora a una altra cultura, generalment dominant, n'adopta els senyals identitaris i alhora va abandonant els de la seva cultura d'origen.
(psicologia) Procés consistent a incorporar un objecte o les seves propietats a un esquema mental o estructura cognitiva.

assimilar /a.si.miˈɫa/ /a.si.miˈɫaɾ/ /ə.si.miˈɫa/ v
asimilar
Fer que dues coses siguin similars.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ adj masc
asirio
Relatiu o propi de l’antiga Assíria o de la seva llengua.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ n masc
asirio
Persona originària d'Assíria (segles XX-VII aC).
(masculí singular) Llengua semítica parlada a l'antiga Assíria.

assistent /a.sisˈten/ /a.sisˈtent/ /ə.sisˈten/ /ə.sisˈtent/ n masc
asistente

assistir /a.sisˈti/ /a.sisˈtiɾ/ v
asistir

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ n fem
asistencia
El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
(esports de pilota) Passada dirigida a un jugador més ben situat que fa possible la consecució d'un gol o una cistella.
(beisbol) Passada d'un defensor que fa possible l'eliminació d'un o més adversaris.
(hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

assocar /a.soˈka/ /a.soˈkaɾ/ /ə.soˈka/ /ə.suˈka/ v
apear
Tallar a ran de soca.
apretar
Estrènyer fortament una corda.

associacionisme juvenil n masc
asociacionismo juvenil

associació /a.so.si.a.siˈo/ /ə.so.si.ə.siˈo/ /ə.su.si.ə.siˈo/ n fem
asociación

associació d'antics alumnes n fem
asociación de antiguos alumnos

associació d'estudiants n fem
asociación de estudiantes

associació de mares i pares d'alumnes n fem
asociación de madres y padres de alumnos

associació de mestres n fem
asociación de maestros

associar /a.so.siˈa/ /a.so.siˈaɾ/ /ə.so.siˈa/ /ə.su.siˈa/ v
asociar

associat /a.so.siˈat/ /ə.so.siˈat/ /ə.su.siˈat/ n masc
asociado

assolar /a.soˈɫa/ /a.soˈɫaɾ/ /ə.soˈɫa/ /ə.suˈɫa/ v
asolar

assoldar /a.soɫˈda/ /a.soɫˈdaɾ/ /ə.soɫˈda/ /ə.suɫˈda/ v
asoldar

assolellar /a.so.ɫeˈʎa/ /a.so.ɫeˈʎaɾ/ /ə.so.ɫəˈʎa/ /ə.su.ɫəˈja/ /ə.su.ɫəˈʎa/ v
asolear

assolir /a.soˈɫi/ /a.soˈɫiɾ/ /ə.soˈɫi/ /ə.suˈɫi/ v
alcanzar
Aconseguir alguna cosa.

assonar /a.soˈna/ /a.soˈnaɾ/ /ə.soˈna/ /ə.suˈna/ v
asonar

assortir /a.sorˈti/ /a.soɾˈti/ /a.soɾˈtiɾ/ /ə.soɾˈti/ /ə.surˈti/ v
surtir

assossegadament /a.so.seˌɣa.ðaˈmen/ /a.so.seˌɣa.ðaˈment/ /ə.so.səˌɣa.ðəˈment/ /ə.su.səˌɣa.ðəˈmen/ adv
sosegadamente

assossegar /a.so.seˈɣa/ /a.so.seˈɣaɾ/ /ə.so.səˈɣa/ /ə.su.səˈɣa/ v
sosegar

assossegat /a.so.seˈɣat/ /ə.so.səˈɣat/ /ə.su.səˈɣat/ adj
sosegado

assot /aˈsɔt/ /əˈsɔt/ n masc
azote

assotar /a.soˈta/ /a.soˈtaɾ/ /ə.soˈta/ /ə.suˈta/ v
azotar

assumir /a.suˈmi/ /a.suˈmiɾ/ /ə.suˈmi/ v
asumir

assumpte /aˈsum.te/ /əˈsum.tə/ n masc
asunto
Tema o argument d'una obra.

assut /aˈsut/ /əˈsut/ n masc
azud
Resclosa de baixa alçada feta en rierols i rius per evitar el pas d'aigua, fer pujar el nivell i permetre'n la canalització.

assíduament /aˌsi.ðu.aˈmen/ /aˌsi.ðu.aˈment/ /əˌsi.ðu.əˈmen/ /əˌsi.ðu.əˈment/ adv
asiduamente

ast /ˈast/ n masc
asador brocheta

asta /ˈas.ta/ /ˈas.tə/ n fem
vara

astable /asˈta.bɫe/ /asˈta.βɫe/ /asˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ adj
astable

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ adj
azteca
Relatiu al poble nahua clàssic.

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ n neut
azteca
(històric) Individu d’un poble nahua que es va establir a la vall de Mèxic fundant un imperi.

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ n masc
asterisco

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ n masc
asteroide

astorar /as.toˈɾa/ /as.toˈɾaɾ/ /əs.toˈɾa/ /əs.tuˈɾa/ v
azorar

astre /ˈas.tɾe/ /ˈas.tɾə/ n masc
astro
Cos sòlid a l'espai exterior a la Terra.

astrolabi /as.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.βi/ n masc
astrolabio
Instrument, usat antigament, pensat per a calcular l'alçada dels astres i, a partir d'aquests valors, la latitud. Està compost per una superfície plana en la qual es representa el mapa estel·lar, en les versions més modernes aquesta superfície és rodona i té elements articulats.

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
astrología

astronauta /ˌas.tɾoˈnaw.ta/ /ˌas.tɾoˈnaw.tə/ /ˌas.tɾuˈnaw.tə/ n neut
astronauta

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ n fem
astronomía

astruc /asˈtɾuk/ /əsˈtɾuk/ adj masc
afortunado
Protegit per un astre.

astràgal /asˈtɾa.ɣaɫ/ /əsˈtɾa.ɣəɫ/ n masc
astrágalo
(anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ n masc
astrólogo

astrònom /asˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.num/ n masc
astrónomo

asturianoparlant /as.tu.ɾiˌa.no.parˈɫan/ /as.tu.ɾiˌa.no.paɾˈɫan/ /as.tu.ɾiˌa.no.paɾˈɫant/ /əs.tu.ɾiˌa.no.pəɾˈɫant/ /əs.tu.ɾiˌa.nu.pərˈɫan/ adj
asturianohablante

asturià adj masc
asturiano
Originari, pertanyent o relatiu a Astúries.

asturià n masc
asturiano
Natural d'Astúries.
(només en singular) Bloc del conjunt de dialectes de l’asturlleonès, parlat principalment a Astúries, però també a una part de Cantàbria.

astut /asˈtut/ /əsˈtut/ adj masc
astuto

astúcia /asˈtu.si.a/ /əsˈtu.si.ə/ n fem
astucia

asèpsia /aˈsɛp.si.a/ /əˈsɛp.si.ə/ n fem
asepsia

asèptic /aˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ adj masc
aséptico

asímptota /aˈzim.to.ta/ /əˈzim.to.tə/ /əˈzim.tu.tə/ n fem
asíntota

atabacar /a.ta.baˈkaɾ/ /a.ta.βaˈka/ /ə.tə.βəˈka/ v
chasquear

atabalar /a.ta.baˈɫaɾ/ /a.ta.βaˈɫa/ /ə.tə.βəˈɫa/ v
atolondrar

atabuixar /a.ta.bujˈʃaɾ/ /a.ta.βujˈʃa/ /a.ta.βuˈʃa/ /ə.tə.βuˈʃa/ v
apremiar

atac /aˈtak/ /əˈtak/ n masc
ataque
En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar una pilota amb la intenció d'aconseguir la iniciativa del punt en joc.

atac amb permutacions n masc
ataque con permutas

atac contra defensa de zona n masc
ataque contra defensa en zona

atac contra defensa individual n masc
ataque contra defensa individual

atac de posició n masc
ataque de posición

atac en moviment n masc
ataque en movimiento

atac en profunditat n masc
ataque en profundidad

atac estàtic n masc
ataque estático

atac pel centre n masc
ataque por el centro

atac pels extrems n masc
ataque por el flanco

atac per l'esquerra n masc
ataque por el flanco izquierdo

atac per la dreta n masc
ataque por el flanco derecho

atac posicional n masc
ataque posicional

atacant central n neut
atacante central

atacant dret n masc
atacante derecho

atacant esquerre n masc
atacante izquierdo

atacant lateral n neut
ala

atacant principal n neut
atacante principal

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ v
atacar
Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.
(esports de pilota) Actuar sobre una pilota, una bola, un volant o un disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot per controlar-lo, fer-lo arribar a un company d'equip o intentar puntuar.

atacar la pilota v
atacar el balón

ataconar /a.ta.koˈna/ /a.ta.koˈnaɾ/ /ə.tə.koˈna/ /ə.tə.kuˈna/ v
arreglar
Posar tacons al calçat, adobar-lo.
apretar
Comprimir una cosa dins d’una altra.

atalaiar /a.ta.ɫaˈja/ /a.ta.ɫaˈjaɾ/ /ə.tə.ɫəˈja/ v
atalayar

atallar /a.taˈʎa/ /a.taˈʎaɾ/ /ə.təˈʎa/ v
atajar

atalussar /a.ta.ɫuˈsa/ /a.ta.ɫuˈsaɾ/ /ə.tə.ɫuˈsa/ v
ataludar

atansar /a.tanˈsa/ /a.tanˈsaɾ/ /ə.tənˈsa/ v
acercar

atapeir /a.ta.peˈi/ /a.ta.peˈiɾ/ /ə.tə.pəˈi/ v
apretar

atapeïdament /a.ta.peˌi.ðaˈmen/ /a.ta.peˌi.ðaˈment/ /ə.tə.pəˌi.ðəˈmen/ /ə.tə.pəˌi.ðəˈment/ adv
apretadamente

atapeït /a.ta.peˈit/ /ə.tə.pəˈit/ adj masc
atestado

atarantar /a.ta.ɾanˈta/ /a.ta.ɾanˈtaɾ/ /ə.tə.ɾənˈta/ v
atarantar
(valencià, tortosí) Torbar l’ànim, els sentits, fer perdre l’esma.
atolondrar
(barceloní) Bullir en el cap idees impossibles.

atardar /a.tarˈða/ /a.taɾˈða/ /a.taɾˈðaɾ/ /ə.tərˈda/ v
retrasar

ataronjat /a.ta.ɾoɲˈd͡ʒat/ /ə.tə.ɾoɲˈʒat/ /ə.tə.ɾuɲˈʒat/ adj masc
naranja

ataronjat /a.ta.ɾoɲˈd͡ʒat/ /ə.tə.ɾoɲˈʒat/ /ə.tə.ɾuɲˈʒat/ n masc
anaranjado

atarterar /a.tar.teˈɾa/ /a.taɾ.teˈɾa/ /a.taɾ.teˈɾaɾ/ /ə.tər.təˈɾa/ v
amontonar

atavellar /a.ta.veˈʎaɾ/ /a.ta.βeˈʎa/ /ə.tə.vəˈʎa/ /ə.tə.βəˈʎa/ v
plisar

atavisme /a.taˈviz.me/ /a.taˈβiz.me/ /ə.təˈviz.mə/ /ə.təˈβiz.mə/ n masc
atavismo

ateisme /a.teˈiz.me/ n masc
ateísmo

atemorir /a.te.moˈɾi/ /a.te.moˈɾiɾ/ /ə.tə.moˈɾi/ /ə.tə.muˈɾi/ v
atemorizar

atemptar /a.temˈta/ /a.temˈtaɾ/ /ə.təmˈta/ v
atentar

atemptat /a.temˈtat/ /ə.təmˈtat/ n masc
atentado

atenció /a.ten.siˈo/ n fem
atención
Capacitat de concentrar l'activitat mental d'una manera sostinguda en un objecte o en una tasca concreta.

atenció a la diversitat n fem
atención a la diversidad

atenció a la infància i l'adolescència n fem
atención a la infancia y la adolescencia

atenció individualitzada n fem
atención individualizada

atendar-se /a.tenˈdaɾ.se/ /ə.tən.dərˈsə/ /ə.tənˈdar.sə/ /ə.tənˈdaɾ.sə/ v
acampar

ateneu n masc
ateneo

atent /aˈten/ /aˈtent/ /əˈten/ /əˈtent/ adj masc
atento
Que posa atenció, interès, cura.
Que té atencions, amable, servicial.

atentament /aˌten.taˈmen/ /aˌten.taˈment/ /əˌten.təˈmen/ /əˌten.təˈment/ adv
atentamente

atenuar /a.te.nuˈa/ /a.te.nuˈaɾ/ /ə.tə.nuˈa/ v
atenuar

atenès /a.teˈnes/ /ə.təˈnəs/ /ə.təˈnɛs/ adj masc
ateniense
Relatiu o pertanyent a Atenes.

atenès /a.teˈnes/ /ə.təˈnəs/ /ə.təˈnɛs/ n masc
ateniense
Persona que habita o és originària d'Atenes.

atermenament /a.ter.me.naˈmen/ /a.teɾ.me.naˈment/ /ə.tər.mə.nəˈmen/ /ə.təɾ.mə.nəˈment/ n masc
amojonamiento

atermenar /a.ter.meˈna/ /a.teɾ.meˈnaɾ/ /ə.tər.məˈna/ v
amojonar

aterrar /a.teˈra/ /a.teˈraɾ/ /ə.təˈra/ v
aterrizar

aterratge /a.teˈra.d͡ʒe/ n masc
aterrizaje

aterridor /a.te.riˈðo/ /a.te.riˈðoɾ/ /ə.tə.riˈðo/ adj masc
aterrador

aterrir /a.teˈri/ /a.teˈriɾ/ v
aterrar

aterrossar /a.te.roˈsa/ /a.te.roˈsaɾ/ /ə.tə.roˈsa/ /ə.tə.ruˈsa/ v
aterronar
Obrir-se la terra, formant terrossos, per manca d'aigua.
aterronarse
(pronominal) Enganxar-se formant terrossos.

ateserar /a.te.zeˈɾa/ /a.te.zeˈɾaɾ/ /ə.tə.zəˈɾa/ v
preparar

atestar /a.tesˈta/ /a.tesˈtaɾ/ /ə.təsˈta/ v
atestar

atetosi /a.teˈtɔ.zi/ /ə.təˈtɔ.zi/ n fem
atetosis

ateu /aˈtɛw/ adj masc
ateo

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ adj
atizador
Que atia, que serveix per atiar.

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ n masc
atizador
Barreta de ferro acabada en ganxo que s’empra per atiar el foc (d'una llar, d'un forn, etc.)

atiar /a.tiˈa/ /a.tiˈaɾ/ v
atizar
Remenar els tions d'un foc perquè entri aire i cremi millor.
arrear
Estimular el bestiar per fer més ràpidament la feina.
apremiar
Per extensió, esperonar algú.

atipar /a.tiˈpa/ /a.tiˈpaɾ/ /ə.tiˈpa/ v
hartar

atiplar /a.tiˈpɫa/ /a.tiˈpɫaɾ/ /ə.tiˈpɫa/ v
atiplar

atirantar /a.ti.ɾanˈta/ /a.ti.ɾanˈtaɾ/ /ə.ti.ɾənˈta/ v
atirantar

atjeh /aˈt͡ʃe/ n masc
achenés
Llengua malaiopolinèsia pròpia de l'antic sultanat d'Atjeh, al nord-oest de l'illa de Sumatra.

atjeh /aˈt͡ʃe/ n neut
achenés
Individu de la província d'Aceh, al nord-oest de l'illa de Sumatra.

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ n masc
atlas
Col·lecció de mapes.
(anatomia) Primera vèrtebra cervical que sosté el cap.

atleta /adˈɫe.ta/ /aɫˈɫe.ta/ /əɫˈɫɛ.tə/ n neut
atleta

atletisme /ad.ɫeˈtiz.me/ /aɫ.ɫeˈtiz.me/ n masc
atletismo

atlètic /adˈɫɛ.tik/ /aɫˈɫɛ.tik/ /əɫˈɫɛ.tik/ adj masc
atlético

atmosfera /ad.mosˈfe.ɾa/ /əd.mosˈfe.ɾə/ /əd.musˈfe.ɾə/ n fem
atmósfera
Capa exterior d'un cos celeste, en especial la terra, formada per gasos.

atomitzar /a.to.miˈd͡za/ /a.to.miˈza/ /a.to.miˈzaɾ/ /ə.to.miˈd͡za/ /ə.tu.miˈd͡za/ v
atomizar

atonia /a.toˈni.a/ /ə.toˈni.ə/ /ə.tuˈni.ə/ n fem
atonía

atordiment /a.tor.ðiˈmen/ /a.toɾ.ðiˈmen/ /a.toɾ.ðiˈment/ /ə.toɾ.ðiˈment/ /ə.tur.diˈmen/ /ə.tur.ðiˈmen/ n masc
aturdimiento

atordir /a.torˈði/ /a.toɾˈði/ /a.toɾˈðiɾ/ /ə.toɾˈði/ /ə.turˈði/ v
aturdir

atorgar /a.torˈɣa/ /a.toɾˈɣa/ /a.toɾˈɣaɾ/ /ə.toɾˈɣa/ /ə.turˈɣa/ v
otorgar

atorrollar /a.to.roˈʎa/ /a.to.roˈʎaɾ/ /ə.to.roˈʎa/ /ə.tu.ruˈʎa/ v
aturrullar

atrabiliari /a.tɾa.bi.ɫiˈa.ɾi/ /ə.tɾə.βi.ɫiˈa.ɾi/ adj masc
atrabiliario

atracador /a.tɾa.kaˈðo/ /a.tɾa.kaˈðoɾ/ /ə.tɾə.kəˈðo/ n masc
atracador

atracallar /a.tɾa.kaˈʎa/ /a.tɾa.kaˈʎaɾ/ /ə.tɾə.kəˈʎa/ v
denostar

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ v
atracar
(nàutica) Apropar una nau a un lloc, un moll, una ribera, una altra nau, i amarrar-la.
Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atracció /a.tɾak.siˈo/ /ə.tɾək.siˈo/ n fem
atracción

atracció estètica n fem
atracción estética

atracció intel·lectual n fem
atracción intelectual

atracció platònica n fem
atracción platónica

atracció romàntica n fem
atracción romántica

atracció sensual n fem
atracción sensual

atracció sexual n fem
atracción sexual

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ adj masc
atractivo
Que atreu

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ n masc
atractivo
allò que atreu

atrafegar-se /a.tɾa.feˈɣaɾ.se/ /ə.tɾə.fə.ɣərˈsə/ /ə.tɾə.fəˈɣar.sə/ /ə.tɾə.fəˈɣaɾ.sə/ v
ajetrearse

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ v
atrapar

atraçar /a.tɾaˈsa/ /a.tɾaˈsaɾ/ /ə.tɾəˈsa/ v
encaminar

atresorar /a.tɾe.zoˈɾa/ /a.tɾe.zoˈɾaɾ/ /ə.tɾə.zoˈɾa/ /ə.tɾə.zuˈɾa/ v
atesorar

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ v
atraer

atribolar /a.tɾi.boˈɫaɾ/ /a.tɾi.βoˈɫa/ /ə.tɾi.boˈɫa/ /ə.tɾi.buˈɫa/ /ə.tɾi.βuˈɫa/ v
atolondrar

atribució /a.tɾi.βu.siˈo/ /ə.tɾi.βu.siˈo/ n fem
atribución

atribuir /a.tɾi.buˈiɾ/ /a.tɾi.βuˈi/ /ə.tɾi.βuˈi/ v
atribuir

atrinxerar /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa/ /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaɾ/ v
atrincherar
Fortificar un lloc amb trinxeres.
Les tropes, situar-se en trinxeres per defensar-se millor de l'escomesa de l'enemic.

atrofiar /a.tɾo.fiˈa/ /a.tɾo.fiˈaɾ/ /ə.tɾo.fiˈa/ /ə.tɾu.fiˈa/ v
atrofiar

atropar /a.tɾoˈpa/ /a.tɾoˈpaɾ/ /ə.tɾoˈpa/ /ə.tɾuˈpa/ v
atropar
Ajuntar formant tropa, colla.

atropelladament /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈmen/ /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈment/ /ə.tɾo.pəˌʎa.ðəˈment/ /ə.tɾu.pəˌʎa.ðəˈmen/ adv
atropelladamente

atropellar /a.tɾo.peˈʎa/ /a.tɾo.peˈʎaɾ/ /ə.tɾo.pəˈʎa/ /ə.tɾu.pəˈʎa/ v
atropellar

atrotinar /a.tɾo.tiˈna/ /a.tɾo.tiˈnaɾ/ /ə.tɾo.tiˈna/ /ə.tɾu.tiˈna/ v
estropear

atrotinat /a.tɾo.tiˈnat/ /ə.tɾo.tiˈnat/ /ə.tɾu.tiˈnat/ adj masc
destartalado
Envellit fins a quedar en mal estat.
achacoso
Referit a un esser viu, especialment els animals, incloses les persones, que pateix una mala salut.

atroç /aˈtɾos/ adj
atroz

atròfia /aˈtɾɔ.fi.a/ /əˈtɾɔ.fi.ə/ n fem
atrofia

attrezzo /aˈtɾe.d͡zo/ /əˈtɾe.d͡zo/ n masc
atrezo

atuell /a.tuˈeʎ/ n masc
vasija

atuir /a.tuˈi/ /a.tuˈiɾ/ v
abatir

atupar /a.tuˈpa/ /a.tuˈpaɾ/ /ə.tuˈpa/ v
azotar

atur /aˈtuɾ/ n masc
paro
Situació en què la persona no té feina i no pot guanyar-se la vida.

atur juvenil n masc
desempleo juvenil

aturada /a.tuˈɾa.ða/ n fem
parada
Acció i efecte d’aturar o aturar-se.
(esports de pilota) Acció d'interceptar la pilota, la bola o el disc per evitar un gol.
paro
Parada de l’activitat, la feina o el procés productiu.

aturada en dos temps n fem
parada en dos tiempos

aturall /a.tuˈɾaʎ/ /ə.tuˈɾaj/ /ə.tuˈɾaʎ/ n masc
traba

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ v
parar
Detenir, fer parar.
detener
(esports de pilota) Interceptar la pilota, la bola o el disc per evitar un gol.

aturar el joc v
detener el juego

aturar el temps v
detener el tiempo

aturat /a.tuˈɾat/ adj masc
parado
Sense empenta per a fer coses.

atuïment /a.tu.iˈmen/ /a.tu.iˈment/ /ə.tu.iˈmen/ /ə.tu.iˈment/ n masc
abatimiento

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ n fem
hacha
Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.
hacha de armas
Tipus de destral usada com a arma defensiva pels cavallers en la lluita a peu.
ambleo
Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb un ble.

atxim /aˈt͡ʃim/ /əˈt͡ʃim/ Interjection
achís

atxul·lar /a.t͡ʃuɫˈɫa/ /a.t͡ʃuɫˈɫaɾ/ /a.t͡ʃuˈɫa/ /ə.t͡ʃuɫˈɫa/ /ə.t͡ʃuˈɫa/ v
chasquear
(mallorquí) Sorprendre desagradablement per obtenir un resultat diferent del que es refiava.
birlar
(menorquí) Prendre amb engany.

atzabegenc /a.d͡za.beˈd͡ʒeŋk/ /a.d͡za.βeˈd͡ʒeŋ/ /a.d͡za.βeˈʒeŋ/ /ə.d͡zə.bəˈʒəŋk/ /ə.d͡zə.bəˈʒɛŋk/ /ə.d͡zə.βəˈʒɛŋ/ adj masc
azabache

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ n fem
azabache

atzagaia /a.d͡zaˈɣa.ja/ /ə.d͡zəˈɣa.jə/ n fem
azagaya
Llança o dard petit.

atzar /aˈd͡zaɾ/ /əˈd͡za/ /əˈd͡zar/ n masc
azar

atzarosament /a.d͡zaˌɾo.zaˈmen/ /a.d͡zaˌɾo.zaˈment/ /ə.d͡zəˌɾo.zəˈmen/ /ə.d͡zəˌɾo.zəˈment/ adv
azarosamente

atzarós /ad.zaˈɾos/ /əd.zəˈɾos/ adj masc
azaroso

atzavara /a.d͡zaˈva.ɾa/ /a.d͡zaˈβa.ɾa/ /ə.d͡zəˈva.ɾə/ n fem
pita

atzembla /aˈd͡zem.bɫa/ /əˈd͡zəm.bɫə/ /əˈd͡zɛm.bɫə/ n fem
acémila

atzucac /a.d͡zuˈkak/ /ə.d͡zuˈkak/ n masc
callejón sin salida
Carrer o camí sense sortida.

atzufar /a.d͡zuˈfa/ /a.d͡zuˈfaɾ/ /ə.d͡zuˈfa/ v
zurrar

atzur /əˈd͡zur/ n masc
azur

atàvic /aˈta.vik/ /aˈta.βik/ /əˈta.vik/ adj masc
atávico

atàxia /aˈtak.si.a/ /əˈtak.si.ə/ n fem
ataxia

atènyer /aˈte.ɲe/ /aˈte.ɲeɾ/ /əˈtə.ɲə/ /əˈtɛ.ɲə/ v
alcanzar

atès /aˈtes/ /əˈtəs/ /əˈtɛs/ n masc
visto

atònit /aˈtɔ.nit/ /əˈtɔ.nit/ adj masc
atónito

au Interjection
venga
Vinga, som-hi, apa.

au-pair /oˈpɛr/ n neut
au pair

auca /ˈaw.ka/ /ˈaw.kə/ n fem
aleluya

audaç /awˈðas/ /əwˈðas/ adj
audaz

audible /awˈði.bɫe/ /awˈði.βɫe/ /awˈðib.bɫe/ /əwˈði.βɫə/ /əwˈðib.bɫə/ n masc
audible

audicionar /aw.ði.si.oˈna/ /aw.ði.si.oˈnaɾ/ /əw.ði.si.oˈna/ /əw.ði.si.uˈna/ v
audicionar

audició /aw.ði.siˈo/ /əw.ði.siˈo/ n fem
audición
Acció d’oir.

audioconferència /ˌaw.ði.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌaw.ði.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
audioconferencia

audiograma /ˌaw.ði.oˈɣɾa.ma/ /ˌaw.ði.oˈɣɾa.mə/ /ˌaw.ði.uˈɣɾa.mə/ n masc
audiograma

audiollibre /ˌaw.ði.oˈʎi.bɾe/ /ˌaw.ði.oˈʎi.bɾə/ /ˌaw.ði.uˈʎi.bɾə/ /ˌaw.ði.uˈʎi.βɾə/ n masc
audiolibro

audiomudesa n fem
audiomudez

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ adj
audiovisual
Relatiu a l'audició i a la visió alhora.

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ n masc
audiovisual
Material didàctic, informatiu, etc., constituït per un enregistrament visual i un d'auditiu integrats.

auditar /aw.ðiˈta/ /aw.ðiˈtaɾ/ /əw.ðiˈta/ v
auditar

auditori /aw.ðiˈtɔ.ɾi/ /əw.ðiˈtɔ.ɾi/ n masc
auditorio

audiència /aw.ðiˈɛn.si.a/ /əw.ðiˈɛn.si.ə/ n fem
audiencia
Invitació per exposar les demandes d'algú.
Òrgan d'administració de justícia, generalment referit a una instància superior o per un territori concret.
Total de persones que veuen o escolten un programa de televisió o ràdio.
Grup de persones reunides, particularment per veure un espectacle o escoltar un discurs.

audiòfon /aw.ðiˈɔ.fon/ /əw.ðiˈɔ.fon/ /əw.ðiˈɔ.fun/ n masc
audífono sonotone

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ n masc
aumento

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ v
aumentar

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ n masc
aumentativo

augurar /aw.ɣuˈɾa/ /aw.ɣuˈɾaɾ/ /əw.ɣuˈɾa/ v
augurar

auguri /awˈɣu.ɾi/ /əwˈɣu.ɾi/ n masc
augurio

august /awˈɣust/ /əwˈɣust/ adj masc
augusto

augustament /awˌɣus.taˈmen/ /awˌɣus.taˈment/ /əwˌɣus.təˈmen/ /əwˌɣus.təˈment/ adv
augustamente

aula /ˈaw.la/ /ˈaw.ɫə/ n fem
aula

aula d'acollida n fem
aula de acogida

aula d'audiovisuals n fem
aula de audiovisuales

aula de suport n fem
aula de apoyo

aula hospitalària n fem
aula hospitalaria

aula magna n fem
aula magna

aula oberta n fem
aula abierta

aula ordinària n fem
aula ordinaria

aula taller n fem
aula taller

aula virtual n fem
aula virtual

aura /ˈaw.ɾa/ /ˈaw.ɾə/ n fem
aura
Vent suau.

aureolar /aw.ɾe.oˈɫa/ /aw.ɾe.oˈɫaɾ/ /əw.ɾə.oˈɫa/ /əw.ɾə.uˈɫa/ v
aureolar

auricular /aw.ɾi.kuˈɫaɾ/ /əw.ɾi.kuˈɫar/ adj
auricular

aurificar /aw.ɾi.fiˈka/ /aw.ɾi.fiˈkaɾ/ /əw.ɾi.fiˈka/ v
orificar

aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ n fem
aurora

aurèola /awˈɾɛ.o.ɫa/ /əwˈɾɛ.o.ɫə/ /əwˈɾɛ.u.ɫə/ n fem
aureola

aurícula /awˈɾi.ku.ɫa/ /əwˈɾi.ku.ɫə/ n fem
aurícula
Cadascuna de les dues cavitats de la part superior del cor.

aurífic /awˈɾi.fik/ /əwˈɾi.fik/ adj masc
aurífico

auró blanc n masc
arce común
Arbret mediterrani del gènere Acer (Acer campestre).

auró negre n masc
arce de Montpellier
Arbret mediterrani del gènere Acer (Acer monspessulanum).

auscultar /aws.kuɫˈta/ /aws.kuɫˈtaɾ/ /əws.kuɫˈta/ v
auscultar

auspici /awsˈpi.si/ /əwsˈpi.si/ n masc
auspicio

auster /awsˈteɾ/ /əwsˈter/ adj masc
austero

austral /awsˈtɾaɫ/ /əwsˈtɾaɫ/ adj
austral

australià /əws.tɾə.ɫiˈa/ adj masc
australiano
Relatiu o pertanyent a Austràlia.

australià /əws.tɾə.ɫiˈa/ n masc
australiano
Habitant d'Austràlia.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ adj masc
austríaco austriaco
Relatiu o pertanyent a Àustria.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ n masc
austríaco austriaco
Habitant d'Àustria

autenticar /aw.ten.tiˈka/ /aw.ten.tiˈkaɾ/ /əw.tən.tiˈka/ v
autenticar

autenticitat /aw.ten.ti.siˈtat/ /əw.tən.ti.siˈtat/ n fem
autenticidad

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ adj
autista
Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ n neut
autista
Afectat d'autisme.

autoamputació /aw.to.am.pu.ta.siˈo/ /əw.to.əm.pu.tə.siˈo/ /əw.tu.əm.pu.tə.siˈo/ n fem
autoamputación

autoaprenentatge n masc
autoaprendizaje

autoavaluació /aw.to.a.va.ɫu.a.siˈo/ /aw.to.a.βa.ɫu.a.siˈo/ /əw.to.ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /əw.tu.ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /əw.tu.ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ n fem
autoevaluación

autoavaluació institucional n fem
autoevaluación institucional

autobiografia /ˌaw.to.bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /ˌaw.to.bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.βi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
narración autobiográfica autobiografía

autobiografiar-se /ˌaw.to.bi.o.ɣɾa.fiˈaɾ.se/ /ˌaw.to.bi.o.ɣɾə.fiˈaɾ.sə/ /ˌaw.tu.bi.u.ɣɾə.fi.ərˈsə/ /ˌaw.tu.βi.u.ɣɾə.fiˈar.sə/ v
autobiografiarse

autoboicotar-se /ˌaw.to.boj.koˈtaɾ.se/ /ˌaw.to.boj.koˈtaɾ.sə/ /ˌaw.tu.buj.ku.tərˈsə/ /ˌaw.tu.βuj.kuˈtar.sə/ v
autoboicotearse

autobraç articulat n masc
autobrazo articulado

autobuser /ˌaw.to.buˈze/ /ˌaw.to.buˈzeɾ/ /ˌaw.to.βuˈze/ /ˌaw.tu.buˈze/ /ˌaw.tu.βuˈze/ n masc
autobusero

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ n masc
autobús ómnibus

autobús escolar n masc
autobús escolar

autocar /ˌaw.toˈkaɾ/ /ˌaw.tuˈkar/ n masc
autocar

autoclau /ˌaw.toˈkɫaw/ /ˌaw.tuˈkɫaw/ n fem
autoclave

autoclavatge /ˌaw.to.klaˈba.d͡ʒe/ /ˌaw.to.klaˈva.d͡ʒe/ /ˌaw.to.kləˈvad.ʒə/ /ˌaw.tu.kləˈbad.ʒə/ /ˌaw.tu.kləˈvad.ʒə/ n masc
autoclavado

autocompadir-se /ˌaw.to.kom.paˈðiɾ.se/ /ˌaw.to.kom.pəˈðiɾ.sə/ /ˌaw.tu.kum.pə.ðirˈsə/ /ˌaw.tu.kum.pəˈðir.sə/ v
autocompadecerse

autocompatible /ˌaw.to.kom.paˈti.bɫe/ /ˌaw.to.kom.paˈti.βɫe/ /ˌaw.to.kom.paˈtib.bɫe/ /ˌaw.to.kom.pəˈtib.bɫə/ /ˌaw.tu.kum.pəˈti.βɫə/ /ˌaw.tu.kum.pəˈtib.bɫə/ adj
autocompatible

autoconcepte /ˌaw.to.konˈsep.te/ /ˌaw.to.konˈsep.tə/ /ˌaw.tu.kunˈsep.tə/ n masc
autoconcepto

autoconsciència /ˌaw.to.kon.siˈɛn.si.a/ /ˌaw.to.kon.siˈɛn.si.ə/ /ˌaw.tu.kun.siˈɛn.si.ə/ n fem
autoconciencia

autoconsum /ˌaw.to.konˈsum/ /ˌaw.tu.kunˈsum/ n masc
autoconsumo

autocontrol /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/ /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ n masc
autocontrol

autocorrecció n fem
autocorrección

autocrític /aw.toˈkɾi.tik/ /əw.toˈkɾi.tik/ /əw.tuˈkɾi.tik/ adj masc
autocrítico

autodidactament /aw.to.ðiˌðak.taˈmen/ /aw.to.ðiˌðak.taˈment/ /əw.to.ðiˌðak.təˈment/ /əw.tu.ðiˌðak.təˈmen/ adv
autodidactamente

autodidacte /ˌaw.to.ðiˈðak.te/ /ˌaw.to.ðiˈðak.tə/ /ˌaw.tu.ðiˈðak.tə/ n masc
autodidacta

autoexigència /ˌaw.to.eɡ.ziˈd͡ʒɛn.si.a/ /ˌaw.to.eɡ.ziˈʒɛn.si.a/ /ˌaw.to.əɡ.ziˈʒɛn.si.ə/ /ˌaw.tu.əɡ.ziˈʒɛn.si.ə/ n fem
autoexigencia

autofinançament /ˌaw.to.fi.nan.saˈmen/ /ˌaw.to.fi.nan.saˈment/ /ˌaw.to.fi.nən.səˈment/ /ˌaw.tu.fi.nən.səˈmen/ n masc
autofinanciación
(economia) Finançament propi que es fan les empreses per a elles mateixes de manera interna mitjançant fons propis.

autofinançar /ˌaw.to.fi.nanˈsa/ /ˌaw.to.fi.nanˈsaɾ/ /ˌaw.to.fi.nənˈsa/ /ˌaw.tu.fi.nənˈsa/ v
autofinanciar

autoflagel·lació /aw.to.fɫa.d͡ʒe.ɫa.siˈo/ /aw.to.fɫa.d͡ʒeɫ.ɫa.siˈo/ /aw.to.fɫa.ʒe.ɫa.siˈo/ /aw.to.fɫa.ʒeɫ.ɫa.siˈo/ /əw.to.fɫə.ʒəɫ.ɫə.siˈo/ /əw.tu.fɫə.ʒə.ɫə.siˈo/ /əw.tu.fɫə.ʒəɫ.ɫə.siˈo/ n fem
autoflagelación

autoflagel·lar-se /aw.to.fɫa.d͡ʒeɫˈɫaɾ.se/ /aw.to.fɫa.d͡ʒeˈɫaɾ.se/ /aw.to.fɫa.ʒeɫˈɫar.se/ /aw.to.fɫa.ʒeˈɫaɾ.se/ /əw.to.fɫə.ʒəɫˈɫaɾ.sə/ /əw.tu.fɫə.ʒəɫ.ɫərˈsə/ /əw.tu.fɫə.ʒəɫˈɫar.sə/ /əw.tu.fɫə.ʒəˈɫar.sə/ v
autoflagelarse

autogestionar /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈna/ /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈnaɾ/ /ˌaw.to.ʒes.tiˈna/ /ˌaw.to.ʒəs.tiˈna/ /ˌaw.tu.ʒəs.tiˈna/ v
autogestionar

autogestió /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈo/ /ˌaw.tu.ʒəs.tiˈo/ n fem
autogestión

autogestió educativa n fem
autogestión educativa

autogol /ˌaw.toˈɣɔɫ/ /ˌaw.tuˈɣɔɫ/ n masc
autogol

autografia /ˌaw.to.ɣɾaˈfi.a/ /ˌaw.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
autografía

autografiar /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈa/ /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌaw.to.ɣɾə.fiˈa/ /ˌaw.tu.ɣɾə.fiˈa/ v
autografiar

autoic /awˈtɔjk/ /əwˈtɔjk/ adj masc
autoico

autoimmune /ˌaw.to.imˈmu.ne/ /ˌaw.to.imˈmu.nə/ /ˌaw.tu.imˈmu.nə/ adj
autoinmune

autoimmunitari /ˌaw.to.im.mu.niˈta.ɾi/ /ˌaw.tu.im.mu.niˈta.ɾi/ adj masc
autoinmune

autoliquidació /ˌaw.to.ɫi.ki.ða.siˈo/ /ˌaw.to.ɫi.ki.ðə.siˈo/ /ˌaw.tu.ɫi.ki.ðə.siˈo/ n masc
autoliquidación

automarginació /aw.to.maɾ.d͡ʒi.na.siˈo/ /əw.to.məɾ.ʒi.nə.siˈo/ /əw.tu.mər.ʒi.nə.siˈo/ n fem
automarginación

automatitzar /ˌaw.to.ma.tiˈd͡za/ /ˌaw.to.ma.tiˈza/ /ˌaw.to.ma.tiˈzaɾ/ /ˌaw.to.mə.tiˈd͡za/ /ˌaw.tu.mə.tiˈd͡za/ v
automatizar

automedicar-se /ˌaw.to.me.ðiˈkaɾ.se/ /ˌaw.to.mə.ðiˈkaɾ.sə/ /ˌaw.tu.mə.ði.kərˈsə/ /ˌaw.tu.mə.ðiˈkar.sə/ v
automedicarse

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ adj masc
automático

automàticament /aw.toˌma.ti.kaˈmen/ /aw.toˌma.ti.kaˈment/ /əw.toˌma.ti.kəˈment/ /əw.tuˌma.ti.kəˈmen/ adv
automático automáticamente

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ n fem
autonomía

autonomia escolar n fem
autonomía escolar

autonomia universitària n fem
autonomía universitaria

autonòmic /aw.toˈnɔ.mik/ /əw.toˈnɔ.mik/ /əw.tuˈnɔ.mik/ adj masc
autonómico

autoodi /ˌaw.toˈɔ.ði/ /ˌaw.tuˈɔ.ði/ n masc
autoodio

autopassada /ˌaw.to.paˈsa.ða/ /ˌaw.tu.pəˈsa.ðə/ n fem
autopase

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ n fem
autopista

autopista de la informació n fem
autopista de la información

autoproclamar-se /ˌaw.to.pɾo.kɫaˈmaɾ.se/ /ˌaw.tu.pɾu.kɫəˈmar.sə/ v
autoproclamarse

autoquarantena /ˌaw.to.kwa.ɾenˈte.na/ /ˌaw.to.kwə.ɾənˈtə.nə/ /ˌaw.tu.kwə.ɾənˈtɛ.nə/ n fem
autocuarentena

autorealització n fem
autorrealización

autoregulació de l'aprenentatge n fem
autorregulación del aprendizaje

autoretrat /ˌaw.to.reˈtɾat/ /ˌaw.to.rəˈtɾat/ /ˌaw.tu.rəˈtɾat/ n masc
autorretrato

autoritari /aw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ adj masc
autoritario

autoritarisme /aw.to.ɾi.taˈɾiz.me/ /əw.to.ɾi.təˈɾiz.mə/ /əw.tu.ɾi.təˈɾiz.mə/ n masc
autoritarismo

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ n fem
autoridad

autorització /aw.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /aw.to.ɾi.za.siˈo/ /əw.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əw.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
autorización

autoritzadament /aw.to.ɾiˌd͡za.ðaˈmen/ /aw.to.ɾiˌza.ðaˈmen/ /aw.to.ɾiˌza.ðaˈment/ /əw.to.ɾiˌd͡za.ðəˈment/ /əw.tu.ɾiˌd͡za.ðəˈmen/ adv
autorizadamente

autoritzar /aw.to.ɾiˈd͡za/ /aw.to.ɾiˈza/ /aw.to.ɾiˈzaɾ/ /əw.to.ɾiˈd͡za/ /əw.tu.ɾiˈd͡za/ v
autorizar

autoritzar el servei v
autorizar el saque

autosabotatge /aw.to.sa.boˈta.d͡ʒe/ /əw.to.sə.boˈta.d͡ʒə/ /əw.tu.sə.buˈta.d͡ʒə/ /əw.tu.sə.βuˈta.d͡ʒə/ n masc
autosabotaje

autosabotejar-se /aw.to.sa.bo.teˈd͡ʒaɾ.se/ /aw.to.sa.βo.teˈʒar.se/ /əw.to.sə.bo.təˈd͡ʒaɾ.sə/ /əw.tu.sə.bu.tə.ʒərˈsə/ /əw.tu.sə.βu.təˈʒar.sə/ v
autosabotearse

autoscòpia /ˌaw.tosˈkɔ.pi.a/ /ˌaw.tosˈkɔ.pi.ə/ /ˌaw.tusˈkɔ.pi.ə/ n fem
autoscopia

autoservei /ˌaw.to.serˈβej/ /ˌaw.to.seɾˈvej/ /ˌaw.to.seɾˈβej/ /ˌaw.to.səɾˈvəj/ /ˌaw.tu.sərˈbɛj/ /ˌaw.tu.sərˈvɛj/ n masc
autoservicio
Forma de servir-se en un establiment comercial on els clients agafen els productes ells mateixos sense la intervenció d'empleats.

autovia /ˌaw.toˈvi.a/ /ˌaw.toˈvi.ə/ /ˌaw.toˈβi.a/ /ˌaw.tuˈvi.ə/ /ˌaw.tuˈβi.ə/ n fem
autovía

autumnal /aw.tumˈnaɫ/ /əw.tumˈnaɫ/ adj
otoñal

autèntic /awˈtɛn.tik/ /əwˈtɛn.tik/ adj masc
auténtico

autènticament /awˌtɛn.ti.kaˈmen/ /awˌtɛn.ti.kaˈment/ /əwˌtɛn.ti.kəˈmen/ /əwˌtɛn.ti.kəˈment/ adv
auténticamente

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
autócrata

autòcton /awˈtɔk.ton/ /əwˈtɔk.tun/ adj masc
autóctono

autògraf /awˈtɔ.ɣɾaf/ /əwˈtɔ.ɣɾəf/ n masc
autógrafo

autòmat /awˈtɔ.mat/ /əwˈtɔ.mət/ n masc
autómata

autòmat finit n masc
autómata finito

autònom /awˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.num/ adj masc
autónomo

autòpsia /awˈtɔp.si.a/ /əwˈtɔp.si.ə/ n fem
autopsia

autòtrof /awˈtɔ.tɾof/ /əwˈtɔ.tɾof/ /əwˈtɔ.tɾuf/ adj masc
autótrofo

auxili /awkˈsi.ɫi/ /əwkˈsi.ɫi/ n masc
auxilio

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ adj
auxiliar
Que col·labora, que ajuda, en un treball, una activitat.

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ n neut
auxiliar
Persona que col·labora o ajuda en un treball, una activitat.

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ v
auxiliar
Ajudar, socórrer, donar auxili.

auxiliar d'educació especial n neut
auxiliar de educación especial

auxiliar d'educador d'escola bressol n neut
asistente infantil

auxiliar de manteniment n neut
acondicionador del espacio de competición

auxiliar de marcador n neut
auxiliar de marcador

auxiliar de taula n neut
auxiliar de mesa

auxiliar dels 24 segons n neut
operador de 24 segundos

aval /aˈvaɫ/ /aˈβaɫ/ /əˈvaɫ/ /əˈβaɫ/ n masc
aval

avalar /a.vaˈɫaɾ/ /a.βaˈɫa/ /ə.vəˈɫa/ /ə.βəˈɫa/ v
avalar

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ adv
abajo

avalot /a.vaˈɫɔt/ /a.βaˈɫɔt/ /ə.vəˈɫɔt/ /ə.βəˈɫɔt/ n masc
turba

avalotar /a.va.ɫoˈtaɾ/ /a.βa.ɫoˈta/ /ə.və.ɫoˈta/ /ə.və.ɫuˈta/ /ə.βə.ɫuˈta/ v
alborotar

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ n fem
evaluación

avaluació contínua n fem
evaluación continua

avaluació curricular n fem
evaluación curricular

avaluació de centres educatius n fem
evaluación de centros educativos

avaluació de la docència n fem
evaluación de la docencia

avaluació de programes n fem
evaluación de programas

avaluació dels aprenentatges n fem
evaluación de los aprendizajes

avaluació diagnòstica n fem
evaluación diagnóstica

avaluació educativa n fem
evaluación educativa

avaluació externa n fem
evaluación externa

avaluació final n fem
evaluación final

avaluació inicial n fem
evaluación inicial

avaluació interna n fem
evaluación interna

avaluació per comparació n fem
evaluación normativa

avaluació per criteris n fem
evaluación criterial

avaluació psicopedagògica n fem
evaluación psicopedagógica

avaluar /a.va.ɫuˈaɾ/ /a.βa.ɫuˈa/ /ə.və.ɫuˈa/ v
valorar
Determinar aproximadament el valor d'alguna cosa.

avanar /a.vaˈnaɾ/ /a.βaˈna/ /ə.vəˈna/ /ə.βəˈna/ v
preciarse

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ adv
adelante

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ n masc
adelantado

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ n masc
ventaja
Distància o temps que separa el participant situat en primer lloc del qui el segueix en una competició que implica moviment.
Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.
(tennis) Fet d'haver guanyat un jugador el primer punt posterior a un iguals.

avantatge de la restada n masc
ventaja al resto

avantatge del servei n masc
ventaja al servicio

avantatjar /a.van.taˈd͡ʒaɾ/ /a.βan.taˈd͡ʒa/ /ə.vən.təˈd͡ʒa/ /ə.βən.təˈd͡ʒa/ v
aventajar

avantatjosament /a.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /a.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /ə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ adv
ventajosamente

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ n masc
antebrazo

avantdit /a.vanˈdit/ /a.βanˈdit/ /ə.vənˈdit/ /ə.βənˈdit/ adj masc
sobredicho

avantgreen n masc
antegreen

avantguarda /a.vaŋˈɡwaɾ.ða/ /a.βaŋˈɡwar.ða/ /a.βaŋˈɡwaɾ.ða/ /ə.vəŋˈɡwaɾ.ðə/ n fem
vanguardia
Destacament que va al davant del cos principal d’un exèrcit.
Grup precursor d’un moviment o ideologia de tendència més avançada.

avantpassat /aˌvam.paˈsat/ /aˌβam.paˈsat/ /əˌvam.pəˈsat/ n masc
antepasado

avanç /aˈvans/ /aˈβans/ /əˈvans/ n masc
avance

avançada /a.vanˈsa.ða/ /a.βanˈsa.ða/ /ə.vənˈsa.ðə/ /ə.βənˈsa.ðə/ n fem
avanzada
Partida que marxa una certa distància més endavant, especialment una partida de soldats respecte al gros de l'exèrcit.
avance
(beisbol) Acció i efecte d'un corredor de desplaçar-se endavant en direcció a la base següent.

avançament /a.van.saˈment/ /a.βan.saˈment/ /ə.vən.səˈment/ /ə.βən.səˈmen/ n masc
adelanto

avançar /a.vanˈsaɾ/ /a.βanˈsa/ /ə.vənˈsa/ /ə.βənˈsa/ v
avanzar
Moure una cosa en el sentit i direcció que li són propis.
(esports de pilota) Desplaçar-se, un jugador o una línia de jugadors, cap a la porteria, la cistella o la línia d'assaig contrària.
(beisbol) Desplaçar-se endavant, un corredor, en direcció a la base següent.
adelantar
Entre dues o més coses que es mouen aproximadament en el mateix sentit i en la mateixa direcció, la de darrere, aconseguir una posició pel davant de les altres.

avançar la bola v
adelantar la bola

avançat /a.vanˈsat/ /a.βanˈsat/ /ə.vənˈsat/ n masc
avanzado

avançat central n masc
avanzado central

avar /aˈvaɾ/ /aˈβar/ /aˈβaɾ/ /əˈvaɾ/ adj masc
avaro

avarament /aˌva.ɾaˈment/ /aˌβa.ɾaˈmen/ /əˌva.ɾəˈmen/ /əˌva.ɾəˈment/ /əˌβa.ɾəˈmen/ adv
avaramente

avarar /a.vaˈɾaɾ/ /a.βaˈɾa/ /ə.vəˈɾa/ /ə.βəˈɾa/ v
botar
Posar una embarcació en l'aigua per primera vegada.
izar
Fer enlairar un estel o una grua.

avarca /aˈvaɾ.ka/ /aˈβar.ka/ /aˈβaɾ.ka/ /əˈvaɾ.kə/ /əˈβar.kə/ n fem
abarca

avaria /a.vaˈɾi.a/ /a.βaˈɾi.a/ /ə.vəˈɾi.ə/ /ə.βəˈɾi.ə/ n fem
avería
Fallada mecànica.

avariar /a.va.ɾiˈaɾ/ /a.βa.ɾiˈa/ /ə.və.ɾiˈa/ /ə.βə.ɾiˈa/ v
averiar

avariciosament /a.va.ɾi.siˌo.zaˈment/ /a.βa.ɾi.siˌo.zaˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈment/ /ə.βə.ɾi.siˌo.zəˈmen/ adv
avariciosamente

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ n fem
avaricia

avatar /a.vaˈtaɾ/ /a.βaˈtar/ /a.βaˈtaɾ/ /ə.vəˈtaɾ/ /ə.βəˈtar/ n masc
avatar

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ n fem
avellana

avemaria /ˌaˌve.maˈɾi.a/ /ˌaˌve.məˈɾi.ə/ /ˌaˌβe.maˈɾi.a/ /ˌaˌβe.məˈɾi.ə/ n fem
avemaría

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ n masc
sima

avenir /a.veˈniɾ/ /a.βeˈni/ /ə.vəˈni/ /ə.βəˈni/ n masc
porvenir
Temps futur, esdevenidor.

avenir /a.veˈniɾ/ /a.βeˈni/ /ə.vəˈni/ /ə.βəˈni/ v
avenirse
Fer posar d’acord.
(pronominal) Posar-se d’acord, deixar de discrepar.
(pronominal) Conformar-se.
llevarse bien
(pronominal) Mantenir una bona relació, entendre’s, coincidir.

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ n fem
aventura
Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

aventura gràfica n fem
aventura gráfica

aventurar /a.ven.tuˈɾaɾ/ /a.βen.tuˈɾa/ /ə.vən.tuˈɾa/ /ə.βən.tuˈɾa/ v
aventurar

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ n masc
adelanto
Millora respecte d'una situació anterior.
ahorro
Quantitat estalviada.

averany /a.veˈɾaɲ/ /a.βeˈɾaɲ/ /ə.vəˈɾaɲ/ /ə.βəˈɾaɲ/ n masc
agüero

averar /a.veˈɾaɾ/ /a.βeˈɾa/ /ə.vəˈɾa/ /ə.βəˈɾa/ v
alcanzar

avergonyir /a.veɾ.ɣoˈɲiɾ/ /a.βer.ɣoˈɲi/ /a.βeɾ.ɣoˈɲi/ /ə.vər.ɣuˈɲi/ /ə.vəɾ.ɣoˈɲi/ /ə.βər.ɡuˈɲi/ v
avergonzar
(pronominal) Sentir-se moralment commocionat per un fet reprovable.
Fer que un altre senti vergonya, fent-li retrets.

averrir /a.veˈriɾ/ /a.βeˈri/ /ə.vəˈri/ /ə.βəˈri/ v
cubrir

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ n fem
aversión
Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ n masc
abeto

avetar /a.veˈtaɾ/ /a.βeˈta/ /a.βeˈtaɾ/ /ə.vəˈta/ /ə.βəˈta/ n masc
abetar

aveïnar /a.ve.iˈnaɾ/ /a.βe.iˈna/ /ə.və.iˈna/ /ə.βə.iˈna/ v
avecindar

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ n masc
abuelo
Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.
En general, persona molt gran, amb l'edat de poder ser avi.

aviació /a.vi.a.siˈo/ /a.βi.a.siˈo/ /ə.vi.ə.siˈo/ /ə.βi.ə.siˈo/ n fem
aviación

aviar /a.viˈaɾ/ /a.βiˈa/ /ə.viˈa/ /ə.βiˈa/ v
aviar

aviastra /a.viˈas.tɾa/ /a.βiˈas.tɾa/ /ə.viˈas.tɾə/ /ə.βiˈas.tɾə/ n fem
abuelastra

aviastre /a.viˈas.tɾe/ /a.βiˈas.tɾe/ /ə.viˈas.tɾə/ /ə.βiˈas.tɾə/ n masc
abuelastro

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ adv
pronto

aviciar /a.vi.siˈaɾ/ /a.βi.siˈa/ /ə.vi.siˈa/ /ə.βi.siˈa/ v
consentir

avidar /a.viˈðaɾ/ /a.βiˈða/ /ə.viˈða/ /ə.βiˈða/ v
dar vida

avinagrar /a.vi.naˈɣɾaɾ/ /a.βi.naˈɣɾa/ /ə.vi.nəˈɣɾa/ /ə.βi.nəˈɣɾa/ v
avinagrar

avinent /a.viˈnent/ /a.βiˈnen/ /ə.viˈnen/ /ə.viˈnent/ /ə.βiˈnen/ adj
afable
Afable, tractable, de bon avenir-se.
accesible
Accessible fàcilment, no apartat.

avinentesa /a.vi.nenˈte.za/ /a.βi.nenˈte.za/ /ə.vi.nənˈtə.zə/ /ə.vi.nənˈtɛ.zə/ /ə.βi.nənˈtɛ.zə/ n fem
ocasión

avinentment /a.viˌnemˈment/ /a.βiˌnemˈmen/ /ə.viˌnemˈmen/ /ə.viˌnemˈment/ /ə.βiˌnemˈmen/ adv
afablemente

avinença /a.viˈnen.sa/ /a.βiˈnen.sa/ /ə.viˈnɛn.sə/ /ə.βiˈnɛn.sə/ n fem
acuerdo
Condicions en una negociació que no troben l'oposició de cap membre.

avinençar-se /a.vi.nenˈsaɾ.se/ /a.βi.nenˈsaɾ.se/ /ə.vi.nən.səɾˈsə/ /ə.βi.nənˈsaɾ.sə/ v
avenirse

avinguda /a.viŋˈɡu.ða/ /a.βiŋˈɡu.ða/ /ə.viŋˈɡu.ðə/ n fem
avenida

aviram /a.viˈɾam/ /a.βiˈɾam/ /ə.viˈɾam/ /ə.βiˈɾam/ n
averío

avirulent /a.vi.ɾuˈɫent/ /a.βi.ɾuˈɫen/ /ə.vi.ɾuˈɫen/ /ə.vi.ɾuˈɫent/ /ə.βi.ɾuˈɫen/ adj masc
avirulento

avis /ˈa.vis/ /ˈa.vis/ /ˈa.βis/ n masc
abuelos
(especialment en plural) ascendents, avantpassats

avisadament /a.viˌza.ðaˈment/ /a.βiˌza.ðaˈmen/ /ə.viˌza.ðəˈmen/ /ə.viˌza.ðəˈment/ /ə.βiˌza.ðəˈmen/ adv
avisadamente

avisar /a.viˈzaɾ/ /a.βiˈza/ /ə.viˈza/ /ə.βiˈza/ v
avisar

avituallar /a.vi.tu.aˈʎaɾ/ /a.βi.tu.aˈʎa/ /ə.vi.tu.əˈʎa/ /ə.βi.tu.əˈʎa/ v
avituallar

avivar /a.viˈvaɾ/ /a.βiˈβa/ /ə.viˈva/ /ə.βiˈβa/ v
avivar

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ n masc
avión aeroplano

avocar /a.voˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ v
avocar

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ n masc
aburrimiento

avorrir /a.voˈriɾ/ /a.βoˈri/ /ə.voˈri/ /ə.vuˈri/ /ə.βuˈri/ v
aborrecer
Tenir aversió, o fins i tot odi.
aburrir
Causar o sentir tedi, avorriment.

avorrit /a.voˈrit/ /a.βoˈrit/ /ə.voˈrit/ /ə.vuˈrit/ /ə.βuˈrit/ adj
aburrido

avortament /a.voɾ.taˈment/ /a.βor.taˈmen/ /a.βoɾ.taˈmen/ /ə.voɾ.təˈment/ /ə.vur.təˈmen/ /ə.βur.təˈmen/ n masc
aborto

avortar /a.voɾˈtaɾ/ /a.βorˈta/ /a.βoɾˈta/ /ə.voɾˈta/ /ə.vurˈta/ /ə.βurˈta/ v
abortar

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ adv
hoy
En el dia actual.
Metafòricament, en el present.

avui per mi, demà per tu idiom
hoy por mí, mañana por tí

avèstic /aˈvɛs.tik/ /aˈβɛs.tik/ /əˈvɛs.tik/ /əˈβɛs.tik/ n masc
avéstico

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ n masc
aviso
Acció i efecte d'avisar, advertiment.
Missatge que hom dona a algú o que fa públic.
(nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axiologia n fem
axiología

axiologia educativa n fem
axiología educativa

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ n masc
axioma

axiomatitzar /ak.si.o.ma.tiˈd͡za/ /ak.si.o.ma.tiˈza/ /ak.si.o.ma.tiˈzaɾ/ /ək.si.o.mə.tiˈd͡za/ /ək.si.u.mə.tiˈd͡za/ v
axiomatizar

axis /ˈa.t͡ʃis/ /ˈa.ʃis/ n masc
axis

axonal /ak.soˈnaɫ/ /ək.soˈnaɫ/ /ək.suˈnaɫ/ adj
axonal
Relatiu o pertanyent a l'axó, axònic.

axonomètriques adj fem
axonométricas
Relatiu o pertanyent a l'axonometria, que significa mesura.

axènic /akˈsɛ.nik/ /əkˈsɛ.nik/ adj masc
axénico

axó /akˈso/ /əkˈso/ n masc
axón

ayahuasca /a.jaˈwas.ka/ /ə.jəˈwas.kə/ n fem
ayahuasca

azerbaidjanès /a.zeɾ.bajd.d͡ʒaˈnes/ /ə.zər.bəjd.ʒəˈnɛs/ /ə.zəɾ.bəjd.ʒəˈnəs/ adj masc
azerbaiyano
Pertanyent o relatiu a l’Azerbaidjan.

azerbaidjanès /a.zeɾ.bajd.d͡ʒaˈnes/ /ə.zər.bəjd.ʒəˈnɛs/ /ə.zəɾ.bəjd.ʒəˈnəs/ n masc
azerbaiyano
Habitant de l'Azerbaidjan.

azigòspora /a.ziˈɣɔs.po.ɾa/ /ə.ziˈɣɔs.po.ɾə/ /ə.ziˈɣɔs.pu.ɾə/ n fem
azigóspora

aïlladament /a.iˌʎa.ðaˈmen/ /a.iˌʎa.ðaˈment/ /ə.iˌʎa.ðəˈmen/ /ə.iˌʎa.ðəˈment/ adv
aisladamente

aïllant /a.iˈʎan/ /a.iˈʎant/ /ə.iˈʎan/ /ə.iˈʎant/ n masc
aislante

aïllar /a.iˈʎa/ /a.iˈʎaɾ/ /ə.iˈʎa/ v
aislar

aïllat /a.iˈʎat/ /ə.iˈʎat/ adj masc
aislado

aïnenc /a.iˈneŋk/ /ə.iˈnɛŋ/ adj masc
ainés
Originari, pertanyent o relatiu a Aín (la Plana Baixa).

aïnenc /a.iˈneŋk/ /ə.iˈnɛŋ/ n masc
ainés
Natural d'Aín (la Plana Baixa).

aïrar /a.iˈɾa/ /a.iˈɾaɾ/ /ə.iˈɾa/ v
airar

aòrtic /aˈɔɾ.tik/ /əˈɔr.tik/ adj masc
aórtico

aüc /aˈuk/ /əˈuk/ n masc
alarido

aücar /a.uˈka/ /a.uˈkaɾ/ /ə.uˈka/ v
ahuyentar
Fer fugir amb crits.

aüixar /a.ujˈʃa/ /a.ujˈʃaɾ/ /a.uˈʃa/ /ə.uˈʃa/ v
ahuyentar

aürtar /a.urˈta/ /a.uɾˈta/ /a.uɾˈtaɾ/ /ə.urˈta/ v
acometer

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ adj masc
bobo

baca /ˈba.kə/ n fem
baca

bacallar /ba.kaˈʎa/ /ba.kaˈʎaɾ/ /bə.kəˈʎa/ n masc
bacalar
A l'alta edat mitjana, posició social entre pagès i cavaller. Però segons algunes fonts, categoria inferior a pagès.

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ n masc
abadejo bacalao

bacanal /ba.kaˈnaɫ/ /bə.kəˈnaɫ/ adj
bacanal

bacciforme /bak.siˈfoɾ.me/ /bək.siˈfor.mə/ adj
bacciforme

bachata /baˈt͡ʃa.ta/ /bəˈt͡ʃa.tə/ n fem
bachata
Ball popular originari de la República Dominicana, de sentiments amargs i densos, i de temps generalment lent, derivat del bolero i relacionat amb el merengue, i l'estil musical que en deriva.

bacil /baˈsil/ /bəˈsil/ n masc
bacilo

bacil·lar /ba.siɫˈɫaɾ/ /ba.siˈɫaɾ/ /bə.siɫˈɫar/ /bə.siɫˈɫaɾ/ /bə.siˈɫar/ adj
bacilar

bacil·liforme /ba.si.ɫiˈfoɾ.me/ /ba.siɫ.ɫiˈfoɾ.me/ /bə.si.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfoɾ.mə/ adj
baciliforme

bacina /baˈsi.na/ /bəˈsi.nə/ n fem
bacín

bacora /baˈko.ɾa/ /bəˈko.ɾə/ n fem
albacora

bacoreta /ba.koˈɾe.ta/ /bə.koˈɾə.tə/ /bə.kuˈɾɛ.tə/ n fem
albacora

bacoreta ratllada n fem
bonito

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ n masc
bacteria

bacteriostàtic /bak.te.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.usˈta.tik/ adj masc
bacteriostático

bacterià /bak.te.ɾiˈa/ /bək.tə.ɾiˈa/ adj masc
bacteriano

bací /baˈsi/ /bəˈsi/ n masc
barreño bacía
gibrella que usaven els barbers per remullar la barba
bacín
orinal
(antigament) bacina

bacó /baˈko/ /bəˈko/ n masc
beicon
Penca fina de cansalada.
cerdo
Persona que va bruta o que no té cura del seu aspecte físic o moral.

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ n masc
bostezo
Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ v
bostezar

badaloní /ba.ða.ɫoˈni/ /bə.ðə.ɫoˈni/ /bə.ðə.ɫuˈni/ adj masc
badalonés

badalot /ba.ðaˈɫɔt/ /bə.ðəˈɫɔt/ n masc
caja

badana /baˈða.na/ /bəˈða.nə/ n fem
badana

badar /baˈða/ /baˈðaɾ/ /bəˈða/ v
curiosear
Mirar encuriosit, abstret.
abrir distraerse
Estat distret sense posar atenció allà on caldria.

badia /baˈði.a/ n fem
bahía golfo

badina /baˈði.na/ /bəˈði.nə/ n fem
charca

badoc /baˈðɔk/ /bəˈðɔk/ n masc
babieca
Persona que bada, babau o ximplet.

badocar /ba.ðoˈka/ /ba.ðoˈkaɾ/ /bə.ðoˈka/ /bə.ðuˈka/ v
reventar
(valencià, tortosí) Obrir-se la fruita.
curiosear
(mallorquí) Fer el badoc, badar.

badomeries /ba.ðo.meˈɾi.es/ /bə.ðo.məˈɾi.əs/ /bə.ðu.məˈɾi.əs/ n fem
infundio
Notícies falses, faules.

baf /ˈbaf/ n masc
vaho

bafut /baˈfut/ /bəˈfut/ n masc
bafuto

bafí /baˈfi/ /bəˈfi/ n masc
bajofino

baga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ n fem
lazo picolete
Part de la llaçada que comprèn la doblada que es deixa del nus en amunt sense acabar de passar el cap, per desfer la lligadura fàcilment en tirar aquest.
armella belorta picolete
Anella de ferro o d'altre metall, que acostuma a tenir una espiga per clavar-se en paratge dur, com aquelles per dins de les quals entra el forrellat.
amiento
Corretja que s'entortolliga en la fletxa o en el dard per tirar-lo amb més fúria.
belorta
Anella que assegura l'espigó de l'arada.

bagarella /ba.ɣaˈɾe.ʎa/ /bə.ɣəˈɾe.ʎə/ n fem
cambín

bagassejar /ba.ɣa.seˈd͡ʒa/ /ba.ɣa.seˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɣa.seˈʒa/ /bə.ɣə.səˈd͡ʒa/ /bə.ɣə.səˈʒa/ v
putear

bagdadí /baɡ.daˈði/ /bəɡ.dəˈði/ adj masc
bagdadí
Relatiu o pertanyent a Bagdad.

bagdadí /baɡ.daˈði/ /bəɡ.dəˈði/ n masc
bagdadí
Persona que habita o és originària de Bagdad.

bagot /baˈɣɔt/ /bəˈɣɔt/ n masc
redrojo

bagotar /ba.ɣoˈta/ /ba.ɣoˈtaɾ/ /bə.ɣoˈta/ /bə.ɣuˈta/ v
rebuscar

bagra /ˈba.ɣɾa/ /ˈba.ɣɾə/ n fem
bagre

baguejar /ba.ɣeˈd͡ʒa/ /ba.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɣeˈʒa/ /bə.ɣəˈd͡ʒa/ /bə.ɣəˈʒa/ v
tanda
(nàutica) Tirar a la mar una xarxa o palangre que porti bagues o ploms.
deshilachar
Tenir la roba les costures mig descosides.

bagul /baˈɣuɫ/ /bəˈɣuɫ/ n masc
baúl

bai /ˈbaj/ adj masc
bayo

baia /ˈba.ja/ /ˈba.jə/ n fem
baya

baiard /baˈjaɾt/ /bəˈjart/ n masc
parihuela

baila /ˈbaj.ɫa/ /ˈbaj.ɫə/ n fem
baila

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ n fem
bayoneta

baionetada /ba.jo.neˈta.ða/ /bə.jo.nəˈta.ðə/ /bə.ju.nəˈta.ðə/ n masc
bayonetazo

baix /ˈbajʃ/ adj masc
bajo
De mida inferior a l'ordinària.

baix /ˈbajʃ/ adv
bajo
A poca altura.

baix elèctric n masc
bajo eléctrico bajo

baix llatí n masc
bajo latín

baix relleu n masc
bajorelieve bajorrelieve

baixa /ˈba.ʃa/ /ˈba.ʃə/ /ˈbaj.ʃa/ Interjection
baja

baixa /ˈba.ʃa/ /ˈba.ʃə/ /ˈbaj.ʃa/ n fem
baja
Víctima de la guerra que ja no pot combatre, perquè ha mort o ha estat greument ferida.
Anul·lació, absència d'una persona.

baixada /bajˈʃa.ða/ /baˈʃa.ða/ /bəˈʃa.ðə/ n fem
bajada
Moment durant el qual alguna cosa fa un moviment de dalt a baix.
Terreny, carrer o camí que té inclinació.

baixada del bastó n fem
bajada del palo

baixament adv
bajamente

baixar /bajˈʃa/ /bajˈʃaɾ/ /baˈʃa/ v
bajar
Anar de dalt a baix.
bajar descargar
(informàtica) Transferir dades o fitxers des d'un servidor remot a un ordinador local.

baixest /bajˈʃest/ /baˈʃest/ /bəˈʃest/ n masc
hondonada

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ n masc
baskir
Natural d'un poble de la república russa de Baixkíria.
(només en singular) Llengua turquesa de la república russa de Baixkíria.

bajanada /ba.d͡ʒaˈna.ða/ /ba.ʒaˈna.ða/ /bə.ʒəˈna.ðə/ n fem
sandez

bajoca /baˈd͡ʒɔ.ka/ /baˈd͡ʒɔ.kɔ/ /baˈʒɔ.ka/ /bəˈʒɔ.kə/ n fem
vaina
Tavella de llegums com la mongeta, la fava o el pèsol.

baka /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ n masc
baka

bakoko /baˈko.ko/ /bəˈko.ko/ /bəˈko.ku/ n masc
bakoko

bala /ˈba.ɫa/ n fem
bala
Fardell gros de llana, cotó o altra matèria tèxtil, de peladures, encenalls, etc., premsat i lligat amb cintes metàl·liques o de material plàstic, amb filferros, etc.
Conjunt de cinc feixos de paper o deu raimes, cinc mil fulls.
Projectil que es fa servir en armes de foc.

balada n fem
balada

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ n fem
adelfa

baladrejar /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫa.ðɾeˈʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈʒa/ v
vocear
Cridar de forma esvalotada.

baladrer /ba.ɫaˈðɾe/ /ba.ɫaˈðɾeɾ/ /bə.ɫəˈðɾe/ adj masc
vocinglero
Que baladreja, que crida o parla molt fort; cridaner.
taravilla
Xerrador, xerraire.

baladístic /ba.ɫaˈðis.tik/ /bə.ɫəˈðis.tik/ adj masc
baladístico

balalaica /ba.laˈlaj.ka/ /bə.ɫəˈɫaj.kə/ n fem
balalaica

balanceig /ba.ɫanˈset͡ʃ/ /bə.ɫənˈsət͡ʃ/ /bə.ɫənˈsɛt͡ʃ/ n masc
balanceo

balancejar /ba.ɫan.seˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.seˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.seˈʒa/ /bə.ɫən.səˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.səˈʒa/ v
balancear

balancí /ba.ɫanˈsi/ /bə.ɫənˈsi/ n masc
balancín
Cadira amb els peus units a unes làmines inferiors corbades o amb molles que permeten a la persona de gronxar-se endavant i enrere.
Fusta que s'entravessa al capdavall de la tisora dels carros a on entra la llança, també anomenat balancí gros.
Barra llarga que porten a les mans els funàmbuls per a fer de contrapès.
En les cases de moneda, la màquina o volant de segellar-les.

balandrejar /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.dɾeˈʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈʒa/ v
bambolear

balanç /baˈɫans/ /bəˈɫans/ n masc
balanceo
Moviment d'oscil·lació.
balance
Comptabilització de l’actiu i el passiu d’un negoci.

balanç de competències n masc
balance de competencias

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ n fem
balanza
Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ n neut
libra
Persona del signe zodiacal de Balança.

balb /ˈbaɫp/ adj masc
torpe

balbar-se /baɫˈbaɾ.se/ /bəɫ.bərˈsə/ /bəɫˈbaɾ.sə/ v
entumecerse

balbejar /baɫ.beˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βeˈd͡ʒa/ /baɫ.βeˈʒa/ /bəɫ.bəˈd͡ʒa/ /bəɫ.bəˈʒa/ /bəɫ.βəˈʒa/ v
farfullar
Parlar sense bona articulació de les paraules per algun defecte.

balboa /baɫˈbo.a/ /bəɫˈβo.ə/ n masc
balboa

balbotejar /baɫ.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βo.teˈd͡ʒa/ /baɫ.βo.teˈʒa/ /bəɫ.bo.təˈd͡ʒa/ /bəɫ.bu.təˈʒa/ /bəɫ.βu.təˈʒa/ v
balbucear

balbuceig /baɫ.buˈset͡ʃ/ /bəɫ.buˈsət͡ʃ/ /bəɫ.buˈsɛt͡ʃ/ n masc
balbuceo

balbucejar /baɫ.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βu.seˈd͡ʒa/ /baɫ.βu.seˈʒa/ /bəɫ.bu.səˈd͡ʒa/ /bəɫ.bu.səˈʒa/ /bəɫ.βu.səˈʒa/ v
balbucir

balcanitzar /baɫ.ka.niˈd͡za/ /baɫ.ka.niˈza/ /baɫ.ka.niˈzaɾ/ /bəɫ.kə.niˈd͡za/ v
balcanizar

balcar /baɫˈka/ /baɫˈkaɾ/ /bəɫˈka/ v
combarse
(pronominal) Guerxar-se la fusta sense seguir el sentit de les fibres.

balcànic /baɫˈka.nik/ /bəɫˈka.nik/ adj masc
balcánico
Relatiu o pertanyent als Balcans.

balcànic /baɫˈka.nik/ /bəɫˈka.nik/ n masc
balcánico
Persona que habita o és originària dels Balcans.

balcó /baɫˈko/ n masc
balcón

baldaquí /baɫ.daˈki/ /bəɫ.dəˈki/ n masc
baldaquín

balder /baɫˈde/ /baɫˈdeɾ/ /bəɫˈde/ adj masc
holgado
Que no s’ajusta bé al seu lloc, que li sobra espai.

balderament /baɫˌde.ɾaˈmen/ /baɫˌde.ɾaˈment/ /bəɫˌde.ɾəˈmen/ /bəɫˌde.ɾəˈment/ adv
holgadamente

balderejar /baɫ.de.ɾeˈd͡ʒa/ /baɫ.de.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.de.ɾeˈʒa/ /bəɫ.də.ɾəˈd͡ʒa/ /bəɫ.də.ɾəˈʒa/ v
ir holgado

baldufa /baɫˈdu.fa/ /bəɫˈdu.fə/ n fem
peón

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ adj
balear
Pertanyent o relatiu a illes Balears, els seus habitants o al seu dialecte.

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ n masc
balear
Grup dialectal del català oriental parlat a les illes Balears.

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ n neut
balear
Persona originària de les illes Balears.

balejar /ba.ɫeˈd͡ʒa/ /ba.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫeˈʒa/ /bə.ɫəˈd͡ʒa/ /bə.ɫəˈʒa/ v
abalear

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ n fem
ballena
(mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

balena amb bec n fem
zífidos
(singular) Individu de la família Ziphiidae.

balena amb bec de Blainville n fem
zifio de Blainville

balena amb bec de Cuvier n fem
zifio de Cuvier

balena amb gep n fem
rorcual jorobado

balena de bec de Sowerby n fem
zifio de Sowerby

balena de bec de True n fem
zifio de True

balena franca atlàntica n fem
ballena franca

balena franca comuna n fem
ballena franca austral

balena franca nana n fem
ballena franca pigmea

balena franca àrtica n fem
ballena de cabeza arqueada

balena grisa n fem
ballena gris

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ adj masc
ballenero
Relatiu a la balena i a la captura de cetacis.

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ n masc
ballenero
Pescador de balenes.
Vaixell medieval català de forma allargada i baix de costats, sense coberta, de mida entre una nau i una caravel·la.

balenera /ba.ɫeˈne.ɾa/ /bə.ɫəˈne.ɾə/ n fem
ballenera
Embarcació auxiliar de mida petita que acompanya un vaixell balener.

baliga-balaga /baˌɫi.ɣa.baˈɫa.ɣa/ /bəˌɫi.ɣə.βəˈɫa.ɣə/ n neut
zascandil

balinès /ba.ɫiˈnes/ /bə.ɫiˈnəs/ /bə.ɫiˈnɛs/ adj masc
balinés
Relatiu o pertanyent a Bali.
Relatiu o pertanyent a l'idioma balinès.

balinès /ba.ɫiˈnes/ /bə.ɫiˈnəs/ /bə.ɫiˈnɛs/ n masc
balinés
Persona que habita o és originària de Bali.
(invariable) Llengua austronèsica parlada principalment a Bali.

balir-se /baˈɫiɾ.se/ /bə.ɫirˈsə/ /bəˈɫir.sə/ /bəˈɫiɾ.sə/ v
carcomerse

ball /ˈbaʎ/ n masc
baile

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ v
bailar

ballar de capoll v
andar de capa caída
Anar malament, decaure.

ballar-la /baˈʎaɾ.ɫa/ /bəˈʎar.ɫə/ v
estar en apuros

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ n fem
ballesta
Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.
cabrio
(peixos) Peix de cos ovalat que habita en mars temperats (Balistes capriscus).

ballester /ba.ʎesˈte/ /ba.ʎesˈteɾ/ /bə.ʎəsˈte/ n masc
vencejo real

ballotejar /ba.ʎo.teˈd͡ʒa/ /ba.ʎo.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.ʎo.teˈʒa/ /bə.ʎo.təˈd͡ʒa/ /bə.ʎu.təˈʒa/ v
bailotear

balma /ˈbaɫ.ma/ /ˈbaɫ.mə/ n fem
abrigo

balmar-se /baɫˈmaɾ.se/ /bəɫ.mərˈsə/ /bəɫˈmar.sə/ /bəɫˈmaɾ.sə/ v
ahuecarse

balneari /baɫ.neˈa.ɾi/ /bəɫ.neˈa.ɾi/ n masc
balneario

balutxi /baˈɫu.t͡ʃi/ /bəˈɫu.t͡ʃi/ n masc
baluchí

bal·listoconidi /ba.ɫis.to.koˈni.ði/ /baɫ.ɫis.to.koˈni.ði/ /bə.ɫis.tu.kuˈni.ði/ /bəɫ.ɫis.to.koˈni.ði/ /bəɫ.ɫis.tu.kuˈni.ði/ n masc
balistoconidio

bal·listòspora /ba.ɫisˈtɔs.po.ɾa/ /baɫ.ɫisˈtɔs.po.ɾa/ /bə.ɫisˈtɔs.pu.ɾə/ /bəɫ.ɫisˈtɔs.po.ɾə/ /bəɫ.ɫisˈtɔs.pu.ɾə/ n fem
balistóspora

balènids /baˈɫɛ.nits/ /bəˈɫɛ.nits/ n masc
Balénidos

balístic /baˈɫis.tik/ /bəˈɫis.tik/ adj masc
balístico

balística /baˈɫis.ti.ka/ /bəˈɫis.ti.kə/ n fem
balística

baló /baˈɫo/ /bəˈɫo/ n masc
balón
Objecte elàstic ple d’aire o d’un altre fluid.
Sac de goma o de plàstic com a contenidor de gas.

bambara /bamˈba.ɾa/ /bəmˈba.ɾə/ n neut
bambara
(masculí singular) Llengua del grup mandé parlada a Mali i als estats veïns com a llengua franca.

bambolejar /bam.bo.ɫeˈd͡ʒa/ /bam.bo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /bam.bo.ɫeˈʒa/ /bəm.bo.ɫəˈd͡ʒa/ /bəm.bu.ɫəˈʒa/ v
bambolear

bambú /bamˈbu/ n masc
bambú

bamum /baˈmum/ /bəˈmum/ n masc
bamún

ban /ˈban/ n masc
bando

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ adj
banal

banalitzar /ba.na.ɫiˈd͡za/ /ba.na.ɫiˈza/ /ba.na.ɫiˈzaɾ/ v
banalizar

banalment /baˌnaɫˈmen/ /baˌnaɫˈment/ /bəˌnaɫˈmen/ /bəˌnaɫˈment/ adv
trivialmente banalmente

banana /baˈna.na/ n fem
banana plátano

bananer /ba.naˈne/ /ba.naˈneɾ/ /bə.nəˈne/ adj masc
bananero
Relatiu a la banana.

bananer /ba.naˈne/ /ba.naˈneɾ/ /bə.nəˈne/ n masc
plátano

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ n masc
banco
Seient estret i llarg per a més de dues persones.
Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

banc d'ítems n masc
banco de ítems

banc de dades n masc
banco de datos

banc de models n masc
banco de modelos

banca /ˈbaŋ.ka/ /ˈbaŋ.kə/ n fem
banca
Tipus de negoci que desenvolupa dues classes d'activitats fonamentals: manipulació del flux de diners d'una economia i intermediació financera.
Seient de fusta sense respatller i a manera de tauleta baixa.
Joc de cartes en què un dels jugadors posa certa quantitat de diners i els qui juguen contra ell aposten la quantitat que volen posant els diners sobre les cartes que volen.
Canoa de les Filipines usada per al transport de passatgers.

bancal /baŋˈkaɫ/ /bəŋˈkaɫ/ n masc
bancal
Feixa o tros de terra quadrilonga determinat per a llegums o arbres.
Drap per tapar els bancs i altres usos.

bancalejar /baŋ.ka.ɫeˈd͡ʒa/ /baŋ.ka.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /baŋ.ka.ɫeˈʒa/ /bəŋ.kə.ɫəˈd͡ʒa/ /bəŋ.kə.ɫəˈʒa/ v
pacer

bancaler /baŋ.kaˈɫe/ /baŋ.kaˈɫeɾ/ /bəŋ.kəˈɫe/ n masc
bancalero

banda /ˈban.da/ /ˈban.də/ n fem
ala
(esports de pilota) Cadascun dels dos costats d'un camp de joc, delimitats per les línies de banda.
banda
(tennis, bàdminton) Cinta de color blanc que recobreix la vora superior d'una xarxa per a marcar-ne el límit amb claredat.
(billar) Cadascun dels quatre trams de la vora de goma bisellada recoberta de feltre que està adherida a la cara interior del marc.

banda de joves n fem
banda de jóvenes

banda horitzontal de la xarxa n fem
banda horizontal de la red

banda lateral de la xarxa n fem
banda lateral de la red

bandarra /banˈda.ra/ /bənˈda.rə/ n neut
rufián
Persona desvergonyida.

bandejar /ban.deˈd͡ʒa/ /ban.deˈd͡ʒaɾ/ /ban.deˈʒa/ /bən.dəˈd͡ʒa/ /bən.dəˈʒa/ v
desterrar

bandera /banˈde.ɾa/ n fem
bandera
Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.
Causa.
(ornitologia) Cadascuna de les dues meitats en què és dividida la làmina d'una ploma dels ocells.
(golf) Tros de tela fixat per un costat a un pal que es col·loca verticalment en un forat per a indicar-ne la posició.

banderola /ban.deˈɾɔ.ɫa/ /ban.deˈɾɔ.ɫɔ/ /bən.dəˈɾɔ.ɫə/ n fem
banderola
Bandera petita amb emblemes.
Pal per a assenyalar punts d’un terreny.
Cartell o tela suspès amb una inscripció.

banderó de córner n masc
banderín de córner

banderó de l'àrbitre assistent n masc
banderín del árbitro asistente

banderó de mig camp n masc
banderín de centro

banderó de pilota morta n masc
banderín de pelota muerta

banderó del jutge de toc n masc
banderín del juez de lateral

banderó dels 22 m n masc
banderín de los 22 m

bandir /banˈdi/ /banˈdiɾ/ /bənˈdi/ v
bandir

bandola /banˈdɔ.la/ /bənˈdɔ.ɫə/ n fem
bandola

bandolejar /ban.do.ɫeˈd͡ʒa/ /ban.do.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ban.do.ɫeˈʒa/ /bən.do.ɫəˈd͡ʒa/ /bən.du.ɫəˈʒa/ v
apartidar

bandoler /ban.doˈɫe/ /bən.doˈɫe/ /bən.duˈɫe/ n masc
bandolero
Bandit que en companyia d’altres assalta vianants en camins i despoblats.

bandoneó /ban.do.neˈo/ /bən.do.nəˈo/ /bən.du.nəˈo/ n masc
bandoneón

bandositat /ban.do.ziˈtat/ /bən.do.ziˈtat/ /bən.du.ziˈtat/ n fem
bandería
Conjunt de persones o grups amb interessos comuns i confrontats als d'uns altres.
contienda
Lluita o disputa entre bàndols.

bandura /banˈdu.ɾa/ /bənˈdu.ɾə/ n fem
bandura

bandúrria /banˈdu.ri.a/ n fem
bandurria

bandúrria d'ossos n fem
arrabel

banjo /ˈbaɲ.d͡ʒo/ /ˈbaɲ.ʒo/ /ˈbaɲ.ʒu/ n masc
banjo banyo

banquet /baŋˈket/ /bəŋˈkət/ /bəŋˈkɛt/ n masc
banquete

banqueta /baŋˈke.ta/ /bəŋˈkə.tə/ /bəŋˈkɛ.tə/ n fem
banco

banqueta d'expulsats n fem
banco de castigos

banquetejar /baŋ.ke.teˈd͡ʒa/ /baŋ.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /baŋ.ke.teˈʒa/ /bəŋ.kə.təˈd͡ʒa/ /bəŋ.kə.təˈʒa/ v
banquetear

bansuri /banˈsu.ɾi/ /bənˈsu.ɾi/ n masc
bansuri

bantu /ˈban.tu/ adj
bantú
Relatiu als pobles bantus o a la seva llengua.

bantu /ˈban.tu/ n neut
bantú
Individu subsaharià dels pobles al sud de l’equador que comparteixen el mateix grup de llengües.
(masculí singular) Grup de llengües de la família nigerocongolesa parlades al sud de l’equador.

bany n masc
baño cuarto de baño
Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
Exposició a les radiacions.

bany maria n masc
baño maría

banya /ˈba.ɲa/ n fem
cuerno asta
Apèndix ossi d'alguns animals.
cuerno
Apèndix nasal o frontal no ossi d’alguns animals.
chichón
(col·loquial) Contusió en el front.

banyabaix /ˌba.ɲaˈbajʃ/ /ˌba.ɲəˈβaʃ/ adj masc
cornigacho
Amb les banyes girades cap avall.

banyador /ba.ɲaˈðo/ /ba.ɲaˈðoɾ/ /bə.ɲəˈðo/ n masc
bañador

banyar /baˈɲa/ /baˈɲaɾ/ /bəˈɲa/ v
bañar

banyarriquerar /ˌba.ɲa.ri.keˈɾa/ /ˌba.ɲa.ri.keˈɾaɾ/ /ˌba.ɲə.ri.kəˈɾa/ v
agujerear

banyegar /ba.ɲeˈɣa/ /ba.ɲeˈɣaɾ/ /bə.ɲəˈɣa/ v
cornear

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ n fem
bañera

banyes /ˈba.ɲes/ /ˈba.ɲəs/ n fem
banderillas

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ adj masc
astado
Que té banyes.
cornudo
Que té el company sentimental infidel.

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ n masc
baboso
Peix de la família dels blènnids, de colors rogencs que es camuflen entre el roquer i l'arena, amb dues petites banys punxenques i una cresta dorsal (Parablennius gattorugine).

banús /baˈnus/ /bəˈnus/ n masc
ébano

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ n masc
bautismo bautizo
Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.

baptisme de foc n masc
bautismo de fuego

baquelita /ba.keˈɫi.ta/ /bə.kəˈɫi.tə/ n fem
baquelita

baquetejar /ba.ke.teˈd͡ʒa/ /ba.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.ke.teˈʒa/ /bə.kə.təˈd͡ʒa/ /bə.kə.təˈʒa/ v
baquetear

bar /ˈbar/ n masc
bar
Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ n fem
pelea riña
Acte de barallar-se.
baraja
Joc complet per a jugar a un joc de cartes determinat.

baralladís /ba.ɾa.ʎaˈðis/ /bə.ɾə.jəˈðis/ /bə.ɾə.ʎəˈðis/ adj masc
pendenciero

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ v
enemistar
Fer renyir dues persones.
pelearse
(pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barallar-se v
pelearse

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ adj masc
barato
De poc preu.

baratar /ba.ɾaˈta/ /ba.ɾaˈtaɾ/ /bə.ɾəˈta/ v
trocar

barater /ba.ɾaˈte/ /ba.ɾaˈteɾ/ /bə.ɾəˈte/ adj masc
baratero
Enganyós, trampós.

barb /ˈbarp/ n masc
espinilla
Petita massa blanquinosa de substància sebàcia, amb la punta negra, erupció cutània comuna de l'acne.
barbo
Peixos de la família dels ciprínids que habiten les aigües fredes de la part alta dels rius (Barbus barbus).

barb caní n masc
frayle

barb cua-roig n masc
barbo colirrojo

barb de muntanya n masc
barbo de montaña

barb roig n masc
foxino

barba /ˈbaɾ.ba/ n fem
barba
Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.
(ornitologia) Cadascun dels filaments paral·lels disposats en un mateix pla a banda i banda del raquis de les plomes dels ocells.
Columna de glaç que penja de les branques d'un arbre o similar.

barba /ˈbaɾ.ba/ n masc
barba
(obsolet) Actor especialista en representar papers de vell.

barbacana /baɾ.baˈka.na/ /bər.bəˈka.nə/ n fem
alero
Part de la teulada que surt més que la paret per desviar-ne l'aigua.
barbacana
Fortificació que antigament es col·locava davant de les muralles. Era més baixa que la principal i servia per defensar el fossat.

barbacoa /baɾ.baˈko.a/ /bər.bəˈko.ə/ n fem
barbacoa

barbamec /ˌbar.bəˈmɛk/ /ˌbaɾ.baˈmɛk/ adj masc
lampiño

barbar /barˈβa/ /baɾˈbaɾ/ /baɾˈβa/ /bərˈba/ v
barbar

barbarejar /bar.βa.ɾeˈʒa/ /baɾ.ba.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βa.ɾeˈd͡ʒa/ /bər.bə.ɾəˈʒa/ /bəɾ.bə.ɾəˈd͡ʒa/ v
barbarizar

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ n masc
barbarismo
Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barbaritat /baɾ.ba.ɾiˈtat/ /bər.bə.ɾiˈtat/ n fem
barbaridad

barbaritzar /bar.βa.ɾiˈd͡za/ /baɾ.ba.ɾiˈzaɾ/ /baɾ.βa.ɾiˈza/ /bər.bə.ɾiˈd͡za/ v
barbarizar

barbejar /bar.βeˈʒa/ /baɾ.beˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βeˈd͡ʒa/ /bər.bəˈʒa/ /bəɾ.bəˈd͡ʒa/ v
barbear

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ n masc
barbero

barberenc /baɾ.βeˈɾeŋk/ /bər.bəˈɾɛŋ/ adj masc
barberense
Originari, pertanyent o relatiu a Barberà, Barberà del Vallès (Vallès Occidental) o Barberà de la Conca (Conca de Barberà).

barberenc /baɾ.βeˈɾeŋk/ /bər.bəˈɾɛŋ/ n masc
barberense
Natural de Barberà, Barberà del Vallès (Vallès Occidental) o Barberà de la Conca (Conca de Barberà).

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ n fem
perilla
Barba petita.
barbeta
Protecció vertical que cobreix part d'una peça d'artilleria fins a l'alçada del canó, especialment la que es troba en els vaixells.
barbilla
Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barbolla /baɾˈbo.ʎa/ /bərˈbo.ʎə/ n fem
charla

barbotejar /bar.βo.teˈʒa/ /baɾ.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βo.teˈd͡ʒa/ /bər.bu.təˈʒa/ /bəɾ.bo.təˈd͡ʒa/ v
barbotar

barbotina /baɾ.boˈti.na/ /bər.buˈti.nə/ /bəɾ.boˈti.nə/ n fem
barbotina

barbullir /bar.βuˈʎi/ /baɾ.buˈʎiɾ/ /baɾ.βuˈʎi/ /bər.buˈʎi/ v
barbullar

barbàricament /barˌβa.ɾi.kaˈmen/ /baɾˌba.ɾi.kaˈment/ /baɾˌβa.ɾi.kaˈmen/ /bərˌba.ɾi.kəˈmen/ /bəɾˌba.ɾi.kəˈment/ adv
barbáricamente

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ n fem
barca
Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

barcella /baɾˈse.ʎa/ /bərˈse.ʎə/ n fem
barchilla

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ adj masc
barcelonés
Relatiu o pertanyent a Barcelona.

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ n masc
barcelonés
Originari de Barcelona.

barda /ˈbar.də/ /ˈbaɾ.ða/ n fem
redil
Clos fet amb barres de fusta per a tancar el bestiar.
barda
Coberta de brossa i terra sobre tàpies o tanques d’horts i vinyes.

bardissa /baɾˈði.sa/ /bərˈdi.sə/ n fem
saltabardales zarzal
Lloc ple o poblat d'esbarzers.
bardal saltabardales
Tanca feta d'esbarzers, branques o abriülls per privar que hom entri en un camp, hort, etc.
barda
Coberta en paret de romegueres i pedres damunt per que s'aguanti.

barem /baˈɾem/ /bəˈɾɛm/ n masc
baremo

bari n masc
bario

barió /ba.ɾiˈo/ /bə.ɾiˈo/ n masc
barión

barnús /baɾˈnus/ /bərˈnus/ n masc
albornoz bata de baño

baronessa /ba.ɾoˈne.sa/ /bə.ɾoˈnə.sə/ /bə.ɾuˈnɛ.sə/ n fem
baronesa

baronia /ba.ɾoˈni.a/ /bə.ɾoˈni.ə/ /bə.ɾuˈni.ə/ n fem
baronía
Territori que antigament era governat per un baró.
Territori que malgrat no ser governat per un baró, ofereix el seu nom, perquè el títol de baró es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.

baronívolament /ba.ɾoˌni.vo.ɫaˈment/ /ba.ɾoˌni.βo.ɫaˈmen/ /bə.ɾoˌni.vo.ɫəˈment/ /bə.ɾuˌni.vu.ɫəˈmen/ /bə.ɾuˌni.βu.ɫəˈmen/ adv
varonilmente

barquejar /bar.keˈʒa/ /baɾ.keˈd͡ʒa/ /baɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /bər.kəˈʒa/ /bəɾ.kəˈd͡ʒa/ v
barquear

barra /ˈba.ra/ /ˈba.rə/ n fem
barra
Peça recta i llarga de secció uniforme.
Comestible preparat en forma allargada.
desfachatez
Atreviment sense vergonya.

barra de pa n fem
barra de pan

barraca /baˈra.ka/ n fem
barraca
Cabana rústica per a resguardar-s’hi transitòriament.
Habitació feta de terra amb coberta de canyissos en angle molt agut, pròpia de l’horta de València.
chabola
Habitatge fet amb materials residuals i edificació precària, propi dels suburbis.

barral /baˈraɫ/ /bəˈraɫ/ n masc
botijo
Càntir de fusta i ferro.

barranc /baˈraŋ/ /baˈraŋk/ /bəˈraŋ/ /bəˈraŋk/ n masc
barranco

barranquejar /ba.raŋ.keˈd͡ʒa/ /ba.raŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /ba.raŋ.keˈʒa/ /bə.rəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bə.rəŋ.kəˈʒa/ v
ir por barrancos
Anar per barrancs.
transportar maderos a flote
Transportar troncs pel corrent de barrancs o rius.

barrar /baˈra/ /baˈraɾ/ /bəˈra/ v
atrancar
Assegurar el tancament d'una porta o finestra amb una barra.
cerrar
Posar obstacles per tancar el pas.

barreja /baˈre.d͡ʒa/ /baˈre.ʒa/ /bəˈrə.ʒə/ /bəˈrɛ.ʒə/ n fem
mezcla

barrejadissa /ba.re.d͡ʒaˈði.sa/ /ba.re.ʒaˈði.sa/ /bə.rə.ʒəˈði.sə/ n fem
mezcolanza

barrejar /ba.reˈd͡ʒa/ /ba.reˈd͡ʒaɾ/ /ba.reˈʒa/ /bə.rəˈd͡ʒa/ /bə.rəˈʒa/ v
mezclar
Reunir amb desordre.
mezclarse
(pronominal) Introduir-se en un grup estrany.

barrella /baˈre.ʎa/ /bəˈre.ʎə/ n fem
barrilla
Planta herbàcia anual de la família de les quenopodiàcies, de fulles llargues carnoses, que es fa en sòls salins i es cultiva per la seva cendra (Salsola soda).
travesaño
Barra petita que es posa a les gàbies dels ocells per a servir-los de joc.

barrera /baˈre.ɾa/ /bəˈre.ɾə/ n fem
barrera

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ n masc
sombrero
Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.
(futbol) Driblatge en què el jugador fa passar la pilota per sobre un adversari.

barretina /ba.reˈti.na/ /bə.rəˈti.nə/ n fem
gorro catalán

barri n masc
patio
Clos de paret davant d'un mas.
verja
Tanca d'un jardí o pati al voltant d'una casa.
barrio cuartel
Subdivisió d'una ciutat.

barricada /ba.riˈka.ða/ /bə.riˈka.ðə/ n fem
barricada

barrilam /ba.riˈɫam/ /bə.riˈɫam/ n masc
barrilería

barrina /baˈri.na/ /bəˈri.nə/ n fem
barrena
Eina que consisteix en un ferro més o menys llarg i gruixut, el qual té al cap una maneta de fusta encreuada i en l'altre unes rosques, que serveix per a foradar fusta.
Barra de ferro amb tall a la punta que serveix per a foradar les roques que s'han de voler amb pólvora.

barrinar /ba.riˈna/ /ba.riˈnaɾ/ /bə.riˈna/ v
barrenar
Foradar amb barrina.

barrinar una nau v
barrenar

barrisc /baˈrisk/ /bəˈrisk/ n masc
venta a ojo

barroer /ba.roˈe/ /ba.roˈeɾ/ /bə.roˈe/ /bə.ruˈe/ adj masc
rudo

barroquejar /ba.ro.keˈd͡ʒa/ /ba.ro.keˈd͡ʒaɾ/ /ba.ro.keˈʒa/ /bə.ro.kəˈd͡ʒa/ /bə.ru.kəˈʒa/ v
tirar a barroco

barrufar /ba.ruˈfa/ /ba.ruˈfaɾ/ /bə.ruˈfa/ v
pitufar

barrufet /ba.ruˈfet/ /bə.ruˈfət/ /bə.ruˈfɛt/ n masc
pitufo
En televisió, cinema i còmics, personatge fantàstic de color blau, amb cua rodona i majoritàriament vestit de blanc fins a la cintura amb una mena de malles i pel cap amb una mena de barretina caiguda cap endavant.

barutellar /ba.ɾu.teˈʎa/ /ba.ɾu.teˈʎaɾ/ /bə.ɾu.təˈʎa/ v
cerner

baríton /baˈɾi.ton/ /bəˈɾi.ton/ /bəˈɾi.tun/ n masc
barítono

baròmetre /baˈɾɔ.me.tɾe/ n masc
barómetro

baró /baˈɾo/ n masc
barón
Persona que posseeix el títol nobiliari de baró.

basal /baˈzaɫ/ /bəˈzaɫ/ adj
basal
Dit de zona inferior o de menys altitud d'un objecte o òrgan.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ n masc
bazar
Mercat públic del Pròxim Orient.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ v
basar
Assentar sobre una base.

basarda /baˈzaɾ.ða/ /bəˈzar.də/ n fem
pavor

basc adj masc
vasco
Relatiu o pertanyent als bascos, al País Basc o a la seva llengua.

basc n masc
vasco
Habitant del País Basc
(masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

basca /ˈbas.kə/ n fem
basca
angúnia

bascoparlant /ˌbas.koˈpar.ɫan/ /ˌbas.koˈpaɾ.ɫan/ /ˌbas.koˈpaɾ.ɫant/ /ˌbas.koˈpaɾ.ɫənt/ /ˌbas.kuˈpar.ɫən/ adj
euskaldún

basculació /bas.ku.ɫa.siˈo/ /bəs.ku.ɫə.siˈo/ n fem
basculación

bascular /bas.kuˈɫa/ /bas.kuˈɫaɾ/ /bəs.kuˈɫa/ v
bascular
Fer moviment oscil·lant.
(handbol) Desplaçar-se, dos o més defensors, cap a la zona on es juga la pilota.

base /ˈba.ze/ n fem
base
Centre, el punt imprescindible per a entendre o desenvolupar una disciplina a partir de la qual es pot començar a fer alguna cosa.
Recinte militar.
(química) Que té propietats bàsiques en contraposició a àcid.
(beisbol) Cadascun dels quatre punts situats en els angles d'un camp interior.
(bàdminton) Nucli de suro o material sintètic d'un volant, de forma arrodonida i de 25 a 28 mm de diàmetre.

base /ˈba.ze/ n neut
base
(basquetbol) Jugador encarregat de dirigir el joc de l'equip, especialment en atac.

base de coneixements n fem
base de conocimientos

base de dades n fem
base de datos

base de fets n fem
base de datos factual

base de meta n fem
base de meta

base imposable n fem
base imponible

base liquidable n fem
base liquidable

base per boles n fem
base por bolas

base per boles intencionada n fem
base por bolas intencionada

base robada n fem
base robada

bases plenes n fem
bases llenas

basi /ˈba.zi/ n masc
basión

basidi /baˈzi.ði/ /bəˈzi.ði/ n masc
basidio

basidioma /ba.zi.ðiˈo.ma/ /bə.zi.ðiˈo.mə/ n masc
basidioma

basidiomicet /baˌzi.ði.o.miˈset/ /bəˌzi.ði.o.miˈsɛt/ /bəˌzi.ði.u.miˈsɛt/ n masc
basidiomicete

basidiòspora /ba.zi.ðiˈɔs.po.ɾa/ /bə.zi.ðiˈɔs.po.ɾə/ /bə.zi.ðiˈɔs.pu.ɾə/ n fem
basidióspora

basidíol /ba.ziˈði.oɫ/ /bə.ziˈði.oɫ/ /bə.ziˈði.uɫ/ n masc
basidiolo

basificar /ba.zi.fiˈka/ /ba.zi.fiˈkaɾ/ /bə.zi.fiˈka/ v
basificar

basilecte /ba.ziˈɫɛk.te/ /bə.ziˈɫɛk.tə/ n masc
basilecto

basiònim /ba.ziˈɔ.nim/ /bə.ziˈɔ.nim/ n masc
basiónimo

basquejar /bas.keˈd͡ʒa/ /bas.keˈd͡ʒaɾ/ /bas.keˈʒa/ /bəs.kəˈd͡ʒa/ /bəs.kəˈʒa/ v
basquear
Tenir nàusees.
inquietarse
Tenir ànsia.
preocuparse
Tenir neguit.

basquetbol /ˌbas.kebˈbɔɫ/ /ˌbas.kedˈbɔɫ/ n masc
baloncesto

bassa /ˈba.sa/ /ˈba.sə/ n fem
balsa
Excavació que s’omple d’aigua, especialment de pluja, usada com a abeurador, safareig, etc.
Dipòsit d’aigua a l’aire lliure destinat normalment a regar.

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ n masc
charco
Capa de líquid vessat al terra.

bassetja /baˈse.d͡ʒa/ /bəˈsə.d͡ʒə/ /bəˈsɛ.d͡ʒə/ n fem
honda

bast /ˈbast/ adj masc
basto
Tost, sense finor.

bast /ˈbast/ n masc
baste
Albarda curta.

bastaix /basˈtajʃ/ /bəsˈtaʃ/ n masc
ganapán

bastaixar /bas.tajˈʃa/ /bas.tajˈʃaɾ/ /bas.taˈʃa/ /bəs.təˈʃa/ v
ajobar

bastant /basˈtan/ /basˈtant/ /bəsˈtan/ /bəsˈtant/ adv
bastante

bastantment /basˌtamˈmen/ /basˌtamˈment/ /bəsˌtamˈmen/ /bəsˌtamˈment/ adv
bastante

bastar /basˈta/ /basˈtaɾ/ /bəsˈta/ v
bastar

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ adj
bastardo
Nascut fora del matrimoni.

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ n masc
bastardo
Fill nascut fora del matrimoni.

bastejar /bas.teˈd͡ʒa/ /bas.teˈd͡ʒaɾ/ /bas.teˈʒa/ /bəs.təˈd͡ʒa/ /bəs.təˈʒa/ v
ser algo basto
bastear

basteria /bas.teˈɾi.a/ /bəs.təˈɾi.ə/ n fem
albardería

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ n fem
bastidor andamio

bastiment /bas.tiˈmen/ /bas.tiˈment/ /bəs.tiˈmen/ /bəs.tiˈment/ n masc
barco

bastir /basˈti/ /basˈtiɾ/ /bəsˈti/ v
construir

basto /ˈbas.to/ /ˈbas.tu/ n masc
bastos
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un garrot o bastó en forma de clava.

bastonejar /bas.to.neˈd͡ʒa/ /bas.to.neˈd͡ʒaɾ/ /bas.to.neˈʒa/ /bəs.to.nəˈd͡ʒa/ /bəs.tu.nəˈʒa/ v
apalear

bastonet /bas.toˈnet/ /bəs.tuˈnɛt/ n masc
bastoncillo

bastonet de la retina n masc
bastoncillo de la retina

bastons /basˈtons/ /bəsˈtons/ n masc
claves
Instrument idiòfon de percussió d'origen afrocubà format per dos bastons, generalment de fusta, d'uns 20 cm de longitud i 2,5 cm de diàmetre, que es fan picar l'un contra l'altre.

bastó /basˈto/ n masc
palo
Tros de fusta prim i llarg fàcilment manejable.
(golf) Instrument consistent en una barra de flexibilitat variable i en un element de més superfície fixat en un dels extrems, que s'utilitza per a colpejar la bola.
bastón
Vara de fusta generalment amb empunyadura per a repenjar-s’hi caminant.

bastó de putts n masc
pat

bastó de xips n masc
chipper

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ n fem
basílica

basípet /baˈzi.pet/ /bəˈzi.pət/ adj masc
basípeto

bat n masc
bate
(beisbol) Bastó cilíndric de 85 a 105 cm de llarg i de 7 cm de diàmetre en la part més ampla, generalment de fusta o d'alumini, utilitzat pel batedor per a colpejar la pilota.

bat-i-corre n masc
batea y corre

batada /baˈta.ða/ /bəˈta.ðə/ n fem
batazo

batada d'una base n fem
hit de una base

batada de base extra n fem
hit de extra base

batada de línia n fem
batazo de línea

batada de vol n fem
fly

batada doble n fem
doble

batada rasa n fem
pelota rasa

batada triple n fem
hit de tres bases

batada vàlida n fem
batazo válido

batall /baˈtaʎ/ /bəˈtaj/ /bəˈtaʎ/ n masc
badajo
Peça de ferro o altre metall en forma de gran "gota d'aigua" penjada a l’interior d’una campana per a fer-la sonar en colpir-la.

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ n fem
batalla
Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batalla a ultrança n fem
batalla a ultranza

batallada /ba.taˈʎa.ða/ /bə.təˈja.ðə/ /bə.təˈʎa.ðə/ n fem
badajazo
Cop amb el batall.

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ v
batallar
Lluitar en les batalles.
Esforçar-se per aconseguir un objectiu.

batallola /ba.taˈʎɔ.ɫa/ /ba.taˈʎɔ.ɫɔ/ /bə.təˈjɔ.ɫə/ /bə.təˈʎɔ.ɫə/ n fem
batayola

batalló /ba.taˈʎo/ /bə.təˈʎo/ n masc
batallón

batan /baˈtan/ /bəˈtan/ n masc
batán

batanar /ba.taˈna/ /ba.taˈnaɾ/ /bə.təˈna/ v
abatanar full

bataner /ba.taˈne/ /ba.taˈneɾ/ /bə.təˈne/ n masc
batanero

batculada /bat.kuˈɫa.ða/ /bək.kuˈɫa.ðə/ /bət.kuˈɫa.ðə/ n fem
azote

batedor /ba.teˈðo/ /ba.teˈðoɾ/ /bə.təˈðo/ n masc
batidor
Persona que bat, productes agrícoles (cereals, llegums, fruita seca, olives) o industrials (llana, metalls).
Estri de cuina amb mànec i filferros en forma el·líptica que s’usa per a batre ous i altres aliments.
batiente
Muntant on baten els batents d’una porta, d’una finestra.
bateador batidor
(beisbol) Atacant situat al box del batedor, que s'encarrega de colpejar amb el bat la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.

batedor corredor n masc
bateador corredor

batedor designat n masc
bateador designado

batedor dretà n masc
bateador diestro

batedor emergent n masc
bateador emergente

batedor esquerrà n masc
bateador zurdo

batedora /ba.teˈðo.ɾa/ /bə.təˈðo.ɾə/ n fem
trilladora
(agricultura) Màquina per a batre cereals i llegums.
batidora
(cuina) Aparell per a batre, triturar i mesclar aliments.

bategant /ba.teˈɣan/ /ba.teˈɣant/ /bə.təˈɣan/ /bə.təˈɣant/ adj
latiente
Que batega.
vibrante simple
(fonètica) D’una consonant ròtica, que es realitza en un sol batec amb un moviment ràpid de l’àpex de la llengua en contacte amb la regió alveolar.

bategar /ba.teˈɣa/ /ba.teˈɣaɾ/ /bə.təˈɣa/ v
latir

bateig /baˈtet͡ʃ/ /bəˈtət͡ʃ/ /bəˈtɛt͡ʃ/ n masc
bautizo

batejar /ba.teˈd͡ʒa/ /ba.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.teˈʒa/ /bə.təˈd͡ʒa/ /bə.təˈʒa/ v
bautizar

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ n fem
batería
Conjunt d’aparells connectats per sumar el seu efecte.
Instrument de percussió compost per instruments idiòfons i membranòfons tocats per un sol intèrpret, com ara un o diversos tambors petits, un tambor gros que es fa sonar amb un pedal i uns platerets.
(beisbol) Conjunt de jugadors atacants format pels millors batedors d'una alineació.

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ n neut
batería
Músic que toca la bateria.

batiport /ˌba.tiˈpɔrt/ n masc
trampa
Porta que s’obre amunt i que tanca una oberta horitzontal.
batiporte
Peça que tanca les portelles del canons en els vaixells de guerra.

batllia /baɫˈɫi.a/ /baʎˈʎi.a/ /bəɫˈɫi.ə/ /bəʎˈʎi.ə/ n fem
bailía

batolla /baˈto.ʎa/ /bəˈto.ʎə/ n masc
vara

batollar /ba.toˈʎa/ /ba.toˈʎaɾ/ /bə.toˈʎa/ /bə.tuˈʎa/ v
varear

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ v
batir
Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.
Referent al sol, l'aire, el mar, etc., pegar en alguna part sense cap destorb.
vèncer
batirse majar trilla
debatre
latir
Moure's amb violència i acceleració alguna de les parts interiors del cos d'un animal, com el cor o una artèria.
majar martillar trilla
Donar cops amb el martell al ferro.
trillar
Xafar les garbes esteses en l'era, i separar el gra de la palla amb el trepitjar dels animals o amb el trill.
batear
(beisbol) Fer de batedor en un moment determinat del partit.
batear majar
(beisbol) Donar un cop amb el bat a la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.
majar trilla
(antigament) rebatre.
(pronominal) Combatre, barallar.

batuda /baˈtu.ða/ /bəˈtu.ðə/ n fem
trilla
Acció de batre.
bateo
(beisbol) Acció de colpejar amb el bat la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.

batuda fora de torn n fem
bateo fuera de turno

batussa /baˈtu.sa/ /bəˈtu.sə/ n fem
reyerta
Acte de batre’s a cops.
pelea
Disputa, discussió vehement.

batuta /baˈtu.ta/ /bəˈtu.tə/ n fem
batuta

batxillejar /ba.t͡ʃi.ʎeˈd͡ʒa/ /ba.t͡ʃi.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /ba.t͡ʃi.ʎeˈʒa/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈd͡ʒa/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈʒa/ v
bachillerear

batxiller /ba.t͡ʃiˈʎe/ /ba.t͡ʃiˈʎeɾ/ /bə.t͡ʃiˈʎe/ n masc
bachiller
Persona que ha obtingut el grau concedit en acabar l'educació secundària.

batxillerat /ba.t͡ʃi.ʎeˈɾat/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈɾat/ n masc
bachillerato
Etapa de l'educació secundària que comprèn dos cursos acadèmics, que cursen els estudiants entre els 16 i els 18 anys i que segueix l'educació secundària obligatòria, mitjançant la qual, un cop superada, s'obté el títol de batxiller.
Títol que acredita que una persona ha superat els estudis de batxillerat.

batzegar /ba.d͡zeˈɣa/ /ba.d͡zeˈɣaɾ/ /bə.d͡zəˈɣa/ v
sacudir

bava /ˈba.va/ /ˈba.və/ /ˈba.βa/ /ˈba.βə/ n fem
baba

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ adj masc
bávaro
Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ n masc
bávaro
Natural de Baviera.
(masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

bavejar /ba.veˈd͡ʒaɾ/ /ba.βeˈd͡ʒa/ /ba.βeˈʒa/ /bə.vəˈd͡ʒa/ /bə.vəˈʒa/ /bə.βəˈʒa/ v
bavear babear
Treure bava, fer baves.

bavosa /baˈvo.za/ /baˈβo.za/ /bəˈvo.zə/ /bəˈβo.zə/ n fem
torillo
Peix de diverses espècies de la família dels blènnids, de mida petita i amb mucositat en la pell (Blennius spp.)
rabosa
Peix de la família dels blènnids que habita en aigües somes, rocoses i assolellades del litoral de l’Atlàntic oriental, el Mediterrani i el Mar Negre (Aidablennius sphynx).
lagartina
Peix de la família dels blènnids amb espines en l’aleta dorsal, que s’alimenta d’algues en zones del litoral (Parablennius sanguinolentus).

bavosa de mar n fem
blénido de Caneva

bavosa de plomall n fem
moma

bavosa menuda n fem
babosa de bandas

bavosa morruda n fem
moma nariguda

be /ˈbɛ/ n fem
be
Nom de la lletra b/B.

beatificar /be.a.ti.fiˈka/ /be.a.ti.fiˈkaɾ/ /be.ə.ti.fiˈka/ v
beatificare

beatilla /be.aˈti.ʎa/ /be.əˈti.ʎə/ n fem
beatilla

beatíficament /be.aˌti.fi.kaˈmen/ /be.aˌti.fi.kaˈment/ /be.əˌti.fi.kəˈmen/ /be.əˌti.fi.kəˈment/ adv
beatíficamente

bebè /beˈbe/ n masc
bebé

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ n masc
pico
Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

beca /ˈbe.ka/ /ˈbɛ.kə/ n fem
beca

beca d'estudis n fem
beca de estudios

beca de col·laboració n fem
beca de colaboración

beca de doctorat n fem
beca de doctorado

beca de llibres de text n fem
beca de libros de texto

beca de menjador escolar n fem
beca de comedor escolar

beca de recerca n fem
beca de investigación

beca de transport escolar n fem
beca de transporte escolar

beca postdoctoral n fem
beca post-doctoral

beca salari n fem
beca salario

becada /beˈka.ða/ /bəˈka.ðə/ n fem
cebo
Menjar que un ocell duu amb el bec.
becada chocha
Ocell de bec llarg i prim de la família dels escolopàcids (Scolopax rusticola).

becaina /beˈkaj.na/ /bəˈkaj.nə/ n fem
cabezada

becar /beˈka/ /beˈkaɾ/ /bəˈka/ v
becar
Donar una beca.
cabecear
Fer becaines.

becari /beˈka.ɾi/ /bəˈka.ɾi/ n masc
becario

beceroles /be.seˈɾɔ.ɫes/ /bə.səˈɾɔ.ɫəs/ n fem
abecé
Abecedari, abecé.
cartilla
Carta (quadern o llibre de les lletres de l'abecedari i primers rudiments per aprendre a llegir).

bedoll /beˈðoʎ/ n masc
abedul aliso blanco
Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
Fusta de Betula.

befa /ˈbɛ.fa/ /ˈbɛ.fə/ /ˈbɛ.fɛ/ n fem
befa
Burla, acció de riure's d'algú.
estradurcio
(argot, teatre) Un actor, fet d’entrebancar-se amb una paraula i pronunciar-la malament.

befar /beˈfa/ /beˈfaɾ/ /bəˈfa/ v
befar

beguda /beˈɣu.ða/ n fem
bebida
Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ n fem
vaina
Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.
(anatomia) Estructura que cobreix un òrgan.

beisbol /bejzˈbɔɫ/ /bəjzˈbɔɫ/ n masc
béisbol

beix /ˈbeʃ/ adj
beige beis

beixamel /be.ʃaˈmɛɫ/ /bej.ʃaˈmɛɫ/ /bə.ʃəˈmɛɫ/ n fem
besamel bechamel

bel /ˈbɛɫ/ n masc
balido
Crit del bestiar oví i caprí.

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ v
balar
Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.
aullar
Plorar fent crits.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ adj masc
bielorruso
Relatiu a Belarús, abans Bielorússia, la seva cultura o la llengua.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ n masc
bielorruso
Natural de Belarús, abans Bielorússia.
(invariable) Llengua eslava de la branca oriental, parlada a Bielorússia i a parts de Polònia.

belga /ˈbeɫ.ɣa/ /ˈbɛɫ.ɣə/ adj
belga
Relatiu o pertanyent a Bèlgica.

belga /ˈbeɫ.ɣa/ /ˈbɛɫ.ɣə/ n neut
belga
Persona que habita o és originària de Bèlgica.

belitralla /be.ɫiˈtɾa.ʎa/ /bə.ɫiˈtɾa.ʎə/ n fem
golfería

belitre /beˈɫi.tɾe/ /bəˈɫi.tɾə/ n masc
?????

belitrejar /be.ɫi.tɾeˈd͡ʒa/ /be.ɫi.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /be.ɫi.tɾeˈʒa/ /bə.ɫi.tɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫi.tɾəˈʒa/ v
bribonear

bell adj masc
bello
Relatiu a la bellesa.
justo
(en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

bellament /ˌbe.ʎaˈmen/ /ˌbe.ʎaˈment/ /ˌbe.ʎəˈmen/ /ˌbe.ʎəˈment/ adv
bellamente

belles arts n fem
bellas artes

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ n fem
belleza hermosura

bellugadís /be.ʎu.ɣaˈðis/ /bə.ʎu.ɣəˈðis/ adj masc
movedizo

bellugar /be.ʎuˈɣa/ /be.ʎuˈɣaɾ/ /bə.ʎuˈɣa/ v
mover

belluguejar /be.ʎu.ɣeˈd͡ʒa/ /be.ʎu.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /be.ʎu.ɣeˈʒa/ /bə.ʎu.ɣəˈd͡ʒa/ /bə.ʎu.ɣəˈʒa/ v
menearse

beluga /beˈɫu.ɣa/ /bəˈɫu.ɣə/ n fem
beluga

bel·licisme /be.ɫiˈsiz.me/ /beɫ.ɫiˈsiz.me/ /bə.ɫiˈsiz.mə/ /bəɫ.ɫiˈsiz.mə/ n masc
belicismo

bel·licositat /be.ɫi.ko.ziˈtat/ /beɫ.ɫi.ko.ziˈtat/ /bə.ɫi.ku.ziˈtat/ /bəɫ.ɫi.ko.ziˈtat/ /bəɫ.ɫi.ku.ziˈtat/ n fem
belicosidad
Qualitat de bel·licós.

bemoll /beˈmɔʎ/ /bəˈmɔʎ/ n masc
bemol

ben bé adv
del todo

ben educat adj masc
bien educado

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ n fem
venda

benastruc /ˌbe.nasˈtɾuk/ /ˌbe.nəsˈtɾuk/ adj masc
afortunado

benaurat /be.nawˈɾat/ /bə.nəwˈɾat/ adj masc
bienaventurado

benavarrès /be.na.vaˈres/ /be.na.βaˈres/ /bə.nə.vəˈrəs/ /bə.nə.vəˈrɛs/ /bə.nə.βəˈrɛs/ adj masc
benabarrense
Relatiu o pertanyent a Benavarri.

benavarrès /be.na.vaˈres/ /be.na.βaˈres/ /bə.nə.vəˈrəs/ /bə.nə.vəˈrɛs/ /bə.nə.βəˈrɛs/ n masc
benabarrense
Persona que habita o és originària de Benavarri.

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ n masc
beneficio

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ v
beneficiar

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ v
bendecir

beneit /beˈnejt/ /bəˈnəjt/ /bəˈnɛjt/ adj masc
bendito
(obsolet, religió) Que ha rebut la benedicció, que ha estat beneït.
bobo
Que té poca intel·ligència.

beneit /beˈnejt/ /bəˈnəjt/ /bəˈnɛjt/ n masc
bendito
Persona de poca intel·ligència.

beneitejar /be.nej.teˈd͡ʒa/ /be.nej.teˈd͡ʒaɾ/ /be.nej.teˈʒa/ /bə.nəj.təˈd͡ʒa/ /bə.nəj.təˈʒa/ v
bobear

benestant /ˌbe.nesˈtan/ /ˌbe.nesˈtant/ /ˌbe.nəsˈtan/ /ˌbe.nəsˈtant/ adj
acomodado

benestar /ˌbe.nesˈta/ /ˌbe.nesˈtaɾ/ /ˌbe.nəsˈta/ n masc
bienestar
Situació en què es troben satisfetes les necessitats de tots els dominis de la vida humana, incloent-hi els aspectes físics, emocionals i socials.

benevolència /be.ne.voˈɫɛn.si.a/ /be.ne.βoˈɫɛn.si.a/ /bə.nə.voˈɫɛn.si.ə/ /bə.nə.vuˈɫɛn.si.ə/ /bə.nə.βuˈɫɛn.si.ə/ n fem
benevolencia

bengaler /beŋ.ɡaˈɫe/ /beŋ.ɡaˈɫeɾ/ /bəŋ.ɡəˈɫe/ n masc
bengalero

bengalina /beŋ.gaˈli.na/ /bəŋ.gəˈɫi.nə/ n fem
bengalina
Teixit de seda i estam originari de Bengala.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ adj
bengalí
Relatiu a Bengala, als seus habitant o la seva llengua.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ n neut
bengalí
Natural de la regió de Bengala, de l'estat indi de Bengala Occidental o de Bangla Desh.
(masculí singular) Llengua indoeuropea originària de Bengala.

benignament /beˌniŋ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈment/ /bəˌniŋ.nəˈmen/ /bəˌniŋ.nəˈment/ adv
benignamente

benigne /beˈniŋ.ne/ /beˈniɡ.ne/ adj masc
benigno

benjamí /beɲ.d͡ʒaˈmi/ /bəɲ.ʒəˈmi/ n masc
benjamín

benveure /ˌbemˈbew.ɾe/ /ˌbemˈbɛw.ɾə/ /ˌbeɱˈvew.ɾe/ /ˌbeɱˈvəw.ɾə/ /ˌbeɱˈvɛw.ɾə/ v
bienquerer

benvinguda /ˌbem.biŋˈɡu.ða/ /ˌbem.biŋˈɡu.ðə/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ða/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ðə/ n fem
bienvenida

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ adj masc
bienvenido agradable
Ben acollit

benvist /ˌbemˈbist/ /ˌbeɱˈvist/ /ˌbeɱˈvist/ adj masc
bien visto

benvolgut /ˌbem.boɫˈɣut/ /ˌbeɱ.voɫˈɣut/ /ˌbeɱ.vuɫˈɣut/ adj masc
bienquerido

benzimidazole /ben.zi.mi.ðaˈzo.ɫe/ /bən.zi.mi.ðəˈzɔ.ɫə/ n masc
benzimidazol

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ n fem
gasolina

benèfic /beˈnɛ.fik/ /bəˈnɛ.fik/ adj masc
benéfico

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ adj masc
benévolo

berbena /beɾˈbe.na/ /bərˈbɛ.nə/ n fem
verbena

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ adj
bereber
amazic

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ n neut
bereber
amazic (gentilici)
(invariable) amazic (llengua)

berenada /be.ɾeˈna.ða/ /bə.ɾəˈna.ðə/ /bɾəˈna.ðə/ n fem
merendola

berenar /be.ɾeˈna/ /be.ɾeˈnaɾ/ /bə.ɾəˈna/ /bɾeˈna/ /bɾəˈna/ n masc
merienda
Menjada que es fa entre el dinar i el sopar.

berenar /be.ɾeˈna/ /be.ɾeˈnaɾ/ /bə.ɾəˈna/ /bɾeˈna/ /bɾəˈna/ v
merendar
(intransitiu) Menjar entre el dinar i el sopar.
(transitiu, castellanisme) Menjar una cosa per berenar, berenar de.

bergamasc /beɾ.ɣaˈmask/ /bər.ɡəˈmask/ adj masc
bergamasco
Relatiu o pertanyent a Bèrgam.

bergamasc /beɾ.ɣaˈmask/ /bər.ɡəˈmask/ n masc
bergamasco
Persona que habita o és originària de Bèrgam.

bergant /berˈɣan/ /beɾˈɣan/ /beɾˈɣant/ /bərˈɡan/ /bərˈɣan/ /bəɾˈɣant/ n masc
bergante
Dolent, sense honra ni vergonya.
pillo
Minyó mal criat que no té maneres ni vergonya.
mancebo
jove

bergantejar /ber.ɣan.teˈʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒaɾ/ /bər.ɡən.təˈʒa/ /bər.ɣən.təˈʒa/ /bəɾ.ɣən.təˈd͡ʒa/ v
bribonear

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ n masc
berilio

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ n masc
berkelio

berlina /beɾˈɫi.na/ /bərˈɫi.nə/ n fem
berlina
(històric) Carruatge tancat i lleuger, de quatre rodes i generalment dos seients.
berlinesa
Pasta rodona, com un dònut sense forat, amb un farciment dolç.

berlinès /beɾ.ɫiˈnes/ /bər.ɫiˈnɛs/ /bəɾ.ɫiˈnəs/ adj masc
berlinés
Relatiu o pertanyent a Berlín.

berlinès /beɾ.ɫiˈnes/ /bər.ɫiˈnɛs/ /bəɾ.ɫiˈnəs/ n masc
berlinés
Persona que habita o és originària de Berlín.

bernès /beɾˈnes/ /bərˈnɛs/ /bəɾˈnəs/ adj masc
bernés
Relatiu o pertanyent a Berna.

bernès /beɾˈnes/ /bərˈnɛs/ /bəɾˈnəs/ n masc
bernés
Persona que habita o és originària de Berna.

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ n fem
verruga

berruga de l'olivera n fem
roña del olivo

berrugós /be.ruˈɣos/ /bə.ruˈɣos/ adj masc
verrugoso

besamans /ˌbe.zaˈmans/ /ˌbe.zəˈmans/ n masc
besamanos

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ v
besar

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ n masc
bisabuelo

bescantar /bes.kanˈta/ /bes.kanˈtaɾ/ /bəs.kənˈta/ v
difamar

bescanviar /bes.kam.biˈa/ /bes.kaɱ.viˈaɾ/ /bəs.kəm.biˈa/ /bəs.kəɱ.viˈa/ v
cambiar

bescavar /bes.kaˈvaɾ/ /bes.kaˈβa/ /bəs.kəˈva/ /bəs.kəˈβa/ v
sachar

bescoll /besˈkɔʎ/ /bəsˈkɔʎ/ n masc
pescuezo

bescollada /bes.koˈʎa.ða/ /bəs.koˈʎa.ðə/ /bəs.kuˈʎa.ðə/ n fem
acolada
(històric) Copet fet amb l'espasa plana o la mà oberta que rebia un cavaller al bescoll en la cerimònia de nomenament.

bescollejar /bes.ko.ʎeˈd͡ʒa/ /bes.ko.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bes.ko.ʎeˈʒa/ /bəs.ko.ʎəˈd͡ʒa/ /bəs.ku.ʎəˈʒa/ v
dar cogotazos

bescuit /besˈkujt/ /bəsˈkujt/ n masc
bizcocho
Galeta o pa cuit per duplicat.

bescuitar /bes.kujˈta/ /bes.kujˈtaɾ/ /bes.kwiˈta/ /bəs.kujˈta/ v
bizcochar

besllaurar /bez.ʎawˈɾa/ /bez.ʎawˈɾaɾ/ /bəz.ʎəwˈɾa/ v
binar

besllum /bezˈʎum/ /bəzˈʎum/ n masc
trasluz

besllumar /bez.ʎuˈma/ /bez.ʎuˈmaɾ/ /bəz.ʎuˈma/ v
traslucir
(intransitiu) Passar la llum per un cos translúcid.
vislumbrar
(transitiu) Veure amb esforç.

besneboda /bez.neˈbo.ða/ /bəz.nəˈβo.ðə/ n fem
sobrina nieta

besnebot /bez.neˈbot/ /bəz.nəˈβot/ n masc
resobrino

besnét /bezˈnet/ /bəzˈnet/ n masc
biznieto

besoncle /beˈzoŋ.kɫe/ /bəˈzoŋ.kɫə/ n masc
tío abuelo

besotejar /be.zo.teˈd͡ʒa/ /be.zo.teˈd͡ʒaɾ/ /be.zo.teˈʒa/ /bə.zo.təˈd͡ʒa/ /bə.zu.təˈʒa/ v
besuquear

bessonada /be.soˈna.ða/ /bə.suˈna.ðə/ n fem
mellizos

bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ n masc
gemelos
Forma plural de bessó.

bessó /beˈso/ n masc
gemelo
Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

best-seller /ˌbestˈse.ɫeɾ/ /ˌbɛstˈsɛ.ɫər/ /ˌbɛsˈsɛ.ɫər/ n masc
superventas

bestia /besˈti.a/ /bəsˈti.ə/ n fem
tía abuela
Tia del pare o de la mare.

bestialment /bes.tiˌaɫˈmen/ /bes.tiˌaɫˈment/ /bəs.tiˌaɫˈmen/ /bəs.tiˌaɫˈment/ adv
bestialmente

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ n masc
ganado

bestiari /bes.tiˈa.ɾi/ /bəs.tiˈa.ɾi/ n masc
bestiario
En el circ de la Roma clàssica, aquell que lluitava contra les bèsties.
Especialment en l'edat mitjana, relat o conjunt de relats en el que es personifiquen animals per tal de fer palesos els error humans, típicament amb objectius moralitzadors.
Qualsevol agrupació d'il·lustracions o definicions de bèsties, tan si són imaginaries com reals. Alguns bestiaris, especialment de l'edat mitjana, també fan referències a plantes i minerals.

bestiejar /bes.ti.eˈd͡ʒa/ /bes.ti.eˈd͡ʒaɾ/ /bes.ti.eˈʒa/ /bəs.ti.əˈd͡ʒa/ /bəs.ti.əˈʒa/ v
hacer burradas

bestiesa /bes.tiˈe.za/ /bəs.tiˈə.zə/ /bəs.tiˈɛ.zə/ n fem
burrada

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ n fem
bicho
Animal petit, generalment en to afectiu.

bestornar /bes.torˈna/ /bes.toɾˈna/ /bes.toɾˈnaɾ/ /bəs.toɾˈna/ /bəs.turˈna/ v
sobrearar

bestreta /besˈtɾe.ta/ /bəsˈtɾɛ.tə/ n fem
anticipo

bestreure /besˈtɾew.ɾe/ /bəsˈtɾɛw.ɾə/ v
adelantar

bestriu /besˈtɾiw/ /bəsˈtɾiw/ n masc
carocho

besuc /beˈzuk/ /bəˈzuk/ n masc
aligote

besuc de la taca n masc
besugo

besunyar /be.zuˈɲa/ /be.zuˈɲaɾ/ /bə.zuˈɲa/ v
afanar

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ n fem
bisabuela

beta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ n fem
beta

betacisme /be.taˈsiz.me/ /bə.təˈsiz.mə/ n masc
betacismo

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ v
beber tomar

beure a galet v
beber a chorro

beure's l'enteniment v
perder el seso

bevotejar /be.vo.teˈd͡ʒaɾ/ /be.βo.teˈd͡ʒa/ /be.βo.teˈʒa/ /bə.vo.təˈd͡ʒa/ /bə.vu.təˈʒa/ /bə.βu.təˈʒa/ v
beborrotear

biaix /biˈajʃ/ /biˈaʃ/ n masc
sesgo
Manera obliqua de tallar una cosa.
error sistemático
Diferència sistemàtica entre el valor de l'estimació d'un paràmetre i el seu valor real.

biberó /bi.βeˈɾo/ /bi.βəˈɾo/ n masc
biberón

bibliobús n masc
bibliobús

bibliografia /bi.bɫi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.bɫi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.bɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.βɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
bibliografía
Relació sistemàtica i ordenada de llibres, articles i documents en general, corresponents a una temàtica determinada o un autor.

bibliologia /bi.bɫi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.bɫi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.bɫi.u.ɫuˈʒi.ə/ /bi.βɫi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.βɫi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
bibliología

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ n fem
biblioteca
Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

biblioteca electrònica n fem
biblioteca digital

biblioteca escolar n fem
biblioteca escolar

biblioteca gràfica n fem
biblioteca gráfica

bibliotecari /bi.bɫi.o.teˈka.ɾi/ /bi.bɫi.o.təˈka.ɾi/ /bi.bɫi.u.təˈka.ɾi/ /bi.βɫi.u.təˈka.ɾi/ n masc
bibliotecario

biblioteràpia /bi.bɫi.o.teˈɾa.pi.a/ /bi.bɫi.o.təˈɾa.pi.ə/ /bi.bɫi.u.təˈɾa.pi.ə/ /bi.βɫi.u.təˈɾa.pi.ə/ n fem
biblioterapia

bicameral /bi.ka.meˈɾaɫ/ /bi.kə.məˈɾaɫ/ adj
bicameral

bici /ˈbi.si/ n fem
bici

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ n fem
bicicleta
Vehicle a pedals de dues rodes.
(futbol) Driblatge en què el jugador passa una cama per sobre la pilota sense tocar-la i se l'emporta amb el peu de la cama contrària.

bicol /biˈkɔɫ/ n masc
bicolano
Llengua o grup de llengües de la regió filipina de Bicol.

bidell /biˈðeʎ/ n masc
bedel

bidimensional /bi.ði.men.si.oˈnaɫ/ /bi.ði.mən.si.uˈnaɫ/ adj
bidimensional

biennal /bi.enˈnaɫ/ /bi.ənˈnaɫ/ adj
bienal

biflació /bi.fɫa.siˈo/ /bi.fɫə.siˈo/ n fem
biflación

biflagel·lat /bi.fɫa.d͡ʒeɫˈɫat/ /bi.fɫa.d͡ʒeˈɫat/ /bi.fɫa.ʒeɫˈɫat/ /bi.fɫa.ʒeˈɫat/ /bi.fɫə.ʒəɫˈɫat/ /bi.fɫə.ʒəˈɫat/ adj masc
biflagelado

bifurcació n fem
bifurcación
Punt on un sol camí, branca, riu, raonament, etc., se separa en altres dos de diferents.

bifurcar /bi.furˈka/ /bi.fuɾˈka/ /bi.fuɾˈkaɾ/ v
bifurcar

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ n fem
bifobia

biga /ˈbi.ɣa/ /ˈbi.ɣə/ n fem
viga

bigam /biˈɣam/ n masc
viguería

bigutulat /bi.ɣu.tuˈɫat/ adj masc
bigutulado

bilabial /bi.ɫa.biˈaɫ/ /bi.ɫə.βiˈaɫ/ adj
bilabial

bilabialitzar /bi.ɫa.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /bi.ɫa.βi.a.ɫiˈd͡za/ /bi.ɫa.βi.a.ɫiˈza/ /bi.ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡za/ v
bilabializar

bilabiat /bi.ɫa.biˈat/ /bi.ɫə.βiˈat/ adj masc
bilabiado

bilingüisme /bi.ɫiŋˈɡwiz.me/ /bi.ɫiŋˈɡwiz.mə/ n masc
bilingüismo

bilió /bi.ɫiˈo/ number masc
billón

billar /biˈʎa/ /biˈʎar/ /biˈʎaɾ/ n masc
billar

billar americà n masc
billar americano

billar artístic n masc
billar artístico

billar de caramboles n masc
billar de carambola

billar de troneres n masc
billar con troneras

billó /biˈʎo/ n masc
vellón

bilobat /bi.ɫoˈbat/ /bi.ɫuˈbat/ /bi.ɫuˈβat/ adj masc
bilobulado

biloculat /bi.ɫo.kuˈɫat/ /bi.ɫu.kuˈɫat/ adj masc
biloculado

bimbar /bimˈba/ /bimˈbaɾ/ v
bimbar

bimbo /ˈbim.bo/ /ˈbim.bu/ n masc
bimbo
(ornitologia) Observació o identificació d’un ocell feta per primera vegada per una persona que manté un registre dels que ha vist mai.

binar /biˈna/ /biˈnaɾ/ v
binar

binari /biˈna.ɾi/ adj masc
binario

binuclear /bi.nu.kɫeˈar/ adj
binucleado

bioassaig /bi.o.aˈsat͡ʃ/ /bi.o.əˈsat͡ʃ/ /bi.u.əˈsat͡ʃ/ n masc
bioensayo

biocarburant /ˌbi.o.kar.βuˈɾan/ /ˌbi.o.kaɾ.buˈɾant/ /ˌbi.o.kaɾ.βuˈɾan/ /ˌbi.o.kəɾ.buˈɾant/ /ˌbi.u.kər.buˈɾan/ n masc
biocarburante

biocontrol /bi.o.konˈtɾɔɫ/ /bi.u.kunˈtɾɔɫ/ n masc
biocontrol

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
biodegradable

biodegradació /bi.o.ðe.ɣɾa.ða.siˈo/ /bi.o.ðə.ɣɾə.ðə.siˈo/ /bi.u.ðə.ɣɾə.ðə.siˈo/ n fem
biodegradación

biodiversitat /bi.o.ði.veɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.vəɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.βer.siˈtat/ /bi.o.ði.βeɾ.siˈtat/ /bi.u.ði.vər.siˈtat/ /bi.u.ði.βər.siˈtat/ n fem
biodiversidad

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
biografía

biografiar /bi.o.ɣɾa.fiˈa/ /bi.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /bi.o.ɣɾə.fiˈa/ /bi.u.ɣɾə.fiˈa/ v
biografiar

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biología
Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ adj masc
biológico

biometria /bi.o.meˈtɾi.a/ /bi.o.məˈtɾi.ə/ /bi.u.məˈtɾi.ə/ n fem
biometría

biopesticida /bi.o.pes.tiˈsi.ða/ /bi.o.pəs.tiˈsi.ðə/ /bi.u.pəs.tiˈsi.ðə/ n masc
biopesticida

bioracional /bi.o.ra.si.oˈnaɫ/ /bi.o.rə.si.oˈnaɫ/ /bi.u.rə.si.uˈnaɫ/ adj
biorracional

biostratigrafia /bi.os.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /bi.os.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.us.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
bioestratigrafía

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biotecnología

biotecnològic /bi.o.teŋ.noˈɫɔ.ʒik/ /bi.o.teɡ.noˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.o.təŋ.noˈɫɔ.ʒik/ /bi.u.təŋ.nuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
biotecnológico

biotip /bi.oˈtip/ /bi.uˈtip/ n masc
biotipo

biotròfia /bi.oˈtɾɔ.fi.a/ /bi.oˈtɾɔ.fi.ə/ /bi.uˈtɾɔ.fi.ə/ n fem
biotrofia

biplà /biˈpɫa/ n masc
biplano

biquini /biˈki.ni/ n masc
bikini
Banyador femení de dues peces.

birbar /birˈba/ /birˈβa/ /biɾˈbaɾ/ /biɾˈβa/ v
desherbar

birdie n masc
birdie

birmà /birˈma/ adj masc
birmano
Relatiu a Birmània, actual Myanmar, als seus habitants o la seva llengua.

birmà /birˈma/ n masc
birmano
Llengua de la família sinotibetana de l'antiga Birmània.
Natural de Birmània o Myanmar.

birret /biˈret/ /biˈrət/ /biˈrɛt/ n masc
birrete

bis /ˈbis/ n masc
caballa
Peix marí de la família dels escòmbrids (Scomber colias).
bis
En un recital o en un concert, repetició que fa l'artista en agraïment pels aplaudiments del públic.

bisar /biˈza/ /biˈzaɾ/ v
bisar

bisbat /bizˈbat/ n masc
obispado

bisbe /ˈbiz.be/ n masc
obispo
Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.
arzobispo
Peix cartilaginós raïforme de la família dels rinoptèrids de dimensions notables, fins a 2 m d'amplada del disc (Rhinoptera marginata).
chucho vaca
Peix cartilaginós de la família dels miliobàtids amb musell pronunciat i en punta (Pteromylaeus bovinus).
abambolo de canti
Peix de la família dels macrúrids, de cap allargat i d’aigua profunda (Trachyrincus scabrus).

biscaí /bis.kaˈi/ /bis.kəˈi/ adj masc
vizcaíno

bisell /biˈseʎ/ n masc
bisel

bisellar /bi.zeˈʎa/ /bi.zeˈʎaɾ/ /bi.zəˈʎa/ v
biselar

biseptat /bi.sepˈtat/ /bi.səpˈtat/ adj masc
biseptado

biserial /bi.se.ɾiˈaɫ/ /bi.sə.ɾiˈaɫ/ adj
biseriado

bisexual /bi.sek.suˈaɫ/ /bi.sək.suˈaɫ/ n
bisexual

bisexualitat /bi.sek.su.a.ɫiˈtat/ /bi.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
bisexualidad

bismut n masc
bismuto

bisnaga /bizˈna.ɣa/ /bizˈna.ɣə/ n fem
biznaga

bisíl·lab /biˈsi.ɫap/ /biˈsi.ɫəp/ /biˈsiɫ.ɫap/ /biˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
bisílabo
Que té dues síl·labes.

bisíl·lab /biˈsi.ɫap/ /biˈsi.ɫəp/ /biˈsiɫ.ɫap/ /biˈsiɫ.ɫəp/ n masc
bisílabo
Mot que té dues síl·labes.
Vers que de mètrica té dues síl·labes.

bisó /biˈzo/ n masc
bisonte

bit /ˈbit/ n masc
bit

bitar /biˈta/ /biˈtaɾ/ v
abitar

bitlla /ˈbi.ʎa/ /ˈbi.ʎə/ /ˈbiʎ.ʎa/ /ˈbiʎ.ʎə/ n fem
bolo
(bitlles) Cadascuna de les peces de fusta o un altre material, més o menys cilíndriques, que es disposen dretes segons un determinat model a la zona de plantada.

bitlla tombada n fem
bolo caído

bitllar /biʎˈʎa/ /biˈʎa/ /biˈʎa/ /biˈʎaɾ/ v
añadir leña
Afegir bitllots a la carbonera o pila.
birlar
Llançar per segona vegada la pilota quan es juga a les bitlles, des del lloc on s'havia quedat aturada.
apoquinar
Pagar un deute de mala gana.

bitlles /ˈbi.ʎes/ /ˈbi.ʎəs/ /ˈbiʎ.ʎes/ /ˈbiʎ.ʎəs/ n fem
bolos

bitlles catalanes n fem
bitlles catalanas

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ n masc
billete
Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.
Paper o cartró que dóna dret a entrar o seure en algun lloc, per exemple un bitllet de tren.

bitunicat /ˌbi.tu.niˈkat/ adj masc
bitunicado

bitxo /ˈbi.t͡ʃo/ /ˈbi.t͡ʃu/ n masc
guindilla

bitàcola /biˈta.ko.ɫa/ /biˈta.ko.ɫə/ /biˈta.ku.ɫə/ n fem
bitácora

bivalve /biˈvaɫ.ve/ /biˈvaɫ.və/ /biˈβaɫ.βe/ /biˈβaɫ.βə/ adj masc
bivalvo

bivaquejar /bi.va.keˈd͡ʒaɾ/ /bi.və.kəˈd͡ʒa/ /bi.və.kəˈʒa/ /bi.βa.keˈd͡ʒa/ /bi.βa.keˈʒa/ /bi.βə.kəˈʒa/ v
vivaquear

biverticil·lat /bi.veɾ.ti.siɫˈɫat/ /bi.vəɾ.ti.siɫˈɫat/ /bi.βer.ti.siɫˈɫat/ /bi.βeɾ.ti.siˈɫat/ /bi.βər.ti.siɫˈɫat/ /bi.βər.ti.siˈɫat/ adj masc
biverticilado

biwa n masc
biwa

bixest /biˈʃest/ adj
bisiesto

bizantí /bi.zanˈti/ /bi.zənˈti/ adj masc
bizantino
Relatiu o pertanyent a Imperi bizantí o a l'antiga ciutat de Bizanci.

bizantí /bi.zanˈti/ /bi.zənˈti/ n masc
bizantino
Persona que habita o és originària de Imperi bizantí o a l'antiga ciutat de Bizanci.

bizum /ˈbi.zum/ n masc
bizum

biòtic /biˈɔ.tik/ adj masc
biótico

biòtrof /biˈɔ.tɾof/ /biˈɔ.tɾuf/ adj masc
biótrofo

bla /ˈbɫa/ adj masc
blando

blackfoot /ˈbɫak.fut/ n neut
piesnegros

blada /ˈbɫa.ða/ /ˈbɫa.ðə/ n fem
plátano falso

blanament /ˌbɫa.naˈmen/ /ˌbɫa.naˈment/ /ˌbɫa.nəˈmen/ /ˌbɫa.nəˈment/ adv
blandamente

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ adj masc
blanco
Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ n masc
blanco
Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanc de closca d'ou /ˈbɫaŋ.dəˌkɫɔs.kəˈðɔw/ n masc
blanco de huevo

blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ n fem
blanca
Moneda medieval que valia mig morabatí.
Figura musical que té una durada de dos temps de negra.
raya alba
Peix raïforme de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes. (Rostroraja alba)

blandar /bɫanˈda/ /bɫanˈdaɾ/ /bɫənˈda/ v
flamear

blanejar /bɫa.neˈd͡ʒa/ /bɫa.neˈd͡ʒaɾ/ /bɫa.neˈʒa/ /bɫə.nəˈd͡ʒa/ /bɫə.nəˈʒa/ v
abonanzar

blanqueig /bɫaŋˈket͡ʃ/ /bɫəŋˈkət͡ʃ/ /bɫəŋˈkɛt͡ʃ/ n masc
curtido
(química) Acció de blanquejar, d’adobar pells.
blanqueo
(tèxtil) Acció de blanquejar, de fer tornar blanc.
(economia) Acció de blanquejar, d’emblanquir diner negre.
(agricultura) Pràctica per a aconseguir que certs productes deixin de tenir pigment i quedin tendres.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ v
blanquear
(intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.
(transitiu, economia) Fer que uns ingressos econòmics il·legals semblin d'origen legal.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ v
blasfemar

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ n fem
blasfemia

blasmar /bɫazˈma/ /bɫazˈmaɾ/ /bɫəzˈma/ v
reprobar

blasme /ˈbɫaz.me/ /ˈbɫaz.mə/ n masc
vituperio

blasonar /bɫa.zoˈna/ /bɫa.zoˈnaɾ/ /bɫə.zoˈna/ /bɫə.zuˈna/ v
blasonar
Representar un escut d'armes segons l’art heràldica.
Guarnir amb blasons.

blastocladiàcies /bɫas.to.kɫa.ðiˈa.si.es/ /bɫəs.to.kɫə.ðiˈa.si.əs/ /bɫəs.tu.kɫə.ðiˈa.si.əs/ n fem
blastocladiáceas

blastoconidi /bɫas.to.koˈni.ði/ /bɫəs.to.koˈni.ði/ /bɫəs.tu.kuˈni.ði/ n masc
blastoconidio

blastomania /bɫas.to.maˈni.a/ /bɫəs.to.məˈni.ə/ /bɫəs.tu.məˈni.ə/ n fem
blastomanía

blastòspora /bɫasˈtɔs.po.ɾa/ /bɫəsˈtɔs.po.ɾə/ /bɫəsˈtɔs.pu.ɾə/ n fem
blastóspora

blasó /bɫaˈzo/ /bɫəˈzo/ n masc
blasón

blat n masc
trigo
Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ n masc
maíz

blau adj masc
azul celeste

blau n masc
azul cardenal
Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
azul
(pilota valenciana) Jugador que porta un element identificador de color blau en el transcurs d'una partida individual o una partida per equips, com a mostra que ell o el seu equip són considerats de menys nivell que l'adversari.
cardenal
Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau cel n masc
azul celeste

blau d'ultramar /ˌbɫawˌðuɫ.tɾəˈmar/ n masc
azul de ultramar

blau de Prússia /ˌbɫaw n masc
azul de Prusia

blau de cobalt /ˌbɫaw n masc
azul de cobalto

blau marí /ˌbɫaw.məˈɾi/ n masc
azul marino

blaugrana /ˌbɫawˈɣɾa.na/ /ˌbɫawˈɣɾa.nə/ adj
azulgrana

blavejar /bɫa.veˈd͡ʒaɾ/ /bɫa.βeˈd͡ʒa/ /bɫa.βeˈʒa/ /bɫə.vəˈd͡ʒa/ /bɫə.vəˈʒa/ /bɫə.βəˈʒa/ v
azulear
Tirar a blau.
acardenalar
Omplir de blaus amb cops.

blavenc /blaˈveŋk/ /blaˈβeŋk/ /bləˈvɛŋk/ /bləˈβɛŋ/ adj masc
azulado

blaverisme /bɫa.veˈɾiz.me/ /bɫa.βeˈɾiz.me/ /bɫə.vəˈɾiz.mə/ /bɫə.βəˈɾiz.mə/ n masc
blaverismo

blaürar /bɫa.uˈɾa/ /bɫa.uˈɾaɾ/ /bɫə.uˈɾa/ v
acardenalar

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ n masc
mecha
Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.
mechón
Floc de cabells penjant.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ n fem
acelga
Verdura biennal comestible, de la qual se n'aprofiten les seves fulles llargues i toves.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ n neut
pánfilo
Persona de caràcter tou, que es queixa per tot i és poc decidida.

bleda-rave /ˌbɫe.ðaˈra.ve/ /ˌbɫe.ðaˈra.βe/ /ˌbɫə.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.βə/ n fem
remolacha

bledejar /bɫe.ðeˈd͡ʒa/ /bɫe.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bɫe.ðeˈʒa/ /bɫə.ðəˈd͡ʒa/ /bɫə.ðəˈʒa/ v
melindrear

blegar /bɫeˈɣa/ /bɫeˈɣaɾ/ /bɫəˈɣa/ v
doblar
Doblegar una cosa flexible acostant els dos extrems.
cerrar
Plegar dues peces unides per un eix giratori.

bleix /ˈbɫejʃ/ /ˈbɫeʃ/ n masc
hálito

bleixar /bɫejˈʃa/ /bɫejˈʃaɾ/ /bɫeˈʃa/ /bɫəˈʃa/ v
jadear

blindar /bɫinˈda/ /bɫinˈdaɾ/ v
blindar

blitz n masc
blitz

bloc n masc
bloque
Massa gran d'un material sòlid, generalment pesada i amb límits ben definits.
Agrupació ideològica o política amb una finalitat comuna.

bloc de continguts n masc
bloque de contenido

blocar /bɫoˈka/ /bɫoˈkaɾ/ /bɫuˈka/ v
blocar
(futbol, waterpolo) Aturar la pilota, un porter, amb les mans o els braços subjectant-la fortament contra el cos.
(beisbol) Agafar la pilota procedent d'un llançament baix, un receptor, amb el guant posat entre els genolls.

blocatge /bɫoˈka.d͡ʒe/ /bɫoˈka.d͡ʒə/ /bɫuˈka.d͡ʒə/ n masc
blocaje
(waterpolo, futbol) Aturada de la pilota per un porter amb les mans o els braços subjectant-la fortament contra el cos.
bloqueo
(beisbol) Acció d'un receptor d'agafar la pilota procedent d'un llançament baix amb el guant posat entre els genolls.

blocs lògics n masc
bloques lógicos

blog n masc
bitácora

bloguer /bɫoˈɣe/ /bɫoˈɣeɾ/ /bɫuˈɣe/ adj masc
bloguero

bloqueig /bɫoˈket͡ʃ/ /bɫoˈkət͡ʃ/ /bɫuˈkɛt͡ʃ/ n masc
bloqueo
Acció de bloquejar.
(esports de pilota) Acció i efecte d'obstruir un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o subjectant-lo per impedir-li d'avançar.
(esports de raqueta) Tornada de la pilota o el volant posant la raqueta o la paleta gairebé immòbil davant del cos, que s'utilitza generalment per a frenar un cop molt fort.
(hoquei sobre herba) Acció defensiva consistent a intentar recuperar la bola tocant-la amb l'estic paral·lel al camp de joc.
(voleibol) Intercepció de la pilota rematada per l'equip adversari, efectuada per un o més davanters situant les mans per sobre la xarxa.
blocaje
(handbol) Intercepció d'un llançament desviant la pilota amb les mans o amb qualsevol altra part del cos des dels genolls cap amunt.

bloqueig actiu n masc
bloqueo activo

bloqueig col·lectiu n masc
bloqueo colectivo

bloqueig de saguer n masc
bloqueo de zaguero

bloqueig defensiu n masc
bloqueo defensivo

bloqueig directe n masc
bloqueo directo

bloqueig doble n masc
doble bloqueo

bloqueig en moviment n masc
bloqueo en movimiento

bloqueig estàtic n masc
bloqueo estático

bloqueig fora Interjection
block out

bloqueig il·legal n masc
bloqueo ilegal

bloqueig indirecte n masc
bloqueo indirecto

bloqueig individual n masc
bloqueo individual

bloqueig ofensiu n masc
bloqueo ofensivo

bloqueig passiu n masc
bloqueo pasivo

bloqueig per l'esquena n masc
bloqueo por la espalda

bloqueig per sota de la cintura n masc
bloqueo por debajo de la cintura

bloqueig triple n masc
triple bloqueo

bloquejador /bɫo.ke.d͡ʒaˈðoɾ/ /bɫo.ke.ʒaˈðo/ /bɫo.kə.ʒəˈðo/ /bɫu.kə.ʒəˈðo/ n masc
bloqueador
(esports de pilota) Jugador que obstrueix un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o subjectant-lo per impedir-li d'avançar.
(voleibol) Davanter que intercepta la pilota rematada per l'equip adversari situant les mans per sobre la xarxa.
tackle
(futbol americà) Cadascun dels dos jugadors de la línia ofensiva situats als costats exteriors dels guardes, que s'encarreguen de protegir el quarterback i d'obrir espais per als corredors.

bloquejador central n masc
bloqueador central

bloquejador dret n masc
tackle derecho

bloquejador esquerre n masc
tackle izquierdo

bloquejador lateral n masc
bloqueador del ala

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ v
bloquear
Posar setge isolant una zona de l'exterior.
(esports de raqueta) Tornar la pilota o el volant posant la raqueta o la paleta gairebé immòbil davant del cos, que s'utilitza generalment per a frenar un cop molt fort.
(voleibol) Interceptar la pilota tirada per l'equip adversari situant les mans per sobre la xarxa.
bloquear blocar
(esports de pilota) Obstruir un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o mantenint-lo per a impedir-li d'avançar.
blocar
(handbol) Aturar, copsar o desviar un tir amb les mans o amb qualsevol altra part del cos dels genolls fins cap amunt.

bloquejar la base de meta v
bloquear la base de meta

bloquejar un llançament v
bloquear un tiro

blàstic /ˈbɫas.tik/ adj masc
blástico

bo /ˈbo/ adj masc
bueno
Ple de bondat.
De qualitat.
Apte, dotat per a alguna cosa, hàbil.

boa /ˈbɔ.a/ /ˈbɔ.ɔ/ /ˈbɔ.ə/ n fem
boa
Gènere de serps de la família dels boids, de grans dimensions, que mata les preses per constricció.
cara negra
(peixos) Peix de la família dels estòmids (Stomias boa boa)

bobinar /bo.biˈna/ /bo.biˈnaɾ/ /bo.βiˈna/ /bu.biˈna/ /bu.βiˈna/ v
bobinar

boc /ˈbok/ /ˈbɔk/ n masc
chivo
Mascle de la cabra.

boca /ˈbo.ka/ n fem
boca
(anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bocadolça /ˌbo.kaˈðoɫ.sa/ /ˌbo.kəˈðoɫ.sə/ n masc
boquidulce
Espècie de tauró de la família dels hexànquids de cos allargat, amb sis parells de fenedures branquials, aleta caudal endarrerida, de color marró fosc (Hexanchus griseus).
Espècie de tauró de la família dels hexànquids de cos allargat, amb set parells de fenedures branquials, de color marró grisós (Heptranchias perlo)

bocal /boˈkaɫ/ /buˈkaɫ/ n masc
bote
Pot de boca ampla per a contenir productes sòlids.

bocamoll /ˌbo.kaˈmɔʎ/ adj masc
bocazas

bocassí /bo.kaˈsi/ /bu.kəˈsi/ adj masc
albocacense
Originari, pertanyent o relatiu a Albocàsser (l'Alt Maestrat).

bocassí /bo.kaˈsi/ /bu.kəˈsi/ n masc
albocacense
Natural d'Albocàsser (l'Alt Maestrat).

bocaterrós /ˌbo.ka.teˈros/ adj masc
boca abajo

boccia n fem
boccia

bocinejar /bo.si.neˈd͡ʒa/ /bo.si.neˈd͡ʒaɾ/ /bo.si.neˈʒa/ /bo.si.nəˈd͡ʒa/ /bu.si.nəˈʒa/ v
despedazar

bocoi /boˈkoj/ /boˈkɔj/ /buˈkoj/ n masc
bocoy

bocí /boˈsi/ /buˈsi/ n masc
pedazo

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ n fem
bodega cala
(nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

bofegar /bo.feˈɣa/ /bo.feˈɣaɾ/ /bo.fəˈɣa/ /bu.fəˈɣa/ v
ampollar

boga /ˈbo.ɣə/ /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ n fem
espadaña
Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.
boga
Peix teleosti de la família dels espàrids. (Boops boops)

bogejar /bo.d͡ʒeˈd͡ʒa/ /bo.d͡ʒeˈd͡ʒaɾ/ /bo.ʒeˈʒa/ /bo.ʒəˈd͡ʒa/ /bu.ʒəˈʒa/ v
loquear

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ n fem
locura

bogey /ˈbo.ɣi/ n masc
bogey

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ adj masc
bohemio
Relatiu o pertanyent a Bohèmia.

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ n masc
bohemio
Persona que habita o és originària de Bohèmia.

bohri n masc
bohrio

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ n fem
boya

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ n masc
boyardo

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ v
boyar

boicot /bojˈkɔt/ /bujˈkɔt/ n masc
boicot

boicotejar /boj.ko.teˈd͡ʒa/ /boj.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /boj.ko.teˈʒa/ /boj.ko.təˈd͡ʒa/ /buj.ku.təˈʒa/ v
boicotear

boig /ˈbɔt͡ʃ/ adj masc
loco

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ n fem
niebla
Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boira baixa n fem
niebla baja

boirina /bojˈɾi.na/ /bojˈɾi.nə/ /bujˈɾi.nə/ n fem
neblina

boirosament /bojˌɾo.zaˈmen/ /bojˌɾo.zaˈment/ /bojˌɾo.zəˈment/ /bujˌɾo.zəˈmen/ adv
nebulosamente

boirum /bojˈɾum/ /bujˈɾum/ n masc
esmog

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ n masc
boj

boixa /ˈbo.ʃa/ /ˈbo.ʃə/ /ˈboj.ʃa/ n fem
cubo
Peça cilíndrica en la qual convergeixen els radis de la roda d'un carro.

boixar /bojˈʃa/ /bojˈʃaɾ/ /boˈʃa/ /buˈʃa/ v
tapar
Tapar un forat amb una boixa.

boixat /bojˈʃat/ /boˈʃat/ /buˈʃat/ n masc
podredumbre blanca

bojament /ˌbɔ.d͡ʒaˈmen/ /ˌbɔ.d͡ʒaˈment/ /ˌbɔ.ʒaˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈment/ adv
locamente

bol n masc
bolo
Argila ferruginosa de coloració rogenca.
redada
Acció de tirar la xarxa per a pescar.
bol
Recipient semiesfèric gran sense anses.
Contingut del recipient.

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ Interjection
bola

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ n fem
bocha
(polo, esports de pilota) Cos esfèric de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria curta després d'un bot, a conseqüència de la seva inelasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
bola
(beisbol) Llançament en què la pilota no passa dintre la zona de strike.

bola aixecada n fem
bola alta

bola d'atac n fem
bola jugadora

bola equivocada n fem
bola equivocada

bola fixada n fem
bola fijada

bola injugable n fem
bola injugable

bola moguda n fem
bola movida

bola nul·la n fem
bola muerta

bola perduda n fem
bola perdida

bola provisional n fem
bola provisional

bola tallada n fem
pelota cortada

bolcar /boɫˈka/ /boɫˈkaɾ/ /buɫˈka/ v
volcar
(transitiu) Tombar a un costat.
(intransitiu) Caure de costat.

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ n masc
carpóforo
Cos fructífer d'un fong superior.
hongo seta
Fong, floridura.

boletaire /bo.ɫeˈtaj.ɾe/ /bu.ɫəˈtaj.ɾə/ n neut
buscador de setas

bolig /boˈɫit͡ʃ/ /buˈɫit͡ʃ/ n masc
balín

bolina /boˈɫi.na/ /boˈɫi.nə/ /buˈɫi.nə/ n fem
bolina

bolinao /bo.ɫiˈna.o/ n masc
bolinao

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ adj masc
boliviano
Relatiu o pertanyent a Bolívia.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ n masc
boliviano
Persona que habita o és originària de Bolívia.
Unitat monetària de Bolívia.

bollar /boˈʎa/ /boˈʎaɾ/ /buˈʎa/ v
bollar
Marcar amb una bolla una mercaderia, especialment tèxtil.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ n masc
pañal

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ n masc
pañales

bol·lard /boɫˈɫaɾt/ /buɫˈɫart/ n masc
bolardo

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ n masc
bolígrafo

bolívar /boˈɫi.vaɾ/ /boˈɫi.vəɾ/ /boˈɫi.βar/ /boˈɫi.βaɾ/ /buˈɫi.vər/ /buˈɫi.βər/ n masc
bolívar

bomba /ˈbom.ba/ n fem
bomba
Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
Màquina hidràulica que serveix per apagar incendis.
Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.
(futbol americà) Passada llarga i alta dirigida a un receptor que fa una correguda llarga.

bombar /bomˈba/ /bomˈbaɾ/ /bumˈba/ v
bombear
Fer anar la bomba per a treure aigua.
(esports de pilota) Llançar la pilota o la bola en sentit ascendent de manera que descrigui una paràbola pronunciada.
abombarse
(pronominal) Corbar-se com una bomba o volta.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ n fem
bombarda
Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.
Instrument aeròfon antic, de llengüeta doble, de la família de les xeremies.

bombardeig /bom.baɾˈðet͡ʃ/ /bom.bəɾˈðət͡ʃ/ /bum.bərˈdɛt͡ʃ/ /bum.bərˈðɛt͡ʃ/ n masc
bombardeo

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ v
bombardear
Llançar bombes.
(figurat) Fer una acció repetidament.

bombardí /bom.baɾˈði/ /bom.bəɾˈði/ /bum.bərˈdi/ /bum.bərˈði/ n masc
bombardino

bombardó /bom.baɾˈðo/ /bum.bərˈdo/ n masc
bombardón

bombat /bomˈbat/ /bumˈbat/ adj
abombado

bombatxos /bomˈba.t͡ʃos/ /bumˈba.t͡ʃus/ n masc
bombachos

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ n masc
bombero

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ n fem
bombilla ampolleta

bombo /ˈbom.bo/ /ˈbom.bu/ n masc
bombo
Instrument membranòfon de percussió consistent en un tambor molt gros que es toca amb una maça i que forma part de les bandes militars, de les orquestres i de la bateria de jazz.
Lloança exagerada per atraure l'atenció.
Caixa giratòria que conté números per treure a l'atzar.

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ n fem
burbuja
Aire tancat per un tel líquid.

bombollejar /bom.bo.ʎeˈd͡ʒa/ /bom.bo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bo.ʎeˈʒa/ /bom.bo.ʎəˈd͡ʒa/ /bum.bu.ʎəˈʒa/ v
burbujear

bombona /bomˈbo.na/ /bomˈbo.nə/ /bumˈbo.nə/ n fem
bombona
Recipient metàl·lic per a l'envasament de gasos liquats.

bombó /bomˈbo/ /bumˈbo/ n masc
bombón

bon /ˈbɔn/ adj masc
buen
Forma obligatòria i masculina de l'adjectiu bo quan precedeix el nom.

bon Nadal Interjection
feliz Navidad

bon Nadal i feliç any nou /ˌbɔn Interjection
feliz Navidad y próspero año nuevo

bon dia Interjection
buenos días buen día

bon jan n masc
bonachón

bon vespre Interjection
buenas tardes

bona /ˈbo.nə/ /ˈbɔ.na/ /ˈbɔ.nɔ/ /ˈbɔ.nə/ Interjection
buena

bona nit Interjection
buenas noches

bona tarda Interjection
buenas tardes

bonament /ˌbo.nəˈmen/ /ˌbɔ.naˈmen/ /ˌbɔ.naˈment/ /ˌbɔ.nəˈmen/ /ˌbɔ.nəˈment/ adv
buenamente

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ adj
bonapartista
Relatiu o pertanyen a l'emperador francès Napoleó Bonaparte.

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ n neut
bonapartista
Seguidor de l'emperador francès Napoleó Bonaparte o de la seva política.

bondadós /bon.daˈðos/ /bon.dəˈðos/ /bun.dəˈðos/ adj masc
bondadoso

bondat /bonˈdat/ /bunˈdat/ n fem
bondad

boneta /boˈne.ta/ /boˈnə.tə/ /buˈnɛ.tə/ n fem
boneta
Vela addicional desplegada en moments de poc vent.

bongos /ˈboŋ.gos/ /ˈboŋ.gus/ n masc
bongoes

bonhomia /bo.noˈmi.a/ /bo.noˈmi.ə/ /bu.nuˈmi.ə/ n fem
hombría de bien

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ adj masc
bonito

bonificar /bo.ni.fiˈka/ /bo.ni.fiˈkaɾ/ /bu.ni.fiˈka/ v
abonar
Fer bona una cosa o millorar-la.

bonior /bo.niˈo/ /bo.niˈoɾ/ /bu.niˈo/ n fem
zumbido

bonir /boˈni/ /boˈniɾ/ /buˈni/ v
zumbar

bonisme /boˈniz.me/ /boˈniz.mə/ /buˈniz.mə/ n masc
buenismo

bonista /boˈnis.ta/ /boˈnis.te/ /boˈnis.tə/ /buˈnis.tə/ n neut
bonista
Inversor en bons.
buenista
Qui actua amb bonisme.

bony n masc
bulto
Protuberància produïda en el cos per una contusió.
abolladora
Protuberància produïda en una superfície per un cop.

bonyigar /bo.ɲiˈɣa/ /bo.ɲiˈɣaɾ/ /bu.ɲiˈɣa/ v
emboñigar

boníssim /boˈni.sim/ /buˈni.sim/ adj masc
bueníssimo

bonítol /boˈni.toɫ/ /buˈni.tuɫ/ n masc
bonito

bonítol llis n masc
tasarte

booleà /bu.ɫeˈa/ adj masc
booleano

boquejar /bo.keˈd͡ʒa/ /bo.keˈd͡ʒaɾ/ /bo.keˈʒa/ /bo.kəˈd͡ʒa/ /bu.kəˈʒa/ v
boquear
Obrir i tancar la boca repetidament.

boqueta /boˈke.ta/ /boˈkə.tə/ /buˈkɛ.tə/ n fem
boquilla

boquir /boˈki/ /boˈkiɾ/ /buˈki/ v
cubrir

bor n masc
boro

bora /ˈbo.ɾa/ /ˈbɔ.ɾə/ n masc
cueva

borar /boˈɾa/ /boˈɾaɾ/ /buˈɾa/ v
horadar

borbollar /bor.βoˈʎa/ /boɾ.boˈʎa/ /boɾ.boˈʎaɾ/ /boɾ.βoˈʎa/ /bur.buˈʎa/ v
borbotear
Un líquid, fer borbolls, fer bombolles en la superfície.
barbullar
Parlar a borbolls, de forma entretallada.

borbonejar /bor.βo.neˈʒa/ /boɾ.bo.neˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.bo.nəˈd͡ʒa/ /boɾ.βo.neˈd͡ʒa/ /bur.bu.nəˈʒa/ v
borbonear

bord /ˈbort/ adj masc
borde
Nascut d'uns pares no casats.
Branques noves d'un arbre que surten de la part de baix de la soca i no són d'aprofitament per fer fruit.
estéril
Arbre silvestre, que no s'ha empeltat mai i produeix fruits de poc aprofitament.

bord /ˈbort/ n masc
bordo
Costat d'un vaixell.

borda /ˈbor.də/ /ˈboɾ.ða/ n fem
borda
(nàutica) Vora superior del costat d’una embarcació.

bordada /boɾˈða.ða/ /boɾˈða.ðə/ /burˈda.ðə/ /burˈða.ðə/ n fem
bordada
(nàutica) Camí que fa un veler entre dues virades quan navega de bolina contra vent.
howl ladra
Acció de bordar amenaçadorament.

bordadissa /boɾ.ðaˈði.sa/ /boɾ.ðəˈði.sə/ /bur.dəˈði.sə/ /bur.ðəˈði.sə/ n fem
ladra

bordar /borˈða/ /boɾˈða/ /boɾˈðaɾ/ /burˈda/ /burˈða/ v
ladrar

bordegàs /boɾ.ðeˈɣas/ /boɾ.ðəˈɣas/ /bur.ðəˈɣas/ n masc
rapaz

bordejar /bor.ðeˈʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bur.dəˈʒa/ /bur.ðəˈʒa/ v
bordear
bastardear

bordelès /boɾ.ðeˈɫes/ /boɾ.ðəˈɫəs/ /bur.ðəˈɫɛs/ adj masc
bordelés
Relatiu o pertanyent a Bordeus.

bordelès /boɾ.ðeˈɫes/ /boɾ.ðəˈɫəs/ /bur.ðəˈɫɛs/ n masc
bordelés
Persona que habita o és originària de Bordeus.

bordeus /boɾˈðews/ /burˈðews/ n masc
burdeos

bordissalla /boɾ.ðiˈsa.ʎa/ /boɾ.ðiˈsa.ʎə/ /bur.diˈsa.ʎə/ /bur.ðiˈsa.ʎə/ n fem
patulea

bordonar /bor.ðoˈna/ /boɾ.ðoˈna/ /boɾ.ðoˈnaɾ/ /bur.duˈna/ /bur.ðuˈna/ v
rebordear

bordó /boɾˈðo/ /burˈdo/ /burˈðo/ n masc
bordón

boreal /bo.ɾeˈaɫ/ /bu.ɾeˈaɫ/ adj
boreal

borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ n masc
borgoña

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ adj masc
borgoñón
Relatiu o pertanyent a la Borgonya.

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ n masc
borgoñón
Persona que habita o és originària de la Borgonya.
(masculí singular) Dialecte del francès que es parla a la Borgonya i en una part del Nivernès i de la Xampanya.

borinar /bo.ɾiˈna/ /bo.ɾiˈnaɾ/ /bu.ɾiˈna/ v
bolinar
Estirar les borines de la barca.

borinot /bo.ɾiˈnɔt/ /bu.ɾiˈnɔt/ n masc
abejorro
Insecte volador del gènere Bombus, voluminós i pelut.
moscardón
(figurat) Persona que no para de voltar tot xerrant i fent nosa.

borinotejar /bo.ɾi.no.teˈd͡ʒa/ /bo.ɾi.no.teˈd͡ʒaɾ/ /bo.ɾi.no.teˈʒa/ /bo.ɾi.no.təˈd͡ʒa/ /bu.ɾi.nu.təˈʒa/ v
mosconear

borja /ˈbɔr.d͡ʒa/ /ˈbɔr.ʒə/ /ˈbɔɾ.d͡ʒa/ /ˈbɔɾ.d͡ʒɔ/ n fem
caseta

borla /ˈbor.ɫə/ /ˈboɾ.ɫa/ /ˈboɾ.ɫə/ /ˈbɔr.ɫə/ n masc
borla

born /ˈborn/ /ˈbɔrn/ n masc
borne ruedo
En electricitat, cadascun dels contactes destinats a ser connectats a un circuit o aparell per tal transferir o rebre d'aquest corrent elèctric, especialment els dels generadors elèctrics.
Recinte on, a l'edat mitjana, es celebraven torneigs entre cavallers.

bornar /borˈna/ /boɾˈna/ /boɾˈnaɾ/ /burˈna/ v
justar
Lluitar en un torneig, en un born.
rondar
Girar, donar voltes d’un costat a l’altre.

bornejar /bor.neˈʒa/ /boɾ.neˈd͡ʒa/ /boɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.nəˈd͡ʒa/ /bur.nəˈʒa/ v
bornear

borni /ˈbor.ni/ /ˈbɔr.ni/ adj masc
tuerto

borra /ˈbo.ra/ /ˈbo.rə/ n fem
borra

borradura /bo.raˈðu.ɾa/ /bu.rəˈðu.ɾə/ n fem
sarpullido

borrall /boˈraʎ/ /buˈraj/ /buˈraʎ/ n masc
pizca
Petita porció d'alguna cosa.

borrassa /boˈra.sa/ /boˈra.sə/ /buˈra.sə/ n fem
arpillera

borratja /boˈra.d͡ʒa/ /boˈra.d͡ʒə/ /buˈra.d͡ʒə/ n fem
borraja

borratxejar /bo.ra.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /bo.ra.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /bo.ra.t͡ʃeˈʒa/ /bo.rə.t͡ʃəˈd͡ʒa/ /bu.rə.t͡ʃəˈʒa/ v
borrachear

borratxera /bo.raˈt͡ʃe.ɾa/ /bo.rəˈt͡ʃe.ɾə/ /bu.rəˈt͡ʃe.ɾə/ n fem
borrachera
(informal) embriaguesa

borratxo /boˈra.t͡ʃo/ /buˈra.t͡ʃu/ n masc
borracho
(pastisseria) Dolç fet amb bescuit i amarat de licor.

borrissol /bo.riˈsɔɫ/ /bu.riˈsɔɫ/ n masc
vello

borronar /bo.roˈna/ /bo.roˈnaɾ/ /bu.ruˈna/ v
abotonar

borrufar /bo.ruˈfa/ /bo.ruˈfaɾ/ /bu.ruˈfa/ v
ventiscar

borràs /boˈras/ /buˈras/ n masc
estopón

borsa /ˈbor.sə/ /ˈboɾ.sa/ n fem
bolsa

bosc n masc
bosque

boscúria /bosˈku.ɾi.a/ /bosˈku.ɾi.ə/ /bosˈku.ɾi.ɛ/ /busˈku.ɾi.ə/ n fem
selva
Bosc gran i dens.
espesura
Espessor d'un bosc.

bosnià /boz.niˈa/ /buz.niˈa/ adj masc
bosnio
Relatiu a Bòsnia o als seus habitants.

bosnià /boz.niˈa/ /buz.niˈa/ n masc
bosnio
Natural de la regió de Bòsnia o de l'estat de Bòsnia i Hercegovina.
(només singular) Varietat estandarditzada del serbocroat a Bòsnia i Hercegovina.

bosquerol /bos.keˈɾɔɫ/ /bos.kəˈɾɔɫ/ /bus.kəˈɾɔɫ/ adj masc
montañés

bosquina /bosˈki.na/ /bosˈki.nə/ /busˈki.nə/ n fem
maleza

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ n fem
bolsa
Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.
boza
(nàutica) Corda curta fermada a coberta per a subjectar per l'altre extrem un altre cap.
pocket
(futbol americà) Zona del voltant del quarterback compresa entre la línia ofensiva i els corredors, que els atacants protegeixen al començament de cada intent per evitar que els defensors plaquin el quarterback.

bossa d'aigua calenta n fem
bolsa de agua caliente

bossa de golf n fem
bolsa de golf

bossell /boˈseʎ/ /buˈseʎ/ n masc
bocel

bossellar /bo.seˈʎa/ /bo.seˈʎaɾ/ /bo.səˈʎa/ /bu.səˈʎa/ v
bocelar

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ n masc
bosón

bot n masc
odre bota
Recipient de cuir, originalment de boc per a contenir vi.
bote
Salt enlaire amb un impuls ràpid.
Moviment elàstic d’un cos que en topar és llançat enlaire.
Embarcació petita sense coberta.
bot
(informàtica) Programa informàtic dissenyat per a completar tasques d’assistència, especialment quan opera com un usuari.
mola
Peix (Mola mola) de la família els mòlids, de color gris i textura aspra, de cos discoïdal aplanat, però que s'unfla com un globus com a sistema de defensa.
Peix subtropical de la família dels diodòntids. (Chilomycterus reticulatus)
(peixos) ballesta

bot a l'esquerra n masc
bote a la izquierda

bot alt n masc
bote alto

bot baix n masc
bote bajo

bot bombat n masc
bote bombeado

bot corregut n masc
bote corrido

bot curt n masc
bote corto

bot desviat n masc
bote torcido

bot natural n masc
bote natural

bot passat n masc
bote pasado

bot recte n masc
bote franco

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ n fem
bota
Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.
vuelta
Doblec que es fa a l'extrem de la màniga.

bota de pluja n fem
bota de agua

botaló /bo.taˈɫo/ /bo.təˈɫo/ /bu.təˈɫo/ n masc
botalón

botam /boˈtam/ /buˈtam/ n masc
tonelería

botar /boˈta/ /boˈtaɾ/ /buˈta/ v
botar
Fer donar bots, moure amb la mà un objecte perquè doni contra una superfície i torni a la mà repetidament.
(esports de pilota) Fer, la pilota o la bola, un o més moviments lliures a conseqüència d'un nombre igual d'impactes contra el camp de joc.

botavant /ˌbo.taˈvant/ /ˌbo.taˈβan/ /ˌbo.təˈvan/ /ˌbo.təˈvant/ /ˌbo.təˈβan/ n masc
pujavante
Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.
botavante
Bastó llarg amb un ganxo amb què es defensen i ofenen els mariners.

botejar /bo.teˈd͡ʒa/ /bo.teˈd͡ʒaɾ/ /bo.teˈʒa/ /bo.təˈd͡ʒa/ /bu.təˈʒa/ v
brincar

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ n masc
tonelero
(professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

boteria /bo.teˈɾi.a/ /bo.təˈɾi.ə/ /bu.təˈɾi.ə/ n fem
botería

boterut /bo.teˈɾut/ /bo.təˈɾut/ /bu.təˈɾut/ adj masc
abombado
Que té forma de bot o de bóta.
regordete
Baix i gras.

botifarra /bo.tiˈfa.rə/ /bu.tiˈfa.rə/ n fem
butifarra
(aliments) Embotit de budell gros farcit de carn de porc trinxada i adobada.
corte de mangas
Gest obscè de menyspreu fet doblegant el braç alçat mentre s’hi recolza la mà de l’altre braç.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ n fem
tienda

botiguer /bo.tiˈɣe/ /bo.tiˈɣeɾ/ /bu.tiˈɣe/ n masc
tendero

botija /boˈti.d͡ʒa/ /boˈti.ʒa/ /boˈti.ʒə/ /buˈti.ʒə/ n fem
botija

botiller n masc
ayudante

botinflar-se /bo.tiɱˈfɫaɾ.se/ /bo.tiɱˈfɫaɾ.sə/ /bu.tiɱ.fɫərˈsə/ /bu.tiɱˈfɫar.sə/ v
abotagarse

botir /boˈti/ /boˈtiɾ/ /buˈti/ v
hinchar
(central, septentrional) Causar tibantor a causa de l'augment de volum.
saltar
(balear) Ser llançat amb força.

botonada /bo.toˈna.ða/ /bo.toˈna.ðə/ /bu.tuˈna.ðə/ n fem
botonadura

botonar /bo.toˈna/ /bo.toˈnaɾ/ /bu.tuˈna/ v
abotonar

botoner /bo.toˈne/ /bo.toˈneɾ/ /bu.tuˈne/ n masc
botonero

botonera /bo.toˈne.ɾa/ /bo.toˈne.ɾə/ /bu.tuˈne.ɾə/ n fem
ojal

botre /ˈbo.tɾe/ /ˈbo.tɾə/ v
botar

botrioide /bo.tɾiˈɔj.ðe/ /bo.tɾiˈɔj.ðə/ /bu.tɾiˈɔj.ðə/ adj
botrioide

botuliforme /bo.tu.ɫiˈfoɾ.me/ /bo.tu.ɫiˈfoɾ.mə/ /bu.tu.ɫiˈfor.mə/ adj
botuliforme

botulisme /bo.tuˈɫiz.me/ /bo.tuˈɫiz.mə/ /bu.tuˈɫiz.mə/ n masc
botulismo

botxa /ˈbo.t͡ʃa/ /ˈbo.t͡ʃə/ n fem
bocha
(botxes) Bola de metall pròpia del joc de botxes.

botxes /ˈbo.t͡ʃes/ /ˈbo.t͡ʃəs/ n fem
bochas

botxí /boˈt͡ʃi/ /buˈt͡ʃi/ n masc
verdugo

botzina /boˈd͡zi.na/ /boˈd͡zi.nə/ /buˈd͡zi.nə/ n fem
bocina
Instrument de vent de forma cònica amb embocadura usat per a fer senyals.
Avisador acústic, típicament d’un automòbil, que transforma l’energia en sonora i l’amplifica.

botzinar /bo.d͡ziˈna/ /bo.d͡ziˈnaɾ/ /bu.d͡ziˈna/ v
bocinar
(antic) Sonar la botzina.

botzinejar /bo.d͡zi.neˈd͡ʒa/ /bo.d͡zi.neˈd͡ʒaɾ/ /bo.d͡zi.neˈʒa/ /bo.d͡zi.nəˈd͡ʒa/ /bu.d͡zi.nəˈʒa/ v
pregonar
Esbombar una nova.

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ adj
botánico
Relatiu a l'estudi de les plantes.

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ n masc
botánico
Persona versada en l’estudi de les plantes.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ n fem
botánica

botí /boˈti/ /buˈti/ n masc
botín

botó /boˈto/ /buˈto/ n masc
botón

botó de direcció n masc
botón de dirección

botó de puny n masc
gemelo

bou n masc
buey toro
Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boval /boˈvaɫ/ /boˈβaɫ/ /buˈvaɫ/ /buˈβaɫ/ n
boyera
Estable de bous.

boval /boˈvaɫ/ /boˈβaɫ/ /buˈvaɫ/ /buˈβaɫ/ n masc
bobal
Varietat de cep originari de la Plana d’Utiel.
Raïm negre menut i amb els grans mitjans o grossos.

bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ n masc
vaquero
Pastor encarregat de vigilar vaques i bous.

boví /boˈvi/ /boˈβi/ /buˈvi/ /buˈβi/ adj masc
bovino

bowling /ˈbow.ɫiŋ/ /ˈbow.ɫiŋk/ n masc
bolera boliche
(bitlles, anglicisme) Bitlles practicades sobre una pista de bowling sota sostre, en què l'element llançat amb la mà és una bola de material sintètic amb forats per als dits, que ha de rodar al llarg de tot el desplaçament.

bowling de deu n masc
boliche de diez pinos

bowling de nou n masc
bolos de nueve

box del batedor n masc
área del bateador

box del guia n masc
box del guía

box del receptor n masc
box del receptor

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ n fem
boxeo box

boxejar /bok.seˈd͡ʒa/ /bok.seˈd͡ʒaɾ/ /bok.seˈʒa/ /bok.səˈd͡ʒa/ /buk.səˈʒa/ v
boxear

boà /boˈa/ /buˈa/ n masc
boa

boç /ˈbos/ n masc
bozal

bracejar /bɾa.seˈd͡ʒa/ /bɾa.seˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.seˈʒa/ /bɾə.səˈd͡ʒa/ /bɾə.səˈʒa/ v
bracear
Moure els braços, agitar-los.
(pilota basca) Separar els braços del cos en entrar a la pilota.
(nàutica) Estirar el cap que subjecta les vares per fer girar les veles.

bradicàrdia /bɾa.ðiˈkaɾ.ði.a/ n masc
bradicardia

bradilèxia /ˌbɾa.ðiˈɫɛk.si.a/ /ˌbɾa.ðiˈɫɛk.si.ə/ n fem
bradilexia

braga /ˈbɾa.ɣa/ /ˈbɾa.ɣə/ n fem
braga

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ n fem
bragueta
Obertura de davant dels pantalons.

bram /ˈbɾam/ n masc
rebuzno rugido
Crit de l'ase, del lleó.
bramido
Crit molt fort.

bramadissa /bɾa.maˈði.sa/ /bɾə.məˈði.sə/ n fem
rebuznos

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ v
rebuznar rugir
Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.
bramar
Parlar amb grans crits les persones.
Fer soroll una tempesta, la mar.

bramul /bɾaˈmuɫ/ /bɾəˈmuɫ/ n masc
mugido
Crit del bou, de la vaca, de l’elefant.
bramido
Soroll fort de vent, de tempesta, de la mar.

bramular /bɾa.muˈɫa/ /bɾa.muˈɫaɾ/ v
mugir
Fer crits el bou, la vaca.
bramar
Bramar intensament una tempesta, la mar.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ n fem
rama
Divisió del tronc d'un arbre.
patilla
Cadascuna de les peces allargades d’unes ulleres per recolzar-se en les orelles.

brancal /bɾaŋˈkaɫ/ /bɾəŋˈkaɫ/ n masc
jamba
Conjunt de pedres sobreposades que envolten finestres i portes.

brancar /bɾaŋˈka/ /bɾaŋˈkaɾ/ /bɾəŋˈka/ v
ramificar
(intransitiu) Treure un arbre les branques.
(transitiu) Fer ramificacions d’una canalització amb tubs secundaris.
escamondar
(transitiu) Podar un arbre deixant les branques necessàries.

brancatge /bɾaŋˈka.d͡ʒe/ n masc
ramaje

brandada /bɾanˈda.ða/ /bɾənˈda.ðə/ n fem
balanceo
Moviment oscil·latori d’un cos que vibra.
brandada
Plat amb consistència de puré preparat amb bacallà esmicolat.

brandar /bɾanˈda/ /bɾanˈdaɾ/ /bɾənˈda/ v
blandir
(transitiu) Amenaçar movent una arma o altra cosa contundent que es porta agafada.
voltear
(transitiu) Fer sonar una campana movent-la de forma oscil·latòria.
oscilar
(intransitiu) Moure’s repetidament d'un costat a l'altre amb moviment oscil·latori.

brandó /bɾanˈdo/ /bɾənˈdo/ n masc
blandón

branquejar /bɾaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɾaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɾaŋ.keˈʒa/ /bɾəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɾəŋ.kəˈʒa/ v
agitar las ramas ir por las ramas
Agitar un arbre les branques.

branquilló /bɾaŋ.kiˈʎo/ n masc
ramita

braquiblast /bɾa.kiˈbɫast/ /bɾə.kiˈβɫast/ n masc
braquiblasto

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ n fem
brasa

brasejar /bɾa.zeˈd͡ʒa/ /bɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.zeˈʒa/ /bɾə.zəˈd͡ʒa/ /bɾə.zəˈʒa/ v
brasear
(transitiu) Passar un aliment per les brases.

brasiler /bɾa.ziˈɫe/ /bɾə.ziˈɫe/ adj masc
brasileño
Relatiu o pertanyent al Brasil o al seu dialecte.

brasiler /bɾa.ziˈɫe/ /bɾə.ziˈɫe/ n masc
brasileño
Persona que habita o és originària del Brasil.
(masculí singular) Dialecte del portuguès parlat a Brasil.

brau adj masc
bravo
Valent davant el perill.

bravament /ˌbɾa.vaˈment/ /ˌbɾa.vəˈmen/ /ˌbɾa.vəˈment/ /ˌbɾa.βaˈmen/ /ˌbɾa.βəˈmen/ adv
bravamente

bravatejar /bɾa.va.teˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.βa.teˈd͡ʒa/ /bɾa.βa.teˈʒa/ /bɾə.və.təˈd͡ʒa/ /bɾə.və.təˈʒa/ /bɾə.βə.təˈʒa/ v
bravuconear

bravejar /bɾa.veˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.βeˈd͡ʒa/ /bɾa.βeˈʒa/ /bɾə.vəˈd͡ʒa/ /bɾə.vəˈʒa/ /bɾə.βəˈʒa/ v
gallear

bravo /ˈbɾa.vo/ /ˈbɾa.vu/ /ˈbɾa.βo/ /ˈbɾa.βu/ Interjection
bravo

braç n masc
brazo
(anatomia) Extremitat superior del cos.
Unitat de longitud, el doble d'un colze.

braç executor n masc
brazo ejecutor

braçat /bɾaˈsat/ /bɾəˈsat/ n masc
brazada
Quantitat de llenya o similar que es pot agafar amb els braços.

braçolí /bɾa.soˈɫi/ /bɾə.soˈɫi/ /bɾə.suˈɫi/ n masc
reinal
(pesca) Braçolada petita d’un palangre.
torzal
(tèxtil) Cordó prim de seda que fa d’ànima de la vora d’un trau.

braó /bɾaˈo/ /bɾəˈo/ n masc
brazuelo
En els quadrúpedes, part final de la cuixa o de l’espatlla.

brea /ˈbɾe.a/ /ˈbɾe.ə/ n fem
brea
Resina obtinguda de la destil·lació de la fusta de les coníferes, emprada en medicina com a antisèptic.
Substància negra emprada per impermeabilitzar els vaixells de fusta.

brega /ˈbɾe.ɣa/ /ˈbɾə.ɣə/ /ˈbɾɛ.ɣə/ n fem
armar brega chacotear
Disputa, lluita per obtenir alguna cosa.
armar chacota chacotear
Bulla, tabola que es fa per a celebrar alguna cosa.

bregar /bɾeˈɣa/ /bɾeˈɣaɾ/ /bɾəˈɣa/ v
bregar
(intransitiu) Lluitar per la possessió d'alguna cosa.
agramar
(transitiu) Trencar el cànem o lli per treure'n el fil.

bregma /ˈbɾeɡ.ma/ /ˈbɾɛɡ.mə/ n masc
bregma

breguejar /bɾe.ɣeˈd͡ʒa/ /bɾe.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /bɾe.ɣeˈʒa/ /bɾə.ɣəˈd͡ʒa/ /bɾə.ɣəˈʒa/ v
armar bronca

brenya n fem
breña

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ n fem
panal

brescar /bɾesˈka/ /bɾesˈkaɾ/ /bɾəsˈka/ v
castrar

bresquilla /bɾesˈki.ʎa/ n fem
durazno
Varietat de préssec primerenc, petit i de pell vellutada.

bressar /bɾeˈsa/ /bɾeˈsaɾ/ /bɾəˈsa/ v
brezar

bressol /bɾeˈsɔɫ/ n masc
cuna
(central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

bretolalla /bɾe.toˈɫa.ʎa/ /bɾə.toˈɫa.ʎə/ /bɾə.tuˈɫa.ʎə/ n fem
canalla

bretxa /ˈbɾe.t͡ʃa/ /ˈbɾe.t͡ʃə/ n fem
brecha
Obertura feta en una muralla per l’artilleria.
Massa rocosa de fragments de cairells units per un ciment natural.
(castellanisme) fractura, divisió, escletxa (diferència entre dos valors socials)
desfiladero
Pas estret entre muntanyes.

bretó adj masc
bretón
Relatiu a la Bretanya, als seus habitants o a la seva llengua.

bretó n masc
bretón
Natural de la Bretanya.
(masculí singular) Llengua cèltica originària de la Bretanya.

breu /ˈbɾew/ adj
breve
De durada curta.

breu /ˈbɾew/ n masc
breve
Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

brevetat /bɾe.veˈtat/ /bɾe.βeˈtat/ /bɾə.vəˈtat/ /bɾə.βəˈtat/ n fem
brevedad
Curta extensió o duració.
Concisió.

bri /ˈbɾi/ n masc
brizna

brial /bɾiˈaɫ/ n masc
brial
(històric) Vestit femení de tela fina des de la cintura fins als peus.

bric /ˈbɾik/ n masc
tetrabric

bricbarca /bɾiɡˈbar.kə/ /bɾiɡˈbaɾ.ka/ n
bricbarca

bricolar /bɾi.koˈɫa/ /bɾi.koˈɫaɾ/ /bɾi.kuˈɫa/ v
bricolajear

bricolatge /bɾi.koˈla.d͡ʒe/ /bɾi.kuˈɫa.d͡ʒə/ n masc
bricolaje

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ n fem
brida
Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
brida rabito
(pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ adj
brillante
Que brilla.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ n masc
brillante
Diamant tallat en facetes per sobre i per sota.

brillantment /bɾiˌʎamˈmen/ /bɾiˌʎamˈment/ adv
brillantemente

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ v
brillar

brindar /bɾinˈda/ /bɾinˈdaɾ/ v
brindar
Beure a la salut d'algú.
Oferir alguna cosa voluntàriament.
(mallorquí, menorquí) Excitar o convidar a gaudir-ne.

brindis n masc
brindis

briologia /bɾi.o.loˈd͡ʒi.a/ /bɾi.u.luˈʒi.ə/ n fem
briología

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ n fem
brisa
Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

brisa de mar n fem
brisa de mar

brisa de terra n fem
brisa de tierra

brisar /bɾiˈza/ /bɾiˈzaɾ/ v
brisar

brità /bɾiˈta/ adj masc
britano
Relatiu o pertanyent als britans.

brità /bɾiˈta/ n masc
britano
Individu del poble cèltic que va envair l'illa de Gran Bretanya durant el segle VI aC.

britànic /bɾiˈta.nik/ adj masc
británico

britànic /bɾiˈta.nik/ n masc
británico
Natural de la Gran Bretanya

briu /ˈbɾiw/ n masc
brío

brizomància /bɾi.zoˈman.si.a/ /bɾi.zuˈman.si.ə/ n fem
brizomancia

briós /bɾiˈos/ adj masc
brioso

broc /ˈbɾɔk/ n masc
gollete
El coll estret que tenen algunes eines, com garrafes, ampolles, etc.
meterse pico
Espècie de canal en figura de bec que acostumen a tenir els gerros, gerres, pitxers, alambins, setrills i altres eines per què el líquid que contenen surti amb més facilitat i suavitat.
mechero meterse
El canó o canaleta on es posa el ble per il·luminar en la llumenera i altres trastos semblants.
canilla mechero
El canó dels candelers on s'introdueix la candela.
arandela
Peça rodona de llauna, cristall o altra matèria que es posa a la boca dels candelers per recollir les cendres que cauen i la cera o seu que es fon.

broca /ˈbɾɔ.ka/ /ˈbɾɔ.kɔ/ /ˈbɾɔ.kə/ n fem
chaira
Instrument llarg i rodó per a esmolar eines de tall.
broca
Barra cilíndrica amb un cap tallant giratori que s’usa amb una eina per a foradar.
Clau de cap quadrat que usen els sabaters a la sola.

brocat /bɾoˈkat/ /bɾuˈkat/ adj masc
brochado
Fet amb brodat d’or o d’argent.

brocat /bɾoˈkat/ /bɾuˈkat/ n masc
brocado
Teixit de seda amb ornaments, especialment d’or o d’argent.

brodar /bɾoˈða/ /bɾoˈðaɾ/ /bɾuˈða/ v
bordar

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ n masc
bordado

brogir /bɾoˈd͡ʒi/ /bɾoˈd͡ʒiɾ/ /bɾoˈʒi/ /bɾuˈʒi/ v
rugir

broida /ˈbɾɔj.ða/ /ˈbɾɔj.ðɔ/ /ˈbɾɔj.ðə/ n fem
abrótano

brollador /bɾo.ʎaˈðo/ /bɾo.ʎaˈðoɾ/ /bɾo.ʎəˈðo/ /bɾu.ʎəˈðo/ n masc
manantial

brollar /bɾoˈʎa/ /bɾoˈʎaɾ/ /bɾuˈʎa/ v
manar
L’aigua, sortir impetuosament de terra, d’una font.

brom n masc
bromo

broma /ˈbɾo.ma/ n fem
bruma
Boira poc espessa.
broma
Mol·lusc marí lamel·libranqui (Teredo navalis).
Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromadora /bɾo.maˈðo.ɾa/ /bɾo.məˈðo.ɾə/ /bɾu.məˈðo.ɾə/ n fem
espumadera

bromar /bɾoˈma/ /bɾoˈmaɾ/ /bɾuˈma/ v
espumar

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ v
bromear

bromerejar /bɾo.me.ɾeˈd͡ʒa/ /bɾo.me.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.me.ɾeˈʒa/ /bɾo.mə.ɾəˈd͡ʒa/ /bɾu.mə.ɾəˈʒa/ v
espumar

bromista /bɾoˈmis.ta/ /bɾoˈmis.te/ /bɾoˈmis.tə/ /bɾuˈmis.tə/ adj
bromista

broncodilatador /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫa.taˈðo/ /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫa.taˈðoɾ/ /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫə.təˈðo/ /ˌbɾoŋ.ku.ði.ɫə.təˈðo/ n masc
broncodilatador
Medicament que dilata i relaxa els bronquis. Normalment se l'utilitza per combatre l'asma.

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ n masc
bronquio

bronquial /bɾoŋ.kiˈaɫ/ /bɾuŋ.kiˈaɫ/ adj
bronquial

bronquina /bɾoŋˈki.na/ /bɾoŋˈki.nə/ /bɾuŋˈki.nə/ n fem
bronquina

bronquinejar /bɾoŋ.ki.neˈd͡ʒa/ /bɾoŋ.ki.neˈd͡ʒaɾ/ /bɾoŋ.ki.neˈʒa/ /bɾoŋ.ki.nəˈd͡ʒa/ /bɾuŋ.ki.nəˈʒa/ v
camorrear

bronquiolitis /bɾoŋ.ki.oˈɫi.tis/ /bɾuŋ.ki.uˈɫi.tis/ n fem
bronquiolitis

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ n fem
bronquitis

bronquíol /bɾoŋˈki.oɫ/ /bɾuŋˈki.uɫ/ n masc
bronquiolo

bronze /ˈbɾon.zə/ n masc
bronce

bronzejar /bɾon.zeˈd͡ʒa/ /bɾon.zeˈd͡ʒaɾ/ /bɾon.zeˈʒa/ /bɾon.zəˈd͡ʒa/ /bɾun.zəˈʒa/ v
broncear
Fer que alguna cosa sembli de bronze.
Fer la pell més morena.

brossa /ˈbɾo.sə/ /ˈbɾɔ.sa/ /ˈbɾɔ.sɔ/ /ˈbɾɔ.sə/ n fem
broza
Restes vegetals escampades que s’acumulen en un lloc.
maleza
Malesa, brolla, conjunt espès de plantes.
paja
Palla, informació sobrera, sense utilitat.
mota
Partícula despresa.

brossam /bɾoˈsam/ /bɾuˈsam/ n masc
broza

brossar /bɾoˈsa/ /bɾoˈsaɾ/ /bɾuˈsa/ v
bruzar
Polir amb una brossa.
cuajar
(nord-occidental) Fer brossat amb la llet.

brosta /ˈbɾos.ta/ /ˈbɾos.tə/ /ˈbɾɔs.ta/ /ˈbɾɔs.tə/ n fem
ramulla
Conjunt de brots més tendres d’un arbre o d’un arbust.

brostada /bɾosˈta.ða/ /bɾosˈta.ðə/ /bɾusˈta.ðə/ n fem
brote

brostam /bɾosˈtam/ /bɾusˈtam/ n masc
brotes

brostar /bɾosˈta/ /bɾosˈtaɾ/ /bɾusˈta/ v
brotar

brostejar /bɾos.teˈd͡ʒa/ /bɾos.teˈd͡ʒaɾ/ /bɾos.teˈʒa/ /bɾos.təˈd͡ʒa/ /bɾus.təˈʒa/ v
ramonear
El bestiar, menjar brosta del camp.

brot /ˈbɾot/ n masc
brote
(botànica) Part de la planta per on creix la part aèria.
(figuradament, epidemiologia, sociologia) Increment de casos d'una malaltia o succés mèdic per sobre de la freqüència esperada o inici d'un fenomen social potencialment nociu.
golpe
(col·loquial, negatiu) No gens, mica, res.

brotam /bɾoˈtam/ /bɾuˈtam/ n masc
brotes

brotar /bɾoˈta/ /bɾoˈtaɾ/ /bɾuˈta/ v
brotar

brotonar /bɾo.toˈna/ /bɾo.toˈnaɾ/ /bɾu.tuˈna/ v
acapullarse
Les hortalisses, treure brotons.

brou /ˈbɾɔw/ n masc
caldo

brou bordelès n masc
caldo bordelés

brou de cultiu n masc
caldo de cultivo

bru /ˈbɾu/ adj masc
pardo
Color fosc proper al negre amb matisos rogencs, especialment en pelatges.

bruc n masc
brezo

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ n fem
bruja hechicera
Dona que practica bruixeria.
gallo
(peixos) Peix pla que habita el fons marítim i s'amaga entre la sorra (Lepidorhombus boscii).
(peixos) Peix que es diferencia de l'anterior per ser de pell més clara i mida menor (Lepidorhombus whiffiagonis).
peludilla
(peixos) Peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes (Arnoglossus thori).

bruixenc /bɾujˈʃeŋ/ /bɾujˈʃeŋk/ /bɾuˈʃeŋ/ /bɾuˈʃəŋk/ /bɾuˈʃɛŋ/ /bɾuˈʃɛŋk/ adj masc
brujil

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ n fem
brujería

bruixot /bɾujˈʃɔt/ /bɾuˈʃɔt/ n masc
brujo

brulla /ˈbɾu.jə/ /ˈbɾu.ʎa/ /ˈbɾu.ʎə/ n fem
porrina

brullar /bɾuˈʎa/ /bɾuˈʎaɾ/ v
brotar

brumir /bɾuˈmi/ /bɾuˈmiɾ/ v
susurrar

brunyir /bɾuˈɲi/ /bɾuˈɲiɾ/ v
bruñir

brunzinar /bɾun.ziˈna/ /bɾun.ziˈnaɾ/ v
zumbar

brunzir /bɾunˈzi/ /bɾunˈziɾ/ v
zumbar

brusc /ˈbɾusk/ adj masc
brusco

brusca /ˈbɾus.ka/ /ˈbɾus.kə/ n fem
llovizna
(mallorquí, menorquí) Pluja de gotes menudes.

bruscament /ˌbɾus.kaˈmen/ /ˌbɾus.kaˈment/ /ˌbɾus.kəˈmen/ /ˌbɾus.kəˈment/ adv
bruscamente

brusir /bɾuˈzi/ /bɾuˈziɾ/ v
grugir
Polir les vores de vidre tallades amb el diamant.

brusquejar /bɾus.keˈd͡ʒa/ /bɾus.keˈd͡ʒaɾ/ /bɾus.keˈʒa/ /bɾus.kəˈd͡ʒa/ /bɾus.kəˈʒa/ v
lloviznar

brusquinejar /bɾus.ki.neˈd͡ʒa/ /bɾus.ki.neˈd͡ʒaɾ/ /bɾus.ki.neˈʒa/ /bɾus.ki.nəˈd͡ʒa/ /bɾus.ki.nəˈʒa/ v
lloviznar

brussel·lès /bɾu.seɫˈɫes/ /bɾu.seˈɫes/ /bɾu.səɫˈɫəs/ /bɾu.səɫˈɫɛs/ /bɾu.səˈɫɛs/ adj masc
bruselense

brut adj masc
sucio
Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.
Obscè en l'expressió o el parlar.
bruto
(economia) Sou abans de descomptar els impostos.

brut adv
sucio
Amb brutícia.

brutal /bɾuˈtaɫ/ adj
brutal
Propi de les bèsties, d’animals irracionals.

brutalment /bɾuˌtaɫˈmen/ /bɾuˌtaɫˈment/ adv
brutalmente

brutícia /bɾuˈti.si.a/ /bɾuˈti.si.ə/ n fem
suciedad

brètol /ˈbɾɛ.toɫ/ /ˈbɾɛ.tuɫ/ adj masc
gamberro

bròfec /ˈbɾɔ.fek/ /ˈbɾɔ.fək/ adj masc
adusto

bròtola /ˈbɾɔ.to.ɫa/ /ˈbɾɔ.to.ɫə/ /ˈbɾɔ.tu.ɫə/ n fem
brótola
Peix d'aigües profundes de la família dels ofídids (Benthocometes robustus).

bua /ˈbu.a/ /ˈbu.ə/ n fem
buba
Gra purulent en la superfície de la pell.

bub-bub Interjection
guau

bubó /buˈβo/ n masc
bubón

buc /ˈbuk/ n masc
casco
(nàutica) Cos principal del vaixell llevat del motor i de tot el que es troba per sobre de coberta i en especial de l'arboradura.
(construcció) Conjunt de parets exteriors i coberta que delimiten un edifici.
caja
(construcció) Conjunt de parets que fan de suport a una escala.

bucle /ˈbu.kɫe/ n masc
bucle

bucle de joc n masc
bucle de juego

bucòlic adj masc
bucólico

budell n masc
tripas

buf /ˈbuf/ n masc
soplido
Vent produït quan hom bufa.
soplo
(medicina) Soroll que es pot escoltar durant una auscultació.

bufanda /buˈfan.da/ n fem
bufanda

bufanúvols /ˌbu.faˈnu.voɫs/ /ˌbu.faˈnu.βoɫs/ /ˌbu.fəˈnu.voɫs/ /ˌbu.fəˈnu.vuɫs/ /ˌbu.fəˈnu.βuɫs/ n masc
tragavirotes

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ v
soplar
(intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
(transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufar i fer ampolles idiom
coser y cantar

bufet /buˈfet/ /buˈfət/ /buˈfɛt/ n masc
aparador
Moble per a desar el parament de taula del menjador.
bufé
Taula assortida de menjar i begudes preparada per a servir-se’n.
bufete
Despatx d’advocats.

bufeta /buˈfe.ta/ /buˈfə.tə/ /buˈfɛ.tə/ n fem
vejiga
(anatomia) Cavitat membranosa que rep un líquid o gas de l'organisme.
bufeta urinària
(menorquí) butllofa

bufeta urinària n fem
vejiga urinaria

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ n fem
bofetada cachetada

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ v
abofetear

bufonejar /bu.fo.neˈd͡ʒa/ /bu.fo.neˈd͡ʒaɾ/ /bu.fo.neˈʒa/ /bu.fo.nəˈd͡ʒa/ /bu.fu.nəˈʒa/ v
bufonear

bufó /buˈfo/ adj masc
lindo

bufó /buˈfo/ n masc
bufón

bugada /buˈɣa.ða/ /buˈɣa.ðə/ n fem
colada

bugadejar /bu.ɣa.ðeˈd͡ʒa/ /bu.ɣa.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bu.ɣa.ðeˈʒa/ /bu.ɣə.ðəˈd͡ʒa/ /bu.ɣə.ðəˈʒa/ v
colar

bugader /bu.ɣaˈðe/ /bu.ɣaˈðeɾ/ /bu.ɣəˈðe/ n masc
barreño
Recipient per fer la bugada.
lavandero
Persona que treballa rentant la roba dels altres.

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ n fem
bujía

buglossa /buˈɣɫɔ.sa/ /buˈɣɫɔ.sɔ/ /buˈɣɫɔ.sə/ n fem
buglosa

bugui /ˈbu.ɣi/ n neut
buginés
(només singular) Llengua malaiopolinèsia originària de les Cèlebes.

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ v
vaciar

buina /ˈbuj.na/ /ˈbuj.nə/ /ˈbwi.na/ n fem
boñiga

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ n masc
carcaj
Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.
acerico
Coixinet on els sastres claven les agulles de cosir.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ adj masc
vacío
Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ n masc
vacío
(física) Absència de matèria.

buixardar /bu.ʃaɾˈða/ /bu.ʃərˈda/ /buj.ʃarˈða/ /buj.ʃaɾˈðaɾ/ v
abujardar

bulb /ˈbuɫp/ n masc
bulbo

bulbil /buɫˈβiɫ/ n masc
bulbilo

bulbós /buɫˈβos/ adj masc
bulboso

bulliciosament /bu.ʎi.siˌo.zaˈmen/ /bu.ʎi.siˌo.zaˈment/ /bu.ʎi.siˌo.zəˈmen/ /bu.ʎi.siˌo.zəˈment/ adv
bulliciosamente

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ v
hervir bullir

bulímia /buˈɫi.mi.a/ /buˈɫi.mi.ə/ n fem
bulimia

bulímia nerviosa n fem
bulimia nerviosa

bum-bum /ˌbumˈbum/ n masc
zumbido

bunyol /buˈɲɔɫ/ n masc
buñuelo
Massa de forma rodona irregular, feta de pasta fregida de farina batuda i barrejada amb altres ingredients.

burca /ˈbur.kə/ /ˈbuɾ.ka/ n fem
burca burka

burell /buˈɾeʎ/ adj masc
buriel

burg /ˈburk/ n masc
burgo

burgesament /burˌd͡ʒe.zaˈmen/ /burˌʒɛ.zəˈmen/ /buɾˌd͡ʒe.zaˈmen/ /buɾˌd͡ʒe.zaˈment/ /buɾˌʒə.zəˈment/ adv
burguesamente

burgesia /bur.ʒəˈzi.ə/ /buɾ.d͡ʒeˈzi.a/ n fem
burguesía

burgmestre /burɡˈmɛs.tɾə/ /buɾɡˈmes.tɾe/ /buɾɡˈməs.tɾə/ n masc
burgomaestre

burgès /burˈʒɛs/ /buɾˈd͡ʒes/ /buɾˈʒəs/ adj masc
burgués

buriat /bu.ɾiˈat/ n masc
buriato
(només singular) Llengua mongòlica originària de Buriàtia (Rússia).

burilla /buˈɾi.ʎa/ /buˈɾi.ʎə/ n fem
colilla

burinar /bu.ɾiˈna/ /bu.ɾiˈnaɾ/ v
burilar

burja /ˈbur.ʒə/ /ˈbuɾ.d͡ʒa/ n fem
bastón para descorchar

burjar /burˈd͡ʒa/ /burˈʒa/ /buɾˈd͡ʒa/ /buɾˈd͡ʒaɾ/ v
descorchar

burla /ˈbur.ɫə/ /ˈbuɾ.ɫa/ n fem
burla
Acció de burlar-se

burlar-se /bur.ɫərˈsə/ /buɾˈɫaɾ.se/ /buɾˈɫaɾ.sə/ v
mofarse

burlesc /burˈɫɛsk/ /buɾˈɫesk/ adj masc
burlesco

burocratitzar /bu.ɾo.kɾa.tiˈd͡za/ /bu.ɾo.kɾa.tiˈza/ /bu.ɾo.kɾa.tiˈzaɾ/ /bu.ɾo.kɾə.tiˈd͡za/ /bu.ɾu.kɾə.tiˈd͡za/ v
burocratizar

burocràcia /bu.ɾoˈkɾa.si.a/ /bu.ɾoˈkɾa.si.ə/ /bu.ɾuˈkɾa.si.ə/ n fem
burocracia

burofax /bu.ɾoˈfaks/ n masc
burofax
Oficina de correus que ofereix el servei de transferència de documents a través fax.

burot /buˈɾɔt/ n masc
consumero
Antic funcionari dels ajuntaments que cobrava impostos sobre alguns béns de consums
fielato
Oficina a l'entrada de la població on els burots cobraven els impostos

burquini /burˈki.ni/ n masc
burkini

burra /ˈbu.rə/ n fem
sargo breado
Peix de la família dels espàrids, de musell cònic i llavis gruixuts, de color gris amb franges amples i fosques (Diplodus cervinus).

burret /buˈret/ /buˈrət/ /buˈrɛt/ n masc
gobio de boca roja
Peix de la família dels gòbids de cos cilíndric i allargat, de color entre marró i vermell amb taques fosques i clares (Gobius cruentatus).
góbido de cuatro manchas
Peix de la família dels gòbids de clima subtropical i demersal que viu fins als 333 m de fondària (Deltentosteus quadrimaculatus).

burro /ˈbu.ro/ /ˈbu.ru/ n masc
cangüeso
(peixos) Peix de la família dels gòbids de cap i ulls grossos, de color fosc (Gobius niger).

burro marí n masc
caballico de mar

burro roquer n masc
cabezudo

burxa /ˈbur.ʃə/ /ˈbuɾ.t͡ʃa/ n fem
pincho
Bastó curt de ferro acabat en punxa.
hurgón
Instrument de ferro per a remenar el foc.

burxa /ˈbur.ʃə/ /ˈbuɾ.t͡ʃa/ n neut
aguijoneador
Persona donada a burxar, a provocar i molestar.

burxar /burˈt͡ʃa/ /burˈʃa/ /buɾˈt͡ʃa/ /buɾˈt͡ʃaɾ/ v
hurgar pinchar
Punxar amb insistència amb un objecte punxegut.
atizar
Remenar el foc, les brases, amb un instrument.
pinchar
Insistir contínuament per aconseguir una finalitat.
hurgar
Provocar amb insistència de forma molesta.

burí /buˈɾi/ n masc
buril

bus n masc
bus
En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus n neut
buzo
Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bus a peu n masc
pedibús

busca /ˈbus.ka/ /ˈbus.kə/ n fem
manecilla
Cadascun dels palets indicadors de l'hora en un rellotge de sol o mecànic.

buscall /busˈkaj/ /busˈkaʎ/ n masc
leño

buscallar /bus.kaˈʎa/ /bus.kaˈʎaɾ/ /bus.kəˈja/ /bus.kəˈʎa/ v
leñatear

buscar les pessigolles v
buscar las cosquillas

buscar tres peus al gat v
buscar tres pies al gato

busseig /buˈset͡ʃ/ /buˈsət͡ʃ/ /buˈsɛt͡ʃ/ n masc
buceo

bussejar /bu.seˈd͡ʒa/ /bu.seˈd͡ʒaɾ/ /bu.seˈʒa/ /bu.səˈd͡ʒa/ /bu.səˈʒa/ v
bucear

bust /ˈbust/ n masc
busto

bustrofèdon /bus.tɾoˈfɛ.ðon/ /bus.tɾuˈfɛ.ðun/ n masc
bustrófedon

butaca /buˈta.ka/ /buˈta.kə/ n fem
butaca

butlla /ˈbuɫ.ɫa/ /ˈbuɫ.ɫə/ /ˈbuʎ.ʎa/ /ˈbuʎ.ʎə/ n fem
bula
Missiva o document oficial emès pel Papa.
palomino
Taca d'excrement que queda a la roba.

butlleta /buɫˈɫɛ.tə/ /buʎˈʎe.ta/ /buʎˈʎɛ.tə/ /buˈʎe.ta/ n fem
papeleta

butlletí /bu.ʎeˈti/ /buɫ.ɫəˈti/ /buʎ.ʎeˈti/ /buʎ.ʎəˈti/ n masc
boletín

butlletí de notes n masc
boletín de notas

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ n fem
ampolla

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ n fem
bolsillo bolsa
Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.
codo
(tennis de taula) Espai pròxim al mateix cos en què un jugador efectua el pas d'un cop de dreta a un cop de revés o viceversa, dintre el qual és especialment difícil tornar la pilota.

butza /ˈbu.d͡za/ /ˈbud.zə/ n fem
bandullo

byte /ˈbajt/ n masc
byte

bàcul /ˈba.kuɫ/ n masc
báculo

bàdminton n masc
bádminton

bàlsam /ˈbaɫ.sam/ /ˈbaɫ.səm/ n masc
balsamo bálsamo

bàltic /ˈbaɫ.tik/ adj masc
báltico

bàndol /ˈban.doɫ/ /ˈban.duɫ/ n masc
bando

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ n masc
bárbaro

bàrbarament /ˌbar.bə.ɾəˈmen/ /ˌbar.βa.ɾaˈmen/ /ˌbaɾ.ba.ɾaˈment/ /ˌbaɾ.bə.ɾəˈment/ /ˌbaɾ.βa.ɾaˈmen/ adv
bárbaramente

bàscula /ˈbas.ku.ɫa/ /ˈbas.ku.ɫə/ n fem
báscula

bàsic /ˈba.zik/ adj masc
básico

bàsicament /ˌba.zi.kaˈmen/ /ˌba.zi.kaˈment/ /ˌba.zi.kəˈmen/ /ˌba.zi.kəˈment/ adv
básicamente

bàsquet nul n masc
canasta nula

bèl·lic /ˈbɛ.ɫik/ /ˈbɛɫ.ɫik/ adj masc
bélico
Relacionat amb la guerra

bèrix /ˈbɛ.ɾiks/ n masc
alfonsino palometón

bètel /ˈbɛ.teɫ/ /ˈbɛ.təɫ/ n masc
betel

bé Interjection
bien
Exclamació que connota aprovació.

bé adv
bien
Correcte, fet de bona manera.

bé n masc
bien
Nota escolar compresa entre l'aprovat i el notable.
Qualitat de la bondat.
Propietat, objecte valuós.
Virtut.

bé d'equipament n masc
bien de equipo

bé de consum n masc
bien de consumo

bé preferent n masc
bien preferente

bé privat n masc
bien privado

bé públic n masc
bien público

bíblic /ˈbi.βɫik/ adj masc
bíblico
Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bòbila /ˈbɔ.bi.ɫa/ /ˈbɔ.βi.ɫə/ n fem
tejar

bòbing /ˈbɔ.biŋ/ n masc
bobbing

bòer /ˈbɔ.eɾ/ /ˈbɔ.ər/ n neut
bóer

bòfega /ˈbɔ.fe.ɣa/ /ˈbɔ.fə.ɣə/ n fem
ampolla

bòfia /ˈbɔ.fi.a/ /ˈbɔ.fi.ə/ n fem
socavón
Cavitat que es produeix en esfondrar-se la part que la cobria un buit o pel moviment de terres.
bofia
(argot) Cos de policia.

bòlid /ˈbɔ.ɫit/ n masc
bólido
Meteor molt lluminós degut a la seva massa i velocitat.
Automòbil de curses de velocitat.

bòlit /ˈbɔ.ɫit/ n masc
tala

bòrees /ˈbɔ.ɾe.es/ /ˈbɔ.ɾe.əs/ n masc
bóreas

bòxer /ˈbɔk.seɾ/ /ˈbɔk.sər/ n masc
boxer

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ n fem
cuba embarnecer
Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.
cuba
Bot petit de cuir amb un broquet de fusta a la punta que serveix per posar-hi vi i beure a galet.
barrica
Embarcació destinada a transportar mercaderies, particularment per mar.

búbal /ˈbu.baɫ/ /ˈbu.βəɫ/ n masc
búbalo

búfal /ˈbu.faɫ/ n masc
búfalo

búlgar adj masc
búlgaro
Relatiu o pertanyent a Bulgària, als habitants o a la llengua.

búlgar n masc
búlgaro
Natural de Bulgària.
(masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

búnquer /ˈbuŋ.keɾ/ /ˈbuŋ.kər/ n masc
búnker
Edifici amb parets molt sòlides, que està poc aixecat del terra i en part o totalment soterrat, destinat a resistir l'atac de l'enemic amb bombardeigs d'artilleria o d'aviació o explosius.
(golf) Obstacle situat en el recorregut d'un camp de golf que està constituït per una cavitat natural o artificial coberta d'arena.

bústia /ˈbus.ti.a/ /ˈbus.ti.ə/ n fem
buzón

ca n fem
ka
Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ adj
cabal
Ajustat a pes o mida; perfecte, complet.

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ n masc
caudal
Hisenda, béns de qualsevol espècie.
peculio
La hisenda o capital que el pare o el senyor permet al fill o a l'esclau per a son ús i comerç.

cabaler /ka.baˈɫeɾ/ /ka.βaˈɫe/ /kə.βəˈɫe/ n masc
segundón

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ n fem
cabaña

cabanyar /ka.baˈɲaɾ/ /ka.βaˈɲa/ /kə.βəˈɲa/ n masc
cabañal

cabaret /ka.baˈɾet/ /kə.bəˈɾət/ /kə.bəˈɾɛt/ /kə.βəˈɾɛt/ n masc
cabaré cabaret

cabassejar /ka.ba.seˈd͡ʒaɾ/ /ka.βa.seˈd͡ʒa/ /ka.βa.seˈʒa/ /kə.bə.səˈd͡ʒa/ /kə.bə.səˈʒa/ /kə.βə.səˈʒa/ v
esportear

cabasset /ka.baˈset/ /kə.bəˈsət/ /kə.bəˈsɛt/ /kə.βəˈsɛt/ n masc
esportilla
Cabàs petit de palma o de tela.
capacete
(històric) Casc de l’armadura sense careta, a vegades amb bavera.

cabdalment /kabˌdaɫˈmen/ /kabˌdaɫˈment/ /kəbˌdaɫˈmen/ /kəbˌdaɫˈment/ adv
principalemente

cabdell /kabˈdeʎ/ /kəbˈdeʎ/ n masc
ovillo
Bola de fil enrotllat.

cabdellar /kab.deˈʎa/ /kab.deˈʎaɾ/ /kəb.dəˈʎa/ v
devanar
(transitiu) Fer cabdells de fil.

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ n masc
pelo
Pèl del cap.

cabell d'àngel n masc
cabello de ángel

cabellblau /kaˌbeʎˈbɫaw/ /kəˌbəʎˈbɫaw/ /kəˌbɛjˈbɫaw/ /kəˌβɛʎˈβɫaw/ adj masc
peliazul

cabellera /ka.beˈʎe.ɾa/ /kə.bəˈje.ɾə/ /kə.bəˈʎe.ɾə/ /kə.βəˈʎe.ɾə/ n fem
cabellera
Conjunt de cabells d’una persona.
Núvol brillant que envolta un cometa.

cabellut /ka.beˈʎut/ /kə.bəˈjut/ /kə.bəˈʎut/ adj masc
cabelludo

cabernet franc n masc
cabernet franc

cabernet sauvignon n masc
cabernet sauvignon

cabestrar /ka.besˈtɾaɾ/ /ka.βesˈtɾa/ /kə.βəsˈtɾa/ v
encabestrar

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ n masc
cabestro

cabestrejar /ka.bes.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ka.βes.tɾeˈd͡ʒa/ /ka.βes.tɾeˈʒa/ /kə.bəs.tɾəˈd͡ʒa/ /kə.bəs.tɾəˈʒa/ /kə.βəs.tɾəˈʒa/ v
cabestrear

cabeçuda /ka.beˈsu.ða/ /kə.βəˈsu.ðə/ n fem
abichón

cabila /kaˈbi.ɫa/ /kəˈβi.ɫə/ n fem
cabila

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ adj masc
cabileño
Referit a una cabila, l’organització tribal o els seus membres.

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ n masc
cabileño
Persona d’una cabila.
Persona del poble amazic de la regió de Cabília.
(invariable) Variant de l'amazic parlat a Cabília, al litoral nord-est d’Algèria.

cabina /kaˈbi.na/ /kəˈβi.nə/ n fem
cabina

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ n masc
corzo

cabiró /ka.biˈɾo/ /kə.βiˈɾo/ n masc
cuartón
Biga de grandària mitjana, entre la jàssena i el llistó, utilitzada per formar l'estructura de la teulada d'un mas. Tradicionalment de 16 peus de llarg, 9 dits d'amplada, i 7 de cantó.

cablar /kabˈbɫa/ /kaˈbɫaɾ/ /kaˈβɫa/ /kəbˈbɫa/ /kəˈβɫa/ v
cablear

cablatge /kabˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈβɫa.d͡ʒe/ /kəbˈbɫa.d͡ʒə/ /kəˈβɫa.d͡ʒə/ n masc
cableado

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ n masc
cable

cable de la xarxa n masc
cable de la red

caboriejar /ka.bo.ɾi.eˈd͡ʒaɾ/ /ka.βo.ɾi.eˈd͡ʒa/ /ka.βo.ɾi.eˈʒa/ /kə.bo.ɾi.əˈd͡ʒa/ /kə.bu.ɾi.əˈʒa/ /kə.βu.ɾi.əˈʒa/ v
cavilar

cabot /kaˈbɔt/ /kəˈβɔt/ n masc
gobio galano
Peix de la família dels gòbids de coloració marró clara amb taques més fosques (Gobius geniporus).

cabot d'escata n masc
góbido de escamas

cabota /kaˈbɔ.ta/ /kaˈβɔ.ta/ /kaˈβɔ.tɔ/ /kəˈβɔ.tə/ n fem
cabeza
L'extrem gruixut dels claus.
cabezón
Cap de persona gros.

cabotada /ka.boˈta.ða/ /kə.boˈta.ðə/ /kə.buˈta.ðə/ /kə.βuˈta.ðə/ n fem
cabezada

cabotatge /ka.boˈta.d͡ʒe/ /kə.boˈta.d͡ʒə/ /kə.buˈta.d͡ʒə/ /kə.βuˈta.d͡ʒə/ n masc
cabotaje

cabotejar /ka.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /ka.βo.teˈd͡ʒa/ /ka.βo.teˈʒa/ /kə.bo.təˈd͡ʒa/ /kə.bu.təˈʒa/ /kə.βu.təˈʒa/ v
cabecear
Fer moviments de cap repetitius; fer cabotades.

cabotí /ka.boˈti/ /kə.boˈti/ /kə.buˈti/ /kə.βuˈti/ n masc
roseti

cabra /ˈka.βɾə/ n fem
cabra chivo
Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.
cabrilla
Petita onada que el vent forma sobre la superfície de la mar.

cabrafiga /ˌka.bɾaˈfi.ɣa/ /ˌka.βɾəˈfi.ɣə/ n fem
cabrahígo

cabre /ˈka.bɾe/ /ˈka.βɾə/ v
caber

cabreig /kaˈbɾet͡ʃ/ /kəˈbɾət͡ʃ/ /kəˈbɾɛt͡ʃ/ /kəˈβɾɛt͡ʃ/ n masc
cabrilleo

cabrejar /ka.bɾeˈd͡ʒaɾ/ /ka.βɾeˈd͡ʒa/ /ka.βɾeˈʒa/ /kə.bɾəˈd͡ʒa/ /kə.bɾəˈʒa/ /kə.βɾəˈʒa/ v
cabrillear

cabrer /kaˈβɾe/ /kəˈβɾe/ n masc
cabrero

cabridada /ka.bɾiˈða.ða/ /kə.βɾiˈða.ðə/ n fem
camada

cabriola /ka.bɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫɔ/ /kə.βɾiˈɔ.ɫə/ n fem
cabriola

cabriolar /ka.bɾi.oˈɫaɾ/ /ka.βɾi.oˈɫa/ /kə.bɾi.oˈɫa/ /kə.bɾi.uˈɫa/ /kə.βɾi.uˈɫa/ v
cabriolar

cabriolé /ka.bɾi.oˈɫe/ /kə.bɾi.oˈɫe/ /kə.bɾi.uˈɫe/ /kə.βɾi.uˈɫe/ n masc
cabriolé

cabrit /kəˈβɾit/ n masc
cabrito

cabró /kaˈbɾo/ /kəˈβɾo/ n masc
cabrón
(vulgarisme) Persona amb males intencions.
Home que consent la infidelitat de la seva parella.

cabuda /kaˈbu.ða/ /kəˈβu.ðə/ n fem
cabida

cabusset /ka.buˈset/ /kə.buˈsət/ /kə.buˈsɛt/ /kə.βuˈsɛt/ n masc
zampullín común

cabàs /kaˈbas/ /kəˈβas/ n masc
capazo

caca /ˈka.ka/ /ˈka.kə/ n fem
caca
(infantil) Excrements.
(infantil) Cosa menyspreable, en general que no s'ha de tocar.
(col·loquial) Objecte sense qualitat.
(col·loquial) Situació, context, sentiment o cosa desagradable o odiosa.
(col·loquial) Residus, escombraries, brutícia.

cacau /kaˈkaw/ /kəˈkaw/ n masc
cacao
Arbre de la família de les esterculiàcies propi de l'Amèrica tropical (Theobroma cacao).
Llavor del Theobroma cacao, l'ingredient principal de la xocolata.
cañonazo
(futbol) Xut molt fort.

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ n masc
cacahuete cacahuate maní

cacera /kaˈse.ɾa/ /kəˈse.ɾə/ n fem
cacería
Partida que fa una sortida de caça.

cacic /kaˈsik/ /kəˈsik/ n masc
cacique

caciquejar /ka.si.keˈd͡ʒa/ /ka.si.keˈd͡ʒaɾ/ /ka.si.keˈʒa/ /kə.si.kəˈd͡ʒa/ /kə.si.kəˈʒa/ v
caciquear

cacofonia /ka.ko.foˈni.a/ /kə.ko.foˈni.ə/ /kə.ku.fuˈni.ə/ n fem
cacofonía

cactus /ˈkak.tus/ n masc
cactus cacto

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ adj
cada todo

cadafal /ka.ðaˈfaɫ/ /kə.ðəˈfaɫ/ n masc
estrado
Plataforma elevada destinada a permetre veure què s'hi esdevé.

cadarn /kaˈðaɾn/ /kəˈðarn/ n masc
catarro

cadascun /ka.ðasˈkun/ adj masc
cada uno

cadascú /ka.ðasˈku/ /kə.ðəsˈku/ pronoun
cada uno

cadastre /kaˈðas.tɾe/ /kəˈðas.tɾə/ n masc
catastro

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ n masc
cachorro
Cria del gos.
Cria del llop, de l’os, del lleó i d’altres feres quadrúpedes.

cadellada /ka.ðeˈʎa.ða/ /kə.ðəˈʎa.ðə/ n fem
camada

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ n fem
cadena
Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
Metafòricament, la subjecció o vincle que causa una passió vehement o una obligació.
Successió, sèrie o encadenament d'esdeveniments o d'elements (per exemple, cadena hotelera, cadena de muntanyes, etc.)
(antic) Conjunt de presidiaris que anaven a complir la pena lligats un darrere de l'altre, i per extensió, la pena de presó.
Enllaç de fustes o bigues unides pels caps unes amb les altres.
Mida arbitrària que acostumen a usar els enginyers en els camins.
En les contradanses, cert moviment que es forma donant-se tres vegades la mà amb diverses postures (cadena simple), o que es forma donant-se cinc vegades les mans (cadena doble).
arropeya
(antic) Anella que encadenava els peus dels presidiaris, o grillons.

cadena de mesura n fem
cadena de yardaje

cadenar /ka.ðeˈna/ /ka.ðeˈnaɾ/ /kə.ðəˈna/ v
apear

cadenciosament /ka.ðen.siˌo.zaˈmen/ /ka.ðen.siˌo.zaˈment/ /kə.ðən.siˌo.zəˈmen/ /kə.ðən.siˌo.zəˈment/ adv
cadenciosamente

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ n fem
jilguero

cadet /kaˈðet/ /kəˈðət/ /kəˈðɛt/ n neut
cadete

cadi /ˈka.ði/ n neut
cadí
Jutge de causes civils al món musulmà.
caddie
(golf) Persona encarregada de portar els bastons d'un jugador durant el joc, que pot ajudar-lo d'acord amb el que estableix el reglament.

cadi de posició n neut
caddie delantero

cadi mestre n masc
caddie master

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ n fem
silla
Moble utilitzat per seure i que té respatller.
(tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadiram /ka.ðiˈɾam/ /kə.ðiˈɾam/ n masc
sillería

cadmi n masc
cadmio

cadmiar /kad.miˈa/ /kad.miˈaɾ/ /kəd.miˈa/ v
cadmiar

caduc /kaˈðuk/ /kəˈðuk/ adj masc
caduco

caducament /kaˌðu.kaˈmen/ /kaˌðu.kaˈment/ /kəˌðu.kəˈmen/ /kəˌðu.kəˈment/ adv
caducamente

caducar /ka.ðuˈka/ /ka.ðuˈkaɾ/ /kə.ðuˈka/ v
caducar

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ n masc
cadáver

cadència /kaˈðɛn.si.a/ /kəˈðɛn.si.ə/ n fem
cadencia
En prosa i vers, ritme, distribució de pauses, pronúncia i accentuació que es consideren adequats.

cafetar /ka.feˈta/ /ka.feˈtaɾ/ /kə.fəˈta/ n masc
cafetal

cafetera /ka.feˈte.ɾa/ /kə.fəˈte.ɾə/ n fem
cafetera

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ n fem
cafeína

cafre /ˈka.fɾe/ /ˈka.fɾə/ n neut
cafre
(ofensiu, obsolet) xosa, bantu

cafè n masc
café cafeto
Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cafè amb gel n masc
café glacé iced coffee

cafè amb llet n masc
café con leche

cafè teatre n masc
café teatro

cagada /kaˈɣa.ða/ /kəˈɣa.ðə/ n masc
cagada
(col·loquial) Excrements expulsats en una defecació.
(vulgarisme) errada, espifiada

cagaferro /ˌka.ɣaˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ru/ n masc
cagafierro

cagalló /ka.ɣaˈʎo/ /kə.ɣəˈjo/ /kə.ɣəˈʎo/ n masc
zurullo
Excrement compacte i petit de forma arrodonida.

caganer /ka.ɣaˈne/ /ka.ɣaˈneɾ/ /kə.ɣəˈne/ adj masc
cagón
(col·loquial) Que és propens a cagar sovint.
cagado
(col·loquial) covard

caganer /ka.ɣaˈne/ /ka.ɣaˈneɾ/ /kə.ɣəˈne/ n masc
meón
(col·loquial) Infant menor de tres anys.

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ v
cagar

cagar-la /kaˈɣaɾ.ɫa/ /kəˈɣar.ɫə/ v
cagarla

cai-cai /ˌkajˈkaj/ n masc
cay-cay

caiac /kaˈjak/ n masc
kayak

caiguda /kajˈɣu.ða/ /kəjˈɣu.ðə/ n fem
caída
(voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se per evitar que la pilota toqui a terra.
break
(golf) Trajectòria corba que descriu la bola en rodolar, generalment en el green, com a conseqüència del pendent del terra, la inclinació de l'herba o el vent.

caiguda enrere n fem
caída hacia atrás

caiguda lateral n fem
caída lateral

caiguda sobre el disc n fem
caída sobre el disco

caipirinya /kaj.piˈɾi.ɲa/ /kəj.piˈɾi.ɲə/ n fem
caipiriña

cairar /kajˈɾa/ /kajˈɾaɾ/ /kəjˈɾa/ v
cuadrar

cairat /kajˈɾat/ /kəjˈɾat/ n masc
cuadral
Biga de la llargada d'un troc d'un arbre tallat longitudinalment.

caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ n masc
canto
Extremitat o punta d'alguna cosa.

cairell /kajˈɾeʎ/ /kəjˈɾeʎ/ n masc
cairel
Cercle de cabellera manllevadissa que imita i supleix els cabells naturals.

cairota /kajˈɾɔ.ta/ /kajˈɾɔ.tɔ/ /kəjˈɾɔ.tə/ adj neut
cairota
Relatiu o pertanyent a el Caire.

cairota /kajˈɾɔ.ta/ /kajˈɾɔ.tɔ/ /kəjˈɾɔ.tə/ n neut
cairota
Persona que habita o és originària de el Caire.

cairó /kajˈɾo/ /kəjˈɾo/ n masc
baldosa cuadrada

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ n fem
caja
Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

caixa clara /ka.ʃa /kaj.ʃa n fem
caja clara

caixa de percussió n fem
caja de percusión

caixa de ritmes n fem
caja de ritmos

caixa negra /ˌka.ʃaˈne.ɣɾa/ /ˌka.ʃəˈnə.ɣɾə/ /ˌka.ʃəˈnɛ.ɣɾə/ /ˌkaj.ʃaˈne.ɣɾa/ n fem
caja negra

caixa tonta n fem
caja tonta

caixa xinesa n fem
caja china

caixabanc /ˌka.ʃaˈβaŋ/ /ˌka.ʃəˈbaŋk/ /ˌka.ʃəˈβaŋ/ /ˌkaj.ʃaˈbaŋk/ /ˌkaj.ʃaˈβaŋ/ n masc
arquibanco

caixó /kajˈʃo/ /kaˈʃo/ /kəˈʃo/ n masc
cajón
Instrument idiòfon que consisteix en un tambor en forma de caixa buida de fusta, que s'utilitza en la rumba cubana, la música afroperuana i el flamenc modern.
(pilota valenciana) Cadascuna de les quatre cavitats situades una a cada angle de les muralles amb els frontons en unes galotxes.

cala /ˈka.ɫa/ /ˈka.ɫə/ n fem
cala caleta
Forma de la costa en què la mar penetra en la terra en forma de C, quedant un espai apte per a treure i varar embarcacions.
calada
Acció de llançar xarxes a la mar per a pescar.
socalce
Excavació al costat dels fonaments d'un edifici que s'omple de formigó per a reforçar la fonamentació.

calabrot /ka.ɫaˈbɾɔt/ /kə.ɫəˈβɾɔt/ n masc
calabrote

calabrotar /ka.ɫa.bɾoˈtaɾ/ /ka.ɫa.βɾoˈta/ /kə.ɫə.bɾoˈta/ /kə.ɫə.bɾuˈta/ /kə.ɫə.βɾuˈta/ v
calabrotar

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ adj masc
calabrés
Relatiu o pertanyent a la Calàbria.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ n masc
calabrés
Persona que habita o és originària de Calàbria.
Dialecte de l'italià parlat a Calàbria.

calacabot /ka.ɫa.kaˈbɔt/ /kə.ɫə.kəˈβɔt/ n masc
bobí

calaceità /ka.ɫa.sejˈta/ /kə.ɫə.səjˈta/ adj masc
calaceitano
Relatiu o pertanyent a Calaceit.

calaceità /ka.ɫa.sejˈta/ /kə.ɫə.səjˈta/ n masc
calaceitano
Persona que habita o és originària de Calaceit.

calador /ka.ɫaˈðo/ /ka.ɫaˈðoɾ/ /kə.ɫəˈðo/ n masc
caladero

calafatar /ka.ɫa.faˈta/ /ka.ɫa.faˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəˈta/ v
calafatear

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ n masc
cajón gaveta

calaixejar /ka.ɫa.ʃeˈd͡ʒa/ /ka.ɫaj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɫaj.ʃeˈʒa/ /kə.ɫə.ʃəˈd͡ʒa/ /kə.ɫə.ʃəˈʒa/ v
cajonear

calaixera /ka.ɫajˈʃe.ɾa/ /ka.ɫaˈʃe.ɾa/ /kə.ɫəˈʃe.ɾə/ n fem
cómoda

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ n masc
calamar

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ n fem
granizo

calamarsejar /ka.ɫa.mar.seˈʒa/ /ka.ɫa.maɾ.seˈd͡ʒa/ /ka.ɫa.maɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /kə.ɫə.mər.səˈʒa/ /kə.ɫə.məɾ.səˈd͡ʒa/ v
granizar

calamitosament /ka.ɫa.miˌto.zaˈmen/ /ka.ɫa.miˌto.zaˈment/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈmen/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈment/ adv
calamitosamente

calandrar /ka.ɫanˈdɾa/ /ka.ɫanˈdɾaɾ/ /kə.ɫənˈdɾa/ v
calandrar

calar /kaˈɫa/ /kaˈɫaɾ/ /kəˈɫa/ v
calar
Llançar una xarxa a dins la mar.
Penetrar un líquid travessant un cos.
Prendre el foc en un material.

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ n masc
calavera

calaverada /ka.ɫa.veˈɾa.ða/ /ka.ɫa.βeˈɾa.ða/ /kə.ɫə.vəˈɾa.ðə/ /kə.ɫə.βəˈɾa.ðə/ n fem
calaverada

calb /ˈkaɫp/ adj masc
calvo

calba /ˈkaɫ.ba/ /ˈkaɫ.βə/ n fem
calva

calbejar /kaɫ.beˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.βeˈd͡ʒa/ /kaɫ.βeˈʒa/ /kəɫ.bəˈd͡ʒa/ /kəɫ.bəˈʒa/ /kəɫ.βəˈʒa/ v
encalvecer

calc /ˈkaɫk/ n masc
calco
Còpia d'una obra original feta calcant.
Manlleu d'un mot o d'una locució que manté l'estructura de la llengua original fent una traducció de cada mot o de cada morfema.

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ n masc
calcáneo

calcar /kaɫˈka/ /kaɫˈkaɾ/ /kəɫˈka/ v
calcar

calceter /kaɫ.seˈte/ /kaɫ.seˈteɾ/ /kəɫ.səˈte/ n masc
calcetero

calci n masc
calcio

calcificar /kaɫ.si.fiˈka/ /kaɫ.si.fiˈkaɾ/ /kəɫ.si.fiˈka/ v
calcificar

calcigador /kaɫ.si.ɣaˈðo/ /kaɫ.si.ɣaˈðoɾ/ /kəɫ.si.ɣəˈðo/ adj masc
pisador

calcigament /kaɫ.si.ɣaˈmen/ /kaɫ.si.ɣaˈment/ /kəɫ.si.ɣəˈmen/ /kəɫ.si.ɣəˈment/ n masc
pisa

calcilla /kaɫˈsi.ʎa/ /kəɫˈsi.ʎə/ n fem
calcetón

calcina /kaɫˈsi.na/ /kəɫˈsi.nə/ n fem
calcina

calcinar /kaɫ.siˈna/ /kaɫ.siˈnaɾ/ /kəɫ.siˈna/ v
calcinar

calciorodocrosita /ˌkaɫ.si.o.ro.ðo.kɾoˈzi.ta/ /ˌkaɫ.si.o.ro.ðo.kɾoˈzi.tə/ /ˌkaɫ.si.u.ru.ðu.kɾuˈzi.tə/ n fem
calciorodocrosita

calcisòl /kaɫ.siˈsɔɫ/ /kəɫ.siˈsɔɫ/ n masc
calcisol

calcita /kaɫˈsi.ta/ /kəɫˈsi.tə/ n fem
calcita

calculadora /kaɫ.ku.ɫaˈðo.ɾa/ n fem
calculadora calculador

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ v
calcular

calcés /kaɫˈses/ /kəɫˈses/ n masc
calcés

caldejar /kaɫ.deˈd͡ʒa/ /kaɫ.deˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.deˈʒa/ /kəɫ.dəˈd͡ʒa/ /kəɫ.dəˈʒa/ v
caldear
Escalfar per l’acció del sol.
Arroentar al foc.

caldre /ˈkaɫ.dɾe/ v
haber que

calefacció /ka.ɫe.fak.siˈo/ /kə.ɫə.fək.siˈo/ n fem
calefacción

calefactar /ka.ɫe.fakˈta/ /ka.ɫe.fakˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəkˈta/ v
calefaccionar

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ n masc
calendario almanaque

calendari escolar n masc
calendario escolar

calendari gregorià n masc
calendario gregoriano

calendarització /ka.ɫen.da.ɾi.d͡za.siˈo/ /ka.ɫen.da.ɾi.za.siˈo/ /kə.ɫən.də.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
calendarización

calendaritzar /ka.ɫen.da.ɾiˈd͡za/ /ka.ɫen.da.ɾiˈza/ /ka.ɫen.da.ɾiˈzaɾ/ /kə.ɫən.də.ɾiˈd͡za/ v
calendarizar

calendàric /ka.ɫenˈda.ɾik/ /kə.ɫənˈda.ɾik/ adj masc
calendárico

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ adj masc
caliente
De temperatura elevada.
cachondo
Excitat sexualment.

calentor /ka.ɫenˈto/ /ka.ɫenˈtoɾ/ /kə.ɫənˈto/ n fem
calor

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ n masc
escalofrío

calfredant /kaɫ.fɾeˈðan/ /kaɫ.fɾeˈðant/ /kəɫ.fɾəˈðan/ /kəɫ.fɾəˈðant/ adj
escalofriante

calibrar /ka.ɫiˈbɾaɾ/ /ka.ɫiˈβɾa/ /kə.ɫiˈβɾa/ v
calibrar
Mesurar el calibre d’un objecte cilíndric.
Donar a un objecte el calibre desitjat.
Ajustar les mesures d’un instrument amb el patró de magnituds.

calibre /kaˈɫi.bɾe/ /kəˈɫi.βɾə/ n masc
calibre

calicle /kaˈɫi.kɫe/ /kəˈɫi.kɫə/ n masc
calículo

calicular /ka.ɫi.kuˈɫaɾ/ /kə.ɫi.kuˈɫar/ adj
calicular

calidoscopi /ka.ɫi.ðosˈkɔ.pi/ /kə.ɫi.ðosˈkɔ.pi/ /kə.ɫi.ðusˈkɔ.pi/ n masc
caleidoscopio
Aparell en forma de tub que cal mirar per un dels extrems i rebre llum per l'extrem oposat i que té l'interior compost per miralls reflectants per la qual cosa genera efectes visuals espectaculars. Sovint té en l'interior objectes de colors que milloren el resultat i augmenten les possibles combinacions visuals.

califa /kaˈɫi.fa/ /kəˈɫi.fə/ n masc
califa

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ n masc
californio

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ adj masc
californiano
Relatiu o pertanyent a Califòrnia.

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ n masc
californiano
Persona que habita o és originària de Califòrnia.

calipàndria /ka.ɫiˈpan.dɾi.a/ /kə.ɫiˈpan.dɾi.ə/ n fem
catarro

calitja /kaˈɫi.d͡ʒa/ /kəˈɫi.d͡ʒə/ n fem
calima

caliu /kaˈɫiw/ /kəˈɫiw/ n masc
rescoldo
Barreja de brases, carbó i cendra que romanen quan s'apaga la flama d’un foc.
Vestigi esmorteït d’un sentiment, afecció, que havia estat viu.

call /ˈkaʎ/ n masc
callo
Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.
callejón
Camí estret i llarg entre dues muntanyes.
judería
(històric) Barri medieval català habitat per jueus.

calladament /kaˌʎa.ðaˈmen/ /kaˌʎa.ðaˈment/ /kəˌʎa.ðəˈmen/ /kəˌʎa.ðəˈment/ adv
calladamente

callar /kaˈʎa/ /kaˈʎaɾ/ /kəˈʎa/ v
callar
No dir cap paraula, deixar de pronunciar-les.
Mantenir un fet en silenci o secret.

callat /kaˈʎat/ /kəˈʎat/ adj masc
callado

calma /ˈkaɫ.ma/ /ˈkaɫ.mə/ n fem
altiplano
Plana sense bosc en el cim d’una muntanya.
calma
En general situació en la qual hi ha poc moviment o no n'hi ha cap.
Situació en la qual el mar o el vent tenen un moviment suau o nul.
Situació en la qual l'excitació nerviosa dels animals i en especial de les persones és molt baixa.
Sensació de tranquil·litat.

calmar /kaɫˈma/ /kaɫˈmaɾ/ v
calmar

calmós /kaɫˈmos/ /kəɫˈmos/ adj masc
calmado
En calma.
calmoso
Que fa les coses amb calma, sense presses.

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ n fem
calor
Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
Sensació de temperatura excessiva.
Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.

calorosament /ka.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /ka.ɫoˌɾo.zaˈment/ /kə.ɫoˌɾo.zəˈment/ /kə.ɫuˌɾo.zəˈmen/ adv
calurosamente

calorós /ka.ɫoˈɾos/ /kə.ɫoˈɾos/ /kə.ɫuˈɾos/ adj masc
caluroso

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ n masc
calostro

calpis /ˈkaɫ.pis/ n fem
cálpida

calpissot /kaɫ.piˈsɔt/ n masc
pescozón

calpí /kaɫˈpi/ adj masc
calpino

calquejar /kaɫ.keˈd͡ʒa/ /kaɫ.keˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.keˈʒa/ /kəɫ.kəˈd͡ʒa/ /kəɫ.kəˈʒa/ v
cavilar
(mallorquí, menorquí) Discórrer amb afany a un fi.

calumniador /ka.ɫum.ni.aˈðo/ /ka.ɫum.ni.aˈðoɾ/ /kə.ɫum.ni.əˈðo/ adj masc
calumniador

calumniar /ka.ɫum.niˈa/ /ka.ɫum.niˈaɾ/ /kə.ɫum.niˈa/ v
calumniar

calumniosament /ka.ɫum.niˌo.zaˈmen/ /ka.ɫum.niˌo.zaˈment/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈmen/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈment/ adv
calumniosamente

calvari /kaɫˈva.ɾi/ /kaɫˈβa.ɾi/ /kəɫˈva.ɾi/ /kəɫˈβa.ɾi/ n masc
calvario
(religió) Recorregut amb estacions o capelletes que evoca els passos de Jesús al lloc de crucifixió.
Sèrie d’adversitats o penalitats.

calvície /kaɫˈvi.si.e/ /kaɫˈβi.si.e/ /kəɫˈvi.si.ə/ n fem
calvicie

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ n masc
cáliz
Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

cal·laïta /kaɫ.ɫaˈi.ta/ /kəɫ.ɫəˈi.tə/ n fem
calaíta

cal·ligrafia /ka.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kaɫ.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kə.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ /kəɫ.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
caligrafía

cal·ligrafiar /ka.ɫi.ɣɾa.fiˈa/ /kaɫ.ɫi.ɣɾa.fiˈa/ /kaɫ.ɫi.ɣɾa.fiˈaɾ/ /kə.ɫi.ɣɾə.fiˈa/ /kəɫ.ɫi.ɣɾə.fiˈa/ v
caligrafiar

cal·ligrama /ka.ɫiˈɣɾa.ma/ /kaɫ.ɫiˈɣɾa.ma/ /kə.ɫiˈɣɾa.mə/ /kəɫ.ɫiˈɣɾa.mə/ n masc
caligrama

cal·ligràfic /ka.ɫiˈɣɾa.fik/ /kaɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ /kə.ɫiˈɣɾa.fik/ /kəɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ adj masc
caligráfico
Corresponent o pertanyent a la cal·ligrafia.
Que imita la cal·ligrafia (un escrit).

cal·lovià /ka.ɫo.βiˈa/ /kaɫ.ɫo.viˈa/ /kaɫ.ɫo.βiˈa/ /kə.ɫu.βiˈa/ /kəɫ.ɫo.viˈa/ /kəɫ.ɫu.viˈa/ /kəɫ.ɫu.βiˈa/ adj masc
calloviano

cal·lus /ˈka.ɫus/ /ˈkaɫ.ɫus/ n masc
callo

calç /ˈkaɫs/ n fem
cal

calça /ˈkaɫ.sa/ /ˈkaɫ.sə/ n fem
braga
(generalment en plural, central, septentrional, nord-occidental) Roba interior femenina sobre la cintura i l’entrecuix.

calçada /kaɫˈsa.ða/ n fem
calzada

calçar /kaɫˈsa/ /kaɫˈsaɾ/ /kəɫˈsa/ v
calzar
Posar calçat als peus.
Tenir una mida de sabata.

calçat /kaɫˈsat/ n masc
calzado

calçotada /kaɫ.soˈta.ða/ /kəɫ.soˈta.ðə/ /kəɫ.suˈta.ðə/ n fem
calçotada

calçotets /kaɫ.soˈtets/ /kəɫ.soˈtəts/ /kəɫ.suˈtɛts/ n masc
calzoncillos

calèndula /kaˈɫɛn.du.ɫa/ /kəˈɫɛn.du.ɫə/ n fem
caléndua

calé /kaˈɫe/ /kəˈɫe/ n masc
parné

caló /kaˈɫo/ n masc
caló

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ n fem
calumnia

cama /ˈka.ma/ n fem
pierna
Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.
pie
(botànica) Part basal de la tija de les plantes herbàcies, que generalment es considera la zona compresa entre el primer parell de fulles (les més velles) i el coll.

camacurt /ˌka.maˈkuɾt/ /ˌka.məˈkurt/ adj masc
paticorto

camafeu /ka.maˈfɛw/ /kə.məˈfɛw/ n masc
camafeo

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ n masc
camaleón

camallada /ka.maˈʎa.ða/ /kə.məˈja.ðə/ /kə.məˈʎa.ðə/ n fem
pernada

camalluent /ˌka.ma.ʎuˈen/ /ˌka.ma.ʎuˈent/ /ˌka.mə.ʎuˈen/ /ˌka.mə.ʎuˈent/ n masc
paleto

camamilla /ka.maˈmi.ʎa/ n fem
manzanilla

camandulejar /ka.man.du.ɫeˈd͡ʒa/ /ka.man.du.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ka.man.du.ɫeˈʒa/ /kə.mən.du.ɫəˈd͡ʒa/ /kə.mən.du.ɫəˈʒa/ v
camandulear

camarada /ka.maˈɾa.ða/ /kə.məˈɾa.ðə/ n neut
camarada compañero
Company amb qui es comparteixen afinitats.
(política) Company de militància socialista o comunista.

camarlenc /ka.maɾˈɫeŋk/ /kə.məɾˈɫɛŋ/ adj masc
camarlense

camarlenc /ka.maɾˈɫeŋk/ /kə.məɾˈɫɛŋ/ n masc
camarlengo chamberlain

camatort /ˌka.maˈtɔɾt/ /ˌka.məˈtɔrt/ adj masc
patizambo

camatrencar /ˌka.ma.tɾeŋˈka/ /ˌka.ma.tɾeŋˈkaɾ/ /ˌka.mə.tɾəŋˈka/ v
perniquebrar

cambisòl /kam.biˈsɔɫ/ /kəm.biˈsɔɫ/ n masc
cambisol

cambodjà /kam.bodˈd͡ʒa/ /kəm.bodˈʒa/ /kəm.budˈʒa/ adj masc
camboyano
Relatiu o pertanyent a Cambodja.

cambodjà /kam.bodˈd͡ʒa/ /kəm.bodˈʒa/ /kəm.budˈʒa/ n masc
camboyano
Persona que habita o és originària de Cambodja.
(invariable) Llengua austroasiàtica pròpia de Cambodja.

cambra /ˈkam.bɾa/ n fem
cámara

cambrada /kamˈbɾa.ða/ /kəmˈbɾa.ðə/ n fem
dormitorio común

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ n masc
camarero
Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

cambril /kamˈbɾiɫ/ /kəmˈbɾiɫ/ n masc
camarín
Cambra situada darrere de les estàtues i dels altars.

camejar /ka.meˈd͡ʒa/ /ka.meˈd͡ʒaɾ/ /ka.meˈʒa/ /kə.məˈd͡ʒa/ /kə.məˈʒa/ v
patalear
(intransitiu) Moure les cames.
patear
(transitiu) Caminar força.

camell /kaˈmeʎ/ n masc
camello dromedario
Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.
camello
(col·loquial) Traficant de droga.

camerunès /ka.me.ɾuˈnes/ /kə.mə.ɾuˈnəs/ /kə.mə.ɾuˈnɛs/ adj masc
camerunés
Relatiu o pertanyent al Camerun.

camerunès /ka.me.ɾuˈnes/ /kə.mə.ɾuˈnəs/ /kə.mə.ɾuˈnɛs/ n masc
camerunés
Persona que habita o és originària de Camerun.

camforar /kaɱ.foˈɾa/ /kaɱ.foˈɾaɾ/ /kəɱ.foˈɾa/ /kəɱ.fuˈɾa/ v
alcanforar

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ v
caminar

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ n fem
camisa
Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ n masc
camión
Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camió de bombers n masc
camión de bomberos

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ n masc
campo agro
Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
campo
(esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

camp central n masc
campo central

camp contrari n masc
campo contrario

camp d'aprenentatge n masc
campo de aprendizaje

camp de golf n masc
campo de golf

camp de joc n masc
área de juego
(esports de pilota) Superfície de l'àrea de competició d'un esport de pilota, amb unes mides fixades reglamentàriament i generalment delimitada per línies, dintre la qual es desenvolupa el joc.
campo de juego
(rugbi) Part de l'àrea de joc compresa entre les dues línies d'assaig.

camp de pitch-and-putt n masc
campo de pitch and putt

camp de treball n masc
campo de trabajo

camp del restador n masc
campo del restador

camp del servidor n masc
campo del servidor

camp dret n masc
campo derecho

camp esquerre n masc
campo izquierdo

camp exterior n masc
campo exterior

camp interior n masc
campo interior

camp propi n masc
campo propio

campament n masc
campamento

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ n fem
campana

campana de Gauss n fem
campana de Gauss

campana tubular n fem
campana tubular

campanada /kam.paˈna.ða/ /kəm.pəˈna.ðə/ n fem
campanada

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ n masc
campanario

campanar de cadireta n masc
espadaña

campanejar /kam.pa.neˈd͡ʒa/ /kam.pa.neˈd͡ʒaɾ/ /kam.pa.neˈʒa/ /kəm.pə.nəˈd͡ʒa/ /kəm.pə.nəˈʒa/ v
campanear
Tocar les campanes durant força temps.

campanes tubulars n fem
campanólogo

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ n fem
campanya campaña

campar /kamˈpa/ /kamˈpaɾ/ /kəmˈpa/ v
salvar
Salvar-se d'un perill.
ir tirando
Anar passant la vida, subsistir.

campar-se-la /kamˈpaɾ.se.ɫa/ /kəmˈpar.sə.ɫə/ v
componérselas

campejar /kam.peˈd͡ʒa/ /kam.peˈd͡ʒaɾ/ /kam.peˈʒa/ /kəm.pəˈd͡ʒa/ /kəm.pəˈʒa/ v
campear

camperització /kam.pe.ɾi.d͡za.siˈo/ /kam.pe.ɾi.za.siˈo/ /kəm.pə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
camperización

camperitzar /kam.pe.ɾiˈd͡za/ /kam.pe.ɾiˈza/ /kam.pe.ɾiˈzaɾ/ /kəm.pə.ɾiˈd͡za/ v
camperizar

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ adj masc
campestre

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ n masc
campesino

campi qui pugui idiom
sálvese quien pueda

campionat /kam.pi.oˈnat/ /kəm.pi.oˈnat/ /kəm.pi.uˈnat/ n masc
campeonato

campir /kamˈpi/ /kamˈpiɾ/ /kəmˈpi/ v
pintar uniformemente

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ n masc
campeón

campus /ˈkam.pus/ n masc
campus

campus virtual n masc
campus virtual

camuflar /ka.muˈfɫa/ /ka.muˈfɫaɾ/ /kə.muˈfɫa/ v
camuflar camuflajear

camussa /kəˈmu.sə/ n fem
gamuza
Pell d’isard (actualment de cabra o ovella) usada per a netejar per ser molt suau i flexible.

camàndula /kaˈman.du.ɫa/ /kəˈman.du.ɫə/ n fem
camándulas
(plural) Explicacions fútils i hipòcrites.

camí /kaˈmi/ n masc
camino

camí ral n masc
camino real

canac /kaˈnak/ /kəˈnak/ n masc
canaco

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ adj masc
canadiense
Relatiu o pertanyent al Canadà.

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ n masc
canadiense
Persona que habita o és originària del Canadà.
(patinatge artístic sobre gel, hoquei sobre gel) Viratge efectuat posant en línia els dos patins, de manera que quedi davant el corresponent al costat cap on s'ha de girar, i inclinant molt el cos cap a l'interior de la corba.

canal /kaˈnaɫ/ n fem
canal
(bowling) Cadascun dels dos solcs situats a banda i banda d'una pista de bowling per a recollir les boles que surten dels seus límits i conduir-les fins al final.

canal /kaˈnaɫ/ n masc
canal
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canal alfa n masc
canal alfa

canal de melé n masc
canal de melé

canalier adj masc
alcalalino
Originari, pertanyent o relatiu a Alcalalí (la Marina Alta).

canalier n masc
alcalalino
Natural d'Alcalalí (la Marina Alta).

canalitzar /ka.na.liˈza/ /ka.na.ɫiˈd͡za/ /ka.na.ɫiˈza/ /ka.na.ɫiˈzaɾ/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ v
canalizar

canalla /kaˈna.ʎa/ /kəˈna.ʎə/ n neut
canalla
Persona vil i reprovable.

canaló /ka.naˈɫo/ /kə.nəˈɫo/ n masc
canalón

canana /kaˈna.na/ /kəˈna.nə/ n fem
canana
Cartutxera amb una filera de bagues per a guardar-hi en cadascuna una bala o un cartutx, normalment cenyida a la cintura.
pota
Mol·lusc semblant al calamar de cos més allargat (Todarodes sagittatus).

canapè /ka.naˈpe/ /kə.nəˈpɛ/ n masc
canapé

canari adj masc
canario
Relatiu a les illes Canàries, als seus habitants o a la seva llengua.

canari n masc
canario
Natural de les illes Canàries.
(ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).
tordo de roca
(peixos) Peix de la família dels làbrids de color rosat o groc vermellós (Symphodus mediterraneus).

cancan /kaŋˈkan/ /kəŋˈkan/ n masc
cancán

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ n masc
canciller

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ v
cancelar
Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ n fem
vela

candi /ˈkan.di/ n masc
azúcar escarchado

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ n masc
candidato

candidat lliure n masc
candidato libre

candidatura /kan.di.ðaˈtu.ɾa/ /kən.di.ðəˈtu.ɾə/ n fem
candidatura

candir /kanˈdi/ /kanˈdiɾ/ /kənˈdi/ v
almibarar
Adobar amb sucre fos o almívar.

candorós /kan.doˈɾos/ /kən.doˈɾos/ /kən.duˈɾos/ adj masc
candoroso
Que té candor; càndid, ingenu.

canell /kaˈneʎ/ n masc
muñeca

canella /kaˈne.ʎa/ /kəˈne.ʎə/ n fem
caño
Canó per on surt l'aigua d’una font.

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ n masc
candelabro

caneló /ka.neˈɫo/ /kə.nəˈɫo/ n masc
canelón

canescent /ka.neˈsen/ /ka.neˈsent/ /kə.nəsˈsen/ /kə.nəsˈsent/ /kə.nəˈsen/ adj
canescente

canescina /ka.neˈsi.na/ /kə.nəsˈsi.nə/ /kə.nəˈsi.nə/ n fem
canescina

cangrea /kaŋˈgɾe.a/ /kəŋˈgɾɛ.ə/ n fem
cangreja
Vela de forma quadrilàtera agafada verticalment a la part del darrere d'un pal de l'embarcació i horitzontalment per sota per la botavara i per dalt per una altra verga.

cangur /kaŋˈɡuɾ/ n masc
canguro
Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

cangur /kaŋˈɡuɾ/ n neut
canguro niñera
(castellanisme) Mainader o mainadera a hores convingudes.

canilla /kaˈni.ʎa/ /kəˈni.ʎə/ n fem
jauría

caninament /kaˌni.naˈmen/ /kaˌni.naˈment/ /kəˌni.nəˈmen/ /kəˌni.nəˈment/ adv
caninamente

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ n fem
tubería

canonar /ka.noˈna/ /ka.noˈnaɾ/ /kə.noˈna/ /kə.nuˈna/ v
encañonar
(intransitiu) Les aus, créixer els primers canons.
encanillar
(transitiu, tèxtil) Carregar els canons de la llançadora amb el fil que es teixirà.

canoneig /ka.noˈnet͡ʃ/ /kə.noˈnət͡ʃ/ /kə.nuˈnɛt͡ʃ/ n masc
cañoneo

canonejar /ka.no.neˈd͡ʒa/ /ka.no.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.no.neˈʒa/ /kə.no.nəˈd͡ʒa/ /kə.nu.nəˈʒa/ v
cañonear

canonge /kaˈnɔɲ.d͡ʒe/ /kəˈnɔɲ.ʒə/ n masc
canónigo

canongessa /ka.noɲˈd͡ʒe.sa/ /kə.noɲˈʒə.sə/ /kə.nuɲˈʒɛ.sə/ n fem
canonesa

canonitzar /ka.no.niˈd͡za/ /ka.no.niˈza/ /ka.no.niˈzaɾ/ /kə.no.niˈd͡za/ /kə.nu.niˈd͡za/ v
canonizar
L'església, considerar sant a algú afegir-lo al cànon.

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ n fem
tocino
(aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansalada fumada n fem
beicon

cansalada viada n fem
panceta

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ n masc
cansancio

cansar /kanˈsa/ /kanˈsaɾ/ /kənˈsa/ v
cansar

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ adj masc
cansado fatigado

cant /ˈkan/ /ˈkant/ n masc
canto

cant gregorià n masc
canto gregoriano

cantadissa /kan.taˈði.sa/ /kən.təˈði.sə/ n fem
cantos

cantador /kan.taˈðo/ /kan.taˈðoɾ/ /kən.təˈðo/ adj masc
cantor

cantal /kanˈtaɫ/ /kənˈtaɫ/ n masc
canto

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ n neut
cantante

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ v
cantar
Produir música amb la veu.
(beisbol, esports de raqueta) Fer saber en veu alta, un àrbitre o un anotador, el resultat d'un moment determinat del partit o la presa d'una decisió.

cantarella n fem
dejo
Modulació especial de la veu característica d’un determinat parlar i que resulta insòlita en el parlar propi.

cantarellejar /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa/ v
hablar con un dejo

cantautor /kan.tawˈto/ /kan.tawˈtoɾ/ /kən.təwˈto/ n masc
cantautor

cantell del tauler n masc
borde del tablero

cantellejar /kan.te.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.te.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ʎəˈʒa/ v
ser aguloso
(intransitiu) Ser cantellut.
cantear
(transitiu) Fer cantells.

canterano /kan.teˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.nu/ n masc
cantarano

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ n fem
cantimplora
Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantiret /kan.tiˈɾet/ /kən.tiˈɾɛt/ n masc
cantarillo

cantonada /kan.toˈna.ða/ /kən.tuˈna.ðə/ n fem
esquina
Encreuament de dos carrers.
(hoquei sobre gel) Cadascun dels quatre angles arrodonits d'una pista de joc, delimitats per les tanques laterals i les tanques de fons.

cantonera /kan.toˈne.ɾa/ /kən.toˈne.ɾə/ /kən.tuˈne.ɾə/ n fem
cantonera
Peça de perfil en escaire que s’utilitza com a protecció d’un cantó, de reforç o d’unió de peces en angle.

cantonès /kan.toˈnes/ /kən.toˈnəs/ /kən.tuˈnɛs/ adj masc
cantonés
Relatiu o pertanyent a Canton o al seu dialecte propi.

cantonès /kan.toˈnes/ /kən.toˈnəs/ /kən.tuˈnɛs/ n masc
cantonés
Persona que habita o és originària de Canton.
Dialecte del xinès parlat majoritàriament a la zona de Canton.

cantor /kanˈto/ /kanˈtoɾ/ /kənˈto/ n masc
cantor
Persona que canta, especialment en un cor o com a solista.

cantussejar /kan.tu.seˈd͡ʒa/ /kan.tu.seˈd͡ʒaɾ/ /kan.tu.seˈʒa/ /kən.tu.səˈd͡ʒa/ /kən.tu.səˈʒa/ v
canturrear

cantussol /kan.tuˈsɔɫ/ /kən.tuˈsɔɫ/ n masc
canturía

cantàrida /kanˈta.ɾi.ða/ /kənˈta.ɾi.ðə/ n fem
cantárida

cantó /kanˈto/ /kənˈto/ n masc
canto

canusir /ka.nuˈzi/ /ka.nuˈziɾ/ /kə.nuˈzi/ v
encanecer

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ n masc
cambio
Acció i efecte de canviar.
(no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.
(no comptable) Diners en moneda fraccionària per a descanviar.
(esports de pilota) Acció i efecte de reemplaçar un jugador per un altre jugador del mateix equip en el transcurs d'un partit.
(beisbol) Acció dels dos equips d'intercanviar-se les funcions ofensives i defensives al final de cada mitja entrada.

canvi al vol n masc
cambio al vuelo

canvi antireglamentari n masc
cambio antirreglamentario

canvi d'efecte n masc
cambio de efecto

canvi d'oponent n masc
cambio de oponente

canvi de camp n masc
cambio de campo

canvi de direcció n masc
cambio de dirección

canvi de joc n masc
cambio de juego

canvi de pala n masc
cambio de raqueta

canvi de posició n masc
cambio de posición

canvi de professió n masc
cambio de profesión

canvi de receptor n masc
cambio de receptor

canvi de servei Interjection
cambio de servicio

canvi de servei n masc
cambio de saque

canvi de servidor n masc
cambio de servidor

canvi de zones n masc
cambio de función

canvi social n masc
cambio social

canviador /kam.bi.aˈðo/ /kam.bi.aˈðoɾ/ /kaɱ.vi.aˈðoɾ/ /kəm.bi.əˈðo/ /kəɱ.vi.əˈðo/ n masc
cambiador

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ v
cambiar
Modificar, fer diferent, variar.
Prendre i donar una cosa per altre que se'n rep o dóna.
(esports de pilota) Reemplaçar un titular per un suplent en el transcurs d'un partit o una partida d'un esport d'equip.

canviar el xip v
cambiar el chip

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ n neut
cambista

canxa /ˈkaɲ.t͡ʃa/ /ˈkaɲ.ʃə/ n fem
cancha

canxer n masc
canchero

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ n fem
caña cañaheja
Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
El moll de l'os.
cañaheja estrangul
La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyaferla /ˌka.ɲaˈfɛr.ɫa/ /ˌka.ɲaˈfɛɾ.ɫa/ /ˌka.ɲaˈfɛɾ.ɫɛ/ /ˌka.ɲəˈfɛr.ɫə/ n fem
cañaheja

canyar /kaˈɲa/ /kaˈɲaɾ/ /kəˈɲa/ n masc
cañaveral

canyella /kaˈɲe.ʎa/ n fem
canela
Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.
espinilla
Part anterior de la cama.

canyeller /ka.ɲeˈʎe/ /ka.ɲeˈʎeɾ/ /kə.ɲəˈʎe/ n masc
canelo

canyes /ˈka.ɲes/ /ˈka.ɲəs/ n fem
cañas
Torneig que la noblesa solia fer en ocasió d'algunes celebracions públiques, consistent en el llançament de canyes contra l'adversari.

canyís /kaˈɲis/ /kəˈɲis/ n masc
cañizo
Reixat de canyes o vímets.
xilófono de caña
Instrument idiòfon antic, emprat en les caramelles, consistent en un enfilall de canyes curtes disposades l'una al costat de l'altra, sense que es toquin, que es fan sonar fregant-les les unes amb les altres.

cançonejar /kan.so.neˈd͡ʒa/ /kan.so.neˈd͡ʒaɾ/ /kan.so.neˈʒa/ /kən.so.nəˈd͡ʒa/ /kən.su.nəˈʒa/ v
remolonear

cançoner /kan.soˈne/ /kan.soˈneɾ/ /kən.soˈne/ /kən.suˈne/ n masc
cancionero

cançoneta /kan.soˈne.ta/ /kən.soˈnə.tə/ /kən.suˈnɛ.tə/ n fem
cancioncilla

cançó n fem
canción
Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

cançó de bressol n fem
nana

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ adj
caníbal
Relatiu als animals que devoren d’altres de la mateixa espècie.

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ n neut
caníbal
antropòfag

canícula /kaˈni.ku.ɫa/ /kəˈni.ku.ɫə/ n fem
canícula

canòdrom /kaˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾum/ n masc
canódromo

canònicament /kaˌnɔ.ni.kaˈmen/ /kaˌnɔ.ni.kaˈment/ /kəˌnɔ.ni.kəˈmen/ /kəˌnɔ.ni.kəˈment/ adv
canónicamente

canó /kaˈno/ n masc
cañón
Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.
Tub obert per un o els dos extrems, en especial el de la xemeneia.
alfiletero
(oriental) Capsa cilíndrica per guardar agulles.
canilla
(tèxtil) Peça desmuntable de la llançadora on s'enrotlla el fil que farà el teixit.
cálamo
(ornitologia) Part buida i transparent que forma la base del raquis de la ploma dels ocells, que no porta barbes i s'insereix en el cos de l'animal.

canó de projecció n masc
cañón de proyección

canós /kaˈnos/ /kəˈnos/ adj masc
canoso

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ n masc
caos

cap adj
ninguno
(negatiu) Ni un.
(negatiu) Gens de.
alguno
(interrogatiu, condicional) Alguna mena de.

cap n masc
cabeza
(anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
Lloc de preferència, central.
Localitat principal d'un territori; capital.
La part més alta d'una cosa.
Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
Part anterior, per on comença una cosa.
(nàutica) corda
En un repartiment, cadascun dels participants.
(golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
(pilota basca) Part més ampla d'una eina.
(bàdminton) base
cabeza cabo
Extremitat en general.
Part final, per on acaba una cosa.
Part de terra que s'endinsa en la mar.

cap n neut
jefe
Persona que ocupa el primer lloc, que mana o que dirigeix quelcom; capitost.
cabo
Grau militar.

cap a preposition
hacia

cap d'any n masc
año nuevo

cap d'estudis n masc
jefe de estudios
Òrgan unipersonal de govern d'un centre educatiu al qual correspon la programació i el seguiment de les activitats docents del centre en col·laboració amb el director, el secretari acadèmic i el claustre de professors.

cap d'estudis n neut
jefe de estudios
Professional de l'educació escolar, habitualment docent, que exerceix la direcció d'estudis en un centre educatiu i té per funcions principals la coordinació del disseny i la implementació del currículum.

cap d'olla n masc
calderón común

cap d'olla d'aleta curta n masc
calderón de aletas cortas

cap d'olla de l'Irauadi n masc
delfín del Irawaddy

cap de casa n masc
cabeza de família

cap de fava n masc
capullo

cap de recollidors de pilotes n neut
jefe de recogepelotas

cap de setmana n masc
fin de semana

cap-rodo /ˌkabˈrɔ.ðo/ /ˌkabˈrɔ.ðu/ n masc
vahido

cap-roig /ˌkabˈrɔt͡ʃ/ n masc
araña

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ n fem
capa
Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitar /ka.pa.siˈta/ /ka.pa.siˈtaɾ/ /kə.pə.siˈta/ v
capacitar

capacitat /ka.pa.siˈtat/ n fem
capacidad
Contingut que cap en un espai concret.
Aptitud que permet a una persona de reeixir en l'exercici d'una activitat determinada.

capacitat intel·lectual n fem
capacidad intelectual

capacitat intel·lectual límit n fem
capacidad intelectual límite

capadoci /ka.paˈðɔ.si/ /kə.pəˈðɔ.si/ adj masc
capadocio
Relatiu o pertanyent a la Capadòcia.

capadoci /ka.paˈðɔ.si/ /kə.pəˈðɔ.si/ n masc
capadocio
Persona que habita o és originària de la Capadòcia.

capalçar /ˌka.paɫˈsa/ /ˌka.paɫˈsaɾ/ /ˌka.pəɫˈsa/ /ˌka.βaɫˈsa/ v
levantar
Alçar d’un cap.
capialzar
Construir un arc o una llinda només per un costat del mur.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ adj
capaz
Que té capacitat.
Apte o hàbil per fer una cosa.

capaçment /kaˌpazˈmen/ /kaˌpazˈment/ /kəˌpazˈmen/ /kəˌpazˈment/ adv
capazmente

capbaixar-se /ˌkab.bajˈʃar.se/ /ˌkab.bajˈʃaɾ.se/ /ˌkab.baˈʃaɾ.se/ /ˌkab.bə.ʃərˈsə/ /ˌkab.bəˈʃar.sə/ /ˌkab.bəˈʃaɾ.sə/ v
pandear

capbreu /ˌkabˈbɾew/ n masc
cabreo

capbrevar /ˌkab.bɾeˈvaɾ/ /ˌkab.bɾeˈβa/ /ˌkab.bɾəˈva/ /ˌkab.bɾəˈβa/ v
cabrevar

capbussar /ˌkab.buˈsa/ /ˌkab.buˈsaɾ/ v
zambullirse
Ficar sota l'aigua amb ímpetu o de cop.

capbussejar /kab.bu.seˈd͡ʒa/ /kab.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /kab.bu.seˈʒa/ /kəb.bu.səˈd͡ʒa/ /kəb.bu.səˈʒa/ v
zambullirse

capbussó /kab.buˈso/ /kəb.buˈso/ n masc
chapuzón

capcinejar /kap.si.neˈd͡ʒa/ /kap.si.neˈd͡ʒaɾ/ /kap.si.neˈʒa/ /kəp.si.nəˈd͡ʒa/ /kəp.si.nəˈʒa/ v
cabecear

capciós /kap.siˈos/ /kəp.siˈos/ adj masc
capcioso

capcot /ˌkapˈkot/ adj masc
cabizbajo

capejar /ka.peˈd͡ʒa/ /ka.peˈd͡ʒaɾ/ /ka.peˈʒa/ /kə.pəˈd͡ʒa/ /kə.pəˈʒa/ v
cabecear
Moure el cap diverses vegades de dalt a baix.
capear
Resistir el mal temps navegant a la capa, amb les veles plegades i el timó a sotavent.

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ n fem
capilla

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ n masc
capellán
Sacerdot titular d'una capellania.
capellán rubio
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trisopterus minutus)
faneca
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trisopterus luscus)
barbada
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gaidropsarus mediterraneus)
palusa
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pleuronectes platessa)

caperutxa /ka.peˈɾu.t͡ʃa/ /kə.pəˈɾu.t͡ʃə/ n fem
caperuza

caperó /ka.peˈɾo/ /kə.pəˈɾo/ n masc
capirote

capfermar /ˌkap.ferˈma/ /ˌkap.feɾˈma/ /ˌkap.feɾˈmaɾ/ /ˌkap.fərˈma/ v
atar cabos

capficar /ˌkap.fiˈka/ /ˌkap.fiˈkaɾ/ v
acodar layer
Doblegar una branca i colgar-la en terra perquè arreli.
preocuparse worry
(pronominal) Preocupar-se molt per alguna cosa.

capfoguer /ˌkap.foˈɣe/ /ˌkap.foˈɣeɾ/ /ˌkap.fuˈɣe/ n masc
morillo

capgirar /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/ /ˌkab.d͡ʒiˈɾaɾ/ v
invertir
Voltar un objecte en sentit vertical, posant el que estava a dalt a la part de baix.
revolver
Canviar radicalment les coses.

capgirellar /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎa/ /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎaɾ/ /ˌkab.ʒi.ɾəˈʎa/ v
rodar

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ n masc
renacuajo
Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capibara /ka.piˈβa.ɾa/ /kə.piˈβa.ɾə/ n masc
capibara carpincho

capicua /ˌka.piˈku.a/ /ˌka.piˈku.ə/ n masc
capicúa

capicular /ka.pi.kuˈɫa/ /ka.pi.kuˈɫaɾ/ /kə.pi.kuˈɫa/ v
gualdrapear

capil·lar /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piˈɫaɾ/ /kə.piɫˈɫar/ /kə.piɫˈɫaɾ/ /kə.piˈɫar/ n masc
capilar
(anatomia) vas capil·lar

capil·lici /ka.piɫˈɫi.si/ /ka.piˈɫi.si/ /kə.piɫˈɫi.si/ /kə.piˈɫi.si/ n masc
capilicio

capil·liforme /ka.pi.ɫiˈfoɾ.me/ /ka.piɫ.ɫiˈfoɾ.me/ /kə.pi.ɫiˈfor.mə/ /kə.piɫ.ɫiˈfor.mə/ /kə.piɫ.ɫiˈfoɾ.mə/ adj
capiliforme

capissar /ka.piˈsa/ /ka.piˈsaɾ/ /kə.piˈsa/ v
dar de sí
(intransitiu) Saber comprendre, pensar-hi, veure-ho.

capital /ka.piˈtaɫ/ adj
capital
De molta importància.

capital /ka.piˈtaɫ/ n fem
capital
Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capital /ka.piˈtaɫ/ n masc
capital
Diners, conjunt de béns acumulats.

capital cultural n masc
capital cultural

capital humà n masc
capital humano

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ n masc
capitalismo

capitalitzar /ka.pi.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.pi.ta.ɫiˈza/ /ka.pi.ta.ɫiˈzaɾ/ /kə.pi.tə.ɫiˈd͡za/ v
capitalizar
(transitiu, economia) Fer esdevenir capital, com ara un valor realitzant-lo.
(transitiu, economia, dret) Computar el capital que representa (una renda, un pagament periòdic...) d’acord amb una taxa d’interès.
(transitiu, economia, política, activisme, de vegades figurat) Treure profit (d'un fet, d'una situació, d'una circumstància), generalment per a generar capital.
(transitiu, intransitiu, economia) Invertir en les accions d'una empresa per a fer augmentar el seu capital.
acumular capital
(intransitiu, economia) Acumular capital, sovint destinat a inversions que pretenen produir-ne més.

capitalment /ka.piˌtaɫˈmen/ /ka.piˌtaɫˈment/ /kə.piˌtaɫˈmen/ /kə.piˌtaɫˈment/ adv
capitalmente

capitanejar /ka.pi.ta.neˈd͡ʒa/ /ka.pi.ta.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.pi.ta.neˈʒa/ /kə.pi.tə.nəˈd͡ʒa/ /kə.pi.tə.nəˈʒa/ v
capitanear

capitat /ka.piˈtat/ /kə.piˈtat/ adj masc
capitado

capitell /ka.piˈteʎ/ /kə.piˈteʎ/ n masc
capitel

capitoli /ka.piˈtɔ.ɫi/ /kə.piˈtɔ.ɫi/ n masc
capitolio

capitonar /ka.pi.toˈna/ /ka.pi.toˈnaɾ/ /kə.pi.toˈna/ /kə.pi.tuˈna/ v
acolchar

capitost /ka.piˈtɔst/ /kə.piˈtɔst/ n neut
caudillo

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ adj
capitular
Relatiu al capítol.

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ v
capitular
(intransitiu) En una disputa, rendir-se, donar-se per vençut.

capitularment /ka.pi.tuˌɫarˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈment/ /kə.pi.tuˌɫarˈmen/ /kə.pi.tuˌɫaɾˈment/ adv
capitularmente

capitxola /ka.piˈt͡ʃɔ.la/ /kə.piˈt͡ʃɔ.lə/ n fem
capichola

capitxolat /ka.pi.t͡ʃoˈɫat/ /kə.pi.t͡ʃoˈɫat/ /kə.pi.t͡ʃuˈɫat/ adj masc
capicholado

capità /ka.piˈta/ n masc
capitán

capità de joc n masc
capitán de juego

caplletra /ˌkabˈʎe.tɾa/ /ˌkabˈʎə.tɾə/ /ˌkabˈʎɛ.tɾə/ n fem
capitular

caplletrar /ˌkab.ʎeˈtɾa/ /ˌkab.ʎeˈtɾaɾ/ /ˌkab.ʎəˈtɾa/ v
trazar capitulares

caplleuta /ˌkabˈʎew.ta/ /ˌkabˈʎew.tə/ n fem
fianza

capllevador /ˌkab.ʎe.vaˈðoɾ/ /ˌkab.ʎe.βaˈðo/ /ˌkab.ʎe.βaˈðoɾ/ /ˌkab.ʎə.vəˈðo/ /ˌkab.ʎə.βəˈðo/ n masc
fiador

capllevar /ˌkab.ʎeˈvaɾ/ /ˌkab.ʎeˈβa/ /ˌkab.ʎəˈva/ /ˌkab.ʎəˈβa/ v
afianzar
(històric) Donar caplleuta.

capmall /ˌkabˈmaʎ/ /ˌkamˈmaj/ /ˌkamˈmaʎ/ n masc
capacete
Peça d'armadura antiga que cobria i defensava el cap.
alpartaz
Teixit de malla per cobrir i guardar principalment el cap.

capmassar-se /ˌkab.maˈsaɾ.se/ /ˌkam.maˈsar.se/ /ˌkam.mə.sərˈsə/ /ˌkam.məˈsar.sə/ /ˌkam.məˈsaɾ.sə/ v
aplanarse

capmàs /ˌkabˈmas/ /ˌkamˈmas/ n masc
trueque
Canvi o permuta de conveni entre coses regularment de diferent espècie.
colono
Cap de masia.
abanico
Espècie de ventalla generalment de cartó que es posa davant del foc per apaivagar la calor excessiva.

capolar /ka.poˈɫa/ /ka.poˈɫaɾ/ /kə.poˈɫa/ /kə.puˈɫa/ v
picar

capoll /kaˈpoʎ/ n masc
capullo
(morfologia vegetal) Fase del desenvolupament de les flors en la qual els pètals no s’han separat encara.

caponar /ka.poˈna/ /ka.poˈnaɾ/ /kə.poˈna/ /kə.puˈna/ v
capar
Fer capó castrant un pollastre.
gallear
Cobrir el mascle d’aviram a la femella.
dar capote
Casar-se la germana petita abans que la gran.

caporal /ka.poˈɾaɫ/ /kə.poˈɾaɫ/ /kə.puˈɾaɫ/ n masc
cabo

capot /kaˈpɔt/ /kəˈpɔt/ n masc
capote

capota /kaˈpɔ.ta/ /kaˈpɔ.tɔ/ /kəˈpɔ.tə/ n fem
capota
Capell lleuger de dona.
Coberta lleugera d’alguns vehicles.

capotar /ka.poˈta/ /ka.poˈtaɾ/ /ka.puˈta/ /kə.poˈta/ /kə.puˈta/ v
capotar

capotejar /ka.po.teˈd͡ʒa/ /ka.po.teˈd͡ʒaɾ/ /ka.po.teˈʒa/ /kə.po.təˈd͡ʒa/ /kə.pu.təˈʒa/ v
cabecear

capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ n neut
capricornio

caprificar /ka.pɾi.fiˈka/ /ka.pɾi.fiˈkaɾ/ /kə.pɾi.fiˈka/ v
cabrahigar

capritx /kaˈpɾit͡ʃ/ /kəˈpɾit͡ʃ/ n masc
capricho

capsa /ˈkap.sa/ n fem
caja

capsa de música n fem
caja de música

capsigrany /kap.siˈɣɾaɲ/ /kəp.siˈɣɾaɲ/ n masc
necio
Insult que es diu a la persona que obra demostrant poc enteniment.
alcaudón
Ocell de la família dels lànids.

capsot /kapˈsɔt/ /kəpˈsɔt/ n masc
cabezón

capta /ˈkap.ta/ /ˈkap.tə/ n fem
pordioseo

captaire /kapˈtaj.ɾe/ n neut
mendigo

captar /kapˈta/ /kapˈtaɾ/ /kəpˈta/ v
captar

captenir-se /ˌkap.teˈniɾ.se/ /ˌkap.tə.nirˈsə/ /ˌkap.təˈnir.sə/ /ˌkap.təˈniɾ.sə/ v
comportarse

capterrera /kap.teˈre.ɾa/ /kəp.təˈre.ɾə/ n fem
barda

capterrerar /kap.te.reˈɾa/ /kap.te.reˈɾaɾ/ /kəp.tə.rəˈɾa/ v
bardar

captinyós /kap.tiˈɲos/ /kəp.tiˈɲos/ n masc
escorpaena

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ n masc
cautivo

captivar /kap.tiˈvaɾ/ /kap.tiˈβa/ /kəp.tiˈva/ /kəp.tiˈβa/ v
cautivar
Agafar i retenir algú contra la seva voluntat, fer captiu.
Atreure fortament l'atenció.

captrencar /ˌkap.tɾeŋˈka/ /ˌkap.tɾeŋˈkaɾ/ /ˌkap.tɾəŋˈka/ v
descalabrar

captura de moviment n fem
captación de movimiento

capturar /kap.tuˈɾa/ /kap.tuˈɾaɾ/ /kəp.tuˈɾa/ v
capturar
Aconseguir apoderar-se vencent la resistència.

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ n fem
capucha
Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxino /ka.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.nu/ n masc
capuchino

caputxí /ka.puˈt͡ʃi/ /kə.puˈt͡ʃi/ n masc
capuchino
Frare de l'orde de Sant Francesc que porta barba llarga, hàbit de saial marró fosc, amb capa curta del mateix saial, i un caputxó punxegut que cau sobre l'esquena i que serveix per tapar-se el cap.
(botànica) Primat platirí del gènere Cebus.
nariz
Peça de ferro amb ganxet a on es posa el piu de finestró que es tanca de cop.

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ n masc
anochecer
Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capça /ˈkap.sa/ n fem
pella
Massa compacta de fulles apinyades de certes hortalisses a l'extrem del caluix.

capçada /kapˈsa.ða/ /kəpˈsa.ðə/ n fem
copa
Conjunt de les branques d'un arbre.

capçal /kapˈsaɫ/ /kəpˈsaɫ/ n masc
cabecera
Part del llit on es posa el cap.
zapata
Travesser superior del bastiment d’una porta, d’una finestra.
cabezal
(informàtica) Dispositiu que permet enregistrar dades en un suport magnètic o òptic.

capçalera /kap.saˈɫe.ɾa/ n fem
cabecera

capçana /kapˈsa.na/ /kəpˈsa.nə/ n fem
rodete
Rodella de drap que es posa al cap per a portar un pes.

capçar /kapˈsa/ /kapˈsaɾ/ /kəpˈsa/ v
cabecear

capçó /kapˈso/ /kəpˈso/ n masc
capillo

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ n masc
capítulo
Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.
(botànica) Grup d’estructures reproductores de forma globulosa.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ n masc
capón
Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.
(nàutica) Cap gruixut o cadena que subjecta l’àncora a l’amura del vaixell.
capó
Tapa de la carrosseria que cobreix el motor d’un automòbil.

caqui n masc
caqui
(botànica) Fruita del caquier
Color marró clar groguenc.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ adj masc
caro parte
De preu elevat.
querido caro parte
Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ conjunction
ya que

cara /ˈka.ɾa/ n fem
cara rostro
(anatomia) Rostre.
cara
Superfície d'un cos (les cares d'un cub)
Un dels dos costats d'una moneda, oposada a la creu.
(pilota basca, golf, esports de raqueta) Cadascuna de les dues bandes de la fulla d'una pala o del cap d'una raqueta, una eina o un bastó amb què es colpeja la pilota, el volant o la bola.

cara de jutge n fem
cara de pocos amigos

cara de pomes agres n fem
cara larga

cara oberta n fem
cara abierta

cara plana n fem
cara plana

cara pàl·lida n masc
rostro pálido

cara tancada n fem
cara cerrada

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ n fem
calabaza
Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

carabassejar /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾa.βa.seˈd͡ʒa/ /ka.ɾa.βa.seˈʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈʒa/ /kə.ɾə.βə.səˈʒa/ v
tirar a naranja
(intransitiu) Un color, tirar a ataronjat com el carabassa.
calabacear
(transitiu, col·loquial) Donar carabassa, suspendre a algú en un examen.
calabacear tirar a pepino
(transitiu, col·loquial) Donar carabassa una noia, rebutjar un pretendent.

caracterial /ka.ɾak.te.ɾiˈaɫ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈaɫ/ n neut
caracterial

caracteritzar /ka.ɾak.te.ɾiˈd͡za/ /ka.ɾak.te.ɾiˈza/ /ka.ɾak.te.ɾiˈzaɾ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈd͡za/ v
caracterizar

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ adj masc
característico

característica /ka.ɾak.teˈɾis.ti.ka/ /kə.ɾək.təˈɾis.ti.kə/ adj fem
característica
Forma femenina de característic.

característicament /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈmen/ /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈment/ /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈmen/ /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈment/ adv
característicamente

caracul /ka.ɾaˈkuɫ/ /kə.ɾəˈkuɫ/ n masc
caracul

carafeixar /ˌka.ɾa.fejˈʃa/ /ˌka.ɾa.fejˈʃaɾ/ /ˌka.ɾa.feˈʃa/ /ˌka.ɾə.fəˈʃa/ v
hender

caragirar /ˌka.ɾa.d͡ʒiˈɾa/ /ˌka.ɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /ˌka.ɾa.ʒiˈɾa/ /ˌka.ɾə.ʒiˈɾa/ v
hacer cambiar de idea
Fer canviar de manera de pensar, d'idea.
cambiar de idea
(pronominal) Canviar d’idea, trencar una promesa o una relació.

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ n masc
caracol
(zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
(col·loquial) diners
tornillo
Objecte en forma d'espiral: escala de caragol, un caragol de cabells, etc.
(anatomia) Una de les tres cavitats internes de l'orella, que té forma en espiral.

caragolar /ka.ɾa.ɣoˈɫa/ /ka.ɾa.ɣoˈɫaɾ/ /kə.ɾə.ɣoˈɫa/ /kə.ɾə.ɣuˈɫa/ v
enroscar

carall /kaˈɾaʎ/ /kəˈɾaj/ /kəˈɾaʎ/ Interjection
carajo
(vulgarisme) Expressió de sorpresa per l’estranyesa, l’admiració o l’enuig.

carall /kaˈɾaʎ/ /kəˈɾaj/ /kəˈɾaʎ/ n masc
carajo
(vulgarisme) penis

carallot /ka.ɾaˈʎɔt/ /kə.ɾəˈjɔt/ /kə.ɾəˈʎɔt/ n masc
bobalicón

carambola /ka.ɾamˈbɔ.ɫa/ /kə.ɾəmˈbɔ.ɫə/ n fem
carambola
(billar) Jugada del billar de caramboles consistent a fer que la bola d'atac toqui les altres dues boles.
(pilota basca) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota contra el frontis de manera que a continuació toqui la paret esquerra i s'obri cap a l'ample.

caramboler /ka.ɾam.boˈɫe/ /ka.ɾam.boˈɫeɾ/ /kə.ɾəm.boˈɫe/ /kə.ɾəm.buˈɫe/ n masc
carambolero

caramel /ka.ɾaˈmɛɫ/ /kə.ɾəˈmɛɫ/ /kərˈmɛɫ/ n masc
caramelo
Pasta de sucre cremat.
Dolç fet amb pasta de sucre i essències.

caramell /ka.ɾaˈmeʎ/ /kə.ɾəˈmeʎ/ n masc
carámbano

caramella n fem
caramillo

caramel·lització /ka.ɾa.me.ɫi.d͡za.siˈo/ /ka.ɾa.me.ɫi.za.siˈo/ /ka.ɾa.meɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /ka.ɾa.meɫ.ɫi.za.siˈo/ /kə.ɾə.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /kə.ɾə.məɫ.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
caramelización

caramel·litzar /ka.ɾa.me.ɫiˈd͡za/ /ka.ɾa.me.ɫiˈza/ /ka.ɾa.meɫ.ɫiˈd͡za/ /ka.ɾa.meɫ.ɫiˈzaɾ/ /kə.ɾə.mə.ɫiˈd͡za/ /kə.ɾə.məɫ.ɫiˈd͡za/ v
caramelizar

carament /ˌka.ɾaˈmen/ /ˌka.ɾaˈment/ /ˌka.ɾəˈmen/ /ˌka.ɾəˈment/ adv
caramente
D'una manera cara, costosa.

caramull /ka.ɾaˈmuʎ/ /kə.ɾəˈmuʎ/ n masc
colmo
Part d'un contingut que sobresurt d'un recipient.

caramullar /ka.ɾa.muˈʎa/ /ka.ɾa.muˈʎaɾ/ /kə.ɾə.muˈʎa/ v
colmar
Omplir un recipient per sobre de les vores.
amontonar
Amuntegar diverses coses en un munt desordenat.

caravanserrall /ka.ɾa.van.seˈraʎ/ /ka.ɾa.βan.seˈraʎ/ /kə.ɾə.vən.səˈraʎ/ /kə.ɾə.βən.səˈraʎ/ n masc
caravasar

caravel·la /ka.ɾaˈvɛɫ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫɛ/ /ka.ɾaˈβɛɫ.ɫa/ /kə.ɾəˈvɛɫ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛɫ.ɫə/ n fem
carabela

carbonar /kar.βoˈna/ /kaɾ.boˈnaɾ/ /kaɾ.βoˈna/ /kər.buˈna/ /kəɾ.boˈna/ v
carbonear

carbonatació /kaɾ.bo.na.ta.siˈo/ /kər.bu.nə.tə.siˈo/ /kəɾ.bo.nə.tə.siˈo/ n fem
carbonatación

carbonatar /kar.βo.naˈta/ /kaɾ.bo.naˈtaɾ/ /kaɾ.βo.naˈta/ /kər.bu.nəˈta/ /kəɾ.bo.nəˈta/ v
carbonatar

carboni /kərˈbɔ.ni/ n masc
carbono

carbonitrurar /ˌkar.bu.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkar.βo.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkaɾ.bo.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkaɾ.bo.ni.tɾuˈɾaɾ/ /ˌkaɾ.βo.ni.tɾuˈɾa/ v
carbonitrurar

carbonitzar /kar.βo.niˈd͡za/ /kaɾ.bo.niˈzaɾ/ /kaɾ.βo.niˈza/ /kər.bu.niˈd͡za/ /kəɾ.bo.niˈd͡za/ v
carbonizar

carbur /kaɾˈbuɾ/ /kərˈbur/ n masc
carburo

carburar /kar.βuˈɾa/ /kaɾ.buˈɾaɾ/ /kaɾ.βuˈɾa/ /kər.buˈɾa/ v
carburar

carbó /kaɾˈbo/ n masc
carbón
Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.
(botànica) Nom comú de les malalties de les plantes produïdes per fongs ustilaginals.

carcabà /kaɾ.kaˈβa/ /kər.kəˈβa/ n masc
cárcavo

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ n masc
carcaj

carcinogen /kar.siˈnɔ.ʒen/ /kaɾ.siˈnɔ.d͡ʒen/ /kər.siˈnɔ.ʒən/ n masc
carcinógeno

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ n masc
carcinoma

carcomprar /ˌkar.komˈpɾa/ /ˌkar.kumˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾaɾ/ v
comprar caro

card /ˈkart/ n masc
cardo

carda /ˈkar.də/ /ˈkaɾ.ða/ n fem
carda

cardador n masc
cardador
Obrer encarregat de l'operació de cardar o del funcionament de les cardes.

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ v
cardar
Pentinar (la llana, el cotó, etc.) amb la carda per poder-la filar millor.
follar
(vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ n masc
cardenal
En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.
Peix de la família dels traquiptèrids. (Zu cristatus)

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ adj
cardinal

cardio- /ˈkar.di.u/ /ˈkar.ði.u/ /ˈkaɾ.ði.o/ prefix
cardio-

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
cardiología

cardiopatia /kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /kər.di.u.pəˈti.ə/ /kər.ði.u.pəˈti.ə/ /kəɾ.ði.o.pəˈti.ə/ n fem
cardiopatía

cardiovascular /ˌkar.di.u.βəs.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.o.βas.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.u.vəs.kuˈɫar/ /ˌkaɾ.ði.o.vas.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.vəs.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.βas.kuˈɫaɾ/ adj
cardiovascular

cardíac /kaɾˈði.ak/ /kərˈdi.ək/ adj masc
cardiaco

carejar /ka.ɾeˈd͡ʒa/ /ka.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾeˈʒa/ /kə.ɾəˈd͡ʒa/ /kə.ɾəˈʒa/ v
hacer la cara
Fer l’acabat de la cara visible d’una peça de construcció.
tirar a caro
Tirar a car, donar-se la tendència de preus elevats.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ adj masc
carelio
Relatiu a la República de Carèlia, a l’ètnia del territori o la seva llengua.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ n masc
carelio
Individu finès oriental originari de Carèlia.
(invariable) Llengua baltofinesa parlada a Carèlia i territoris adjacents.

carenar /ka.ɾeˈna/ /ka.ɾeˈnaɾ/ /kə.ɾəˈna/ v
carenar

carenejar /ka.ɾe.neˈd͡ʒa/ /ka.ɾe.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾe.neˈʒa/ /kə.ɾə.nəˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.nəˈʒa/ v
seguir la línea de cresta

carener /ka.ɾeˈne/ /ka.ɾeˈneɾ/ /kə.ɾəˈne/ adj masc
cumbrero
Situat a la carena, d’una muntanya, d’una teulada.

carener /ka.ɾeˈne/ /ka.ɾeˈneɾ/ /kə.ɾəˈne/ n masc
caballete
Aresta culminant en la intersecció de dos aiguavessos d’una teulada.

cargols /karˈgɔɫs/ /kərˈgɔɫs/ n masc
tornillería
Secció d'una ferreteria amb tota mena de cargols.

cari /ˈka.ɾi/ n masc
cario

cariar-se /ka.ɾiˈaɾ.se/ /kə.ɾi.ərˈsə/ /kə.ɾiˈar.sə/ /kə.ɾiˈaɾ.sə/ v
cariarse

caribeny /kə.ɾiˈbəɲ/ /kə.ɾiˈbɛɲ/ /kə.ɾiˈβɛɲ/ adj masc
caribeño

caricatura /ka.ɾi.kaˈtu.ɾa/ /kə.ɾi.kəˈtu.ɾə/ n fem
caricatura

caricaturar /ka.ɾi.ka.tuˈɾa/ /ka.ɾi.ka.tuˈɾaɾ/ /kə.ɾi.kə.tuˈɾa/ v
caricaturizar

carilló /ka.ɾiˈʎo/ /kə.ɾiˈʎo/ n masc
carillón
Instrument idiòfon de percussió consistent en una sèrie de làmines metàl·liques que hom fa sonar amb baquetes de fusta.

carinar /ka.ɾiˈna/ /ka.ɾiˈnaɾ/ /kə.ɾiˈna/ v
chillar

carinyena /ka.ɾiˈɲe.na/ /kə.ɾiˈɲɛ.nə/ n masc
cariñena

carioca /ka.ɾiˈɔ.ka/ /ka.ɾiˈɔ.kɔ/ /kə.ɾiˈɔ.kə/ adj
carioca
Relatiu o pertanyent a Rio de Janeiro.

carioca /ka.ɾiˈɔ.ka/ /ka.ɾiˈɔ.kɔ/ /kə.ɾiˈɔ.kə/ n neut
carioca
Persona que habita o és originària de Rio de Janeiro.

cariogàmia /ka.ɾi.oˈɣa.mi.a/ /kə.ɾi.oˈɣa.mi.ə/ /kə.ɾi.uˈɣa.mi.ə/ n fem
cariogamia

cariorrexi /ka.ɾi.oˈrɛk.si/ /kə.ɾi.oˈrɛk.si/ /kə.ɾi.uˈrɛk.si/ n fem
cariorrexis

cariotip /ka.ɾi.oˈtip/ /kə.ɾi.oˈtip/ /kə.ɾi.uˈtip/ n masc
cariotipo

carisma /kaˈɾiz.ma/ /kəˈɾiz.mə/ n masc
carisma

caritat /kə.ɾiˈtat/ n fem
caridad

caritatiu /kə.ɾi.təˈtiw/ adj masc
caritativo

cariòlisi /ka.ɾiˈɔ.ɫi.zi/ /kə.ɾiˈɔ.ɫi.zi/ n fem
cariólisis

carmanyola /kar.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫɔ/ /kər.məˈɲɔ.ɫə/ n fem
fiambrera
Recipient tapat per a portar aliments preparats per a menjar.
carmañola
(històric) Gec dels revolucionaris francesos de final del segle XVIII.

carmenar /kar.meˈna/ /kaɾ.meˈna/ /kaɾ.meˈnaɾ/ /kər.məˈna/ v
carmenar

carmesí /kər.məˈzi/ n masc
carmesí carmín

carminatiu /kaɾ.mi.naˈtiw/ /kər.mi.nəˈtiw/ adj masc
carminativo

carmí /kərˈmi/ n masc
carmín

carn n fem
carne

carnació /kaɾ.na.siˈo/ /kər.nə.siˈo/ n masc
carne

carnalment /karˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈment/ /kərˌnaɫˈmen/ /kəɾˌnaɫˈment/ adv
carnalmente

carnaval /kar.naˈβaɫ/ /kaɾ.naˈvaɫ/ /kaɾ.naˈβaɫ/ /kər.nəˈβaɫ/ /kəɾ.nəˈvaɫ/ n masc
carnaval

carnet d'estudiant n masc
carné de estudiante

carnet internacional d'estudiant n masc
carné internacional de estudiante

carnificar-se /kaɾ.ni.fiˈkaɾ.se/ /kər.ni.fi.kərˈsə/ /kər.ni.fiˈkar.sə/ /kəɾ.ni.fiˈkaɾ.sə/ v
carnificarse

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ adj masc
carnicero
Molt aficionat a menjar carn.

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ n masc
carnicero
Ofici del que talla i ven carn per a consum humà.

carnut /kaɾˈnut/ /kərˈnut/ adj masc
carnoso

carnívor /karˈni.βor/ /kaɾˈni.voɾ/ /kaɾˈni.βoɾ/ /kərˈni.vur/ /kərˈni.βur/ /kəɾˈni.voɾ/ adj masc
carnívoro

carnívors /karˈni.βors/ /kaɾˈni.voɾs/ /kaɾˈni.βoɾs/ /kərˈni.vurs/ /kərˈni.βurs/ /kəɾˈni.voɾs/ n masc
carnívoros

carnós /kaɾˈnos/ /kərˈnos/ adj masc
carnoso

caro /ˈka.ɾo/ /ˈka.ɾu/ n masc
cárabo

carota /kaˈɾɔ.ta/ /kaˈɾɔ.tɔ/ /kəˈɾɔ.tə/ n fem
careta
Màscara que representa una cara grotesca.
mueca
Ganyota que representa un posat desagradable.

carp /ˈkarp/ n masc
carpo

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ n fem
carpa
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)
carpín
(Carassius carassius)

carpaccio /karˈpa.t͡ʃo/ n masc
carpaccio

carpanta /kaɾˈpan.ta/ /kərˈpan.tə/ n fem
carpanta

carpeta /kərˈpɛ.tə/ n masc
carpeta
Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
(informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carpomania /kaɾ.po.maˈni.a/ /kər.pu.məˈni.ə/ /kəɾ.po.məˈni.ə/ n fem
carpomanía

carpoptosi /kaɾ.popˈtɔ.zi/ /kər.pupˈtɔ.zi/ /kəɾ.popˈtɔ.zi/ n fem
carpoptosis

carpòfor /kaɾˈpɔ.foɾ/ /kərˈpɔ.fur/ /kəɾˈpɔ.foɾ/ n masc
carpóforo

carquinyoli /kaɾ.kiˈɲɔ.ɫi/ /kəɾ.kiˈɲɔ.ɫi/ n masc
carquiñol

carrac /kaˈrak/ /kəˈrak/ n masc
prisma de corcho

carrasca /kaˈras.ka/ /kəˈras.kə/ n fem
carrasca

carregador /ka.re.ɣaˈðo/ /ka.re.ɣaˈðoɾ/ /kə.rə.ɣəˈðo/ adj
cargable
Que es carrega, que cal carregar.

carregador /ka.re.ɣaˈðo/ /ka.re.ɣaˈðoɾ/ /kə.rə.ɣəˈðo/ n masc
cargadero
Lloc destinat a la càrrega i transport.
cargador
Treballador que carrega mercaderies.
Aparell que serveix per a carregar un acumulador.
Dispositiu d’una arma de foc on hi ha els projectils a introduir en la recambra.

carregar /ka.reˈɣa/ /ka.reˈɣaɾ/ /kə.rəˈɣa/ v
cargar
Portar pes al damunt amb la intenció de transportar-lo.
(informàtica) Transferir dades d'un emmagatzematge auxiliar a la memòria de l'ordinador.
(esports de pilota) Escometre un adversari recolzant-hi el cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.
(rugbi) Intentar interceptar un xut de l'equip adversari.

carregar un temps mort v
cargar un tiempo muerto

carregar-se-la /ka.reˈɣaɾ.se.ɫa/ /kə.rəˈɣar.sə.ɫə/ v
cargársela

carrell /kaˈreʎ/ /kəˈreʎ/ n masc
sarta
Conjunt de fruits agrupats per un fil o posades en filera.
carrete
Petit cilindre de fusta per desar el fil al seu voltant.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ n masc
calle
En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.
(golf) Zona del recorregut d'un forat coberta d'herba arranada i ben condicionada, situada entre el lloc de sortida i el green, per la qual està previst que es desenvolupi el joc.

carrer artificial n masc
calle artificial

carrer natural n masc
calle natural

carrera /kaˈre.ɾa/ /kəˈre.ɾə/ n fem
carrera
Trajectòria professional o pública.
Estudis que fa una persona per a l'obtenció d'un títol que permet exercir una determinada professió.
Esquinç o defecte en un teixit amb punts escapats o mal passats.

carrera docent n fem
carrera docente

carrera professional n fem
carrera profesional

carrereta /ka.reˈɾe.ta/ /kə.rəˈɾə.tə/ /kə.rəˈɾɛ.tə/ n fem
narria
(mallorquí) Vehicle sense rodes i amb bastons.

carreta /kəˈrə.tə/ /kəˈrɛ.tə/ n fem
carreta

carretejar /ka.re.teˈd͡ʒa/ /ka.re.teˈd͡ʒaɾ/ /ka.re.teˈʒa/ /kə.rə.təˈd͡ʒa/ /kə.rə.təˈʒa/ v
acarrear

carretera /ka.reˈte.ɾa/ n fem
carretera ruta
Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ n masc
carretilla

carretó de golf n masc
carrito de golf

carreu /kaˈrɛw/ /kəˈrɛw/ n masc
sillar

carril /kaˈriɫ/ /kəˈriɫ/ n masc
carril

carril bici n masc
carril ciclista

carrinclonejar /ka.riŋ.kɫo.neˈd͡ʒa/ /ka.riŋ.kɫo.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.riŋ.kɫo.neˈʒa/ /kə.riŋ.kɫo.nəˈd͡ʒa/ /kə.riŋ.kɫu.nəˈʒa/ v
renquear

carrincló /ka.riŋˈkɫo/ /kə.riŋˈkɫo/ adj masc
ramplón
Sense distinció, ridícul per excessiva sensibleria.

carrisqueig /ka.risˈket͡ʃ/ /kə.risˈkət͡ʃ/ /kə.risˈkɛt͡ʃ/ n masc
rechinamiento

carrisquejar /ka.ris.keˈd͡ʒa/ /ka.ris.keˈd͡ʒaɾ/ /ka.ris.keˈʒa/ /kə.ris.kəˈd͡ʒa/ /kə.ris.kəˈʒa/ v
chirriar

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ n masc
carro
Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carro de trabuc n masc
volquete

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ n fem
carroña

carruatge /ka.ruˈa.d͡ʒe/ /kə.ruˈa.d͡ʒə/ n masc
carruaje

carràs /kaˈras/ /kəˈras/ n masc
ramo

carró n masc
carreau

carta /ˈkaɾ.ta/ n fem
carta
Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
Llista de tots els plats i de les begudes que se serveixen en un restaurant.
Sinònim de mapa., especialment de navegació.

cartabó /kaɾ.taˈbo/ /kər.təˈβo/ n masc
escuadra

cartaginès /kar.ta.ʒiˈnes/ /kaɾ.ta.d͡ʒiˈnes/ /kər.tə.ʒiˈnɛs/ /kəɾ.tə.ʒiˈnəs/ adj masc
cartaginés
Relatiu o pertanyent a l'antiga Cartago.

cartaginès /kar.ta.ʒiˈnes/ /kaɾ.ta.d͡ʒiˈnes/ /kər.tə.ʒiˈnɛs/ /kəɾ.tə.ʒiˈnəs/ n masc
cartaginés
Persona que habitava o era originària de l'antiga Cartago.

cartejar /kar.teˈʒa/ /kaɾ.teˈd͡ʒa/ /kaɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /kər.təˈʒa/ /kəɾ.təˈd͡ʒa/ v
cartear

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ n masc
cartero
monte
(jocs de cartes) Pila de cartes a robar, pendents de jugar.

cartera /kaɾˈte.ɾa/ /kərˈte.ɾə/ n fem
cartera
Bossa prima i rectangular de pell, plàstic o altres materials tous, utilitzada per guardar-hi diners (en forma de bitllets), targetes i documentació.

carterista /kaɾ.teˈɾis.ta/ /kaɾ.teˈɾis.te/ /kər.təˈɾis.tə/ n neut
carterista

cartesià /kaɾ.te.ziˈa/ /kər.tə.ziˈa/ adj masc
cartesiano

cartipàs /kaɾ.tiˈpas/ /kər.tiˈpas/ n masc
cartapacio
Quadern de paper ratllat en el què escriuen els novells per acostumar-se a la igualtat.
Quadern de paper que serveix per anotar algunes coses i escriure allò que dicten els mestres de les universitats.

cartografiar /kar.to.ɣɾa.fiˈa/ /kaɾ.to.ɣɾa.fiˈa/ /kaɾ.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /kər.tu.ɣɾə.fiˈa/ /kəɾ.to.ɣɾə.fiˈa/ v
cartografiar

cartoixa /karˈtoj.ʃa/ /kaɾˈto.ʃa/ /kaɾˈtoj.ʃa/ /kərˈto.ʃə/ n fem
cartuja chartreuse

cartolina /kaɾ.toˈɫi.na/ /kər.tuˈɫi.nə/ /kəɾ.toˈɫi.nə/ n fem
cartulina

cartomància /kaɾ.toˈman.si.a/ /kər.tuˈman.si.ə/ /kəɾ.toˈman.si.ə/ n fem
cartomancia

cartró /kaɾˈtɾo/ /kərˈtɾo/ n masc
cesto

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ n masc
cartucho
En les armes lleugeres, conjunt de beina i bala travades.
Element canviable de les màquines d'escriure i de les impressores que conté la tinta.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ n masc
cartílago

cartílag articular n masc
cartílago articular

cartílag tiroide n masc
cartílago tiroides

cartó /kaɾˈto/ /kərˈto/ n masc
cartón

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ n fem
alcachofa

carxot /kaɾˈt͡ʃɔt/ /kərˈʃɔt/ n masc
machete
(pilota valenciana) Cop potent executat estirant el braç en el moment just de l'impacte, amb els peus a terra i el cos inclinat cap al costat de la pilota, que s'utilitza per a bots poc elevats o per a pilotes en trajectòria descendent.

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ n masc
carácter
Signe gràfic, usat sobretot en impressió o informàtica.
Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caràngid irisat n masc
macarela salmón

carència /kaˈɾɛn.si.a/ /kəˈɾɛn.si.ə/ n fem
carencia

carícia /kaˈɾi.si.a/ /kəˈɾi.si.ə/ n fem
caricia

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ n fem
carótida

cas n masc
caso
Situació particular que es produeix entre les diverses possibles.
Objecte d'estudi d'alguna disciplina.
(lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.
Atenció, cura.

cas oblic n masc
caso oblicuo

casa /ˈka.za/ n fem
casa hogar
Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casa de colònies n fem
casa de colonias

casaca /kaˈza.ka/ /kəˈza.kə/ n fem
casaca

casal /kaˈzaɫ/ /kəˈzaɫ/ n masc
casal

casalot /ka.zaˈɫɔt/ /kə.zəˈɫɔt/ n masc
caserón

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ n masc
casamiento
Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casar /kaˈza/ /kaˈzaɾ/ v
casar
Contraure matrimoni.
Unir o ajuntar una cosa amb una altra.
Una cosa, fer joc amb altres, tenir correspondència.

casat /kaˈzat/ /kəˈzat/ adj masc
casado

casc /ˈkask/ n masc
casco
Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

cascall /kasˈkaʎ/ /kəsˈkaj/ /kəsˈkaʎ/ n masc
amapola

cascar /kasˈka/ /kasˈkaɾ/ /kəsˈka/ /kəsˈka/ v
cascar echarse
Copejar, masegar.
echarse
(pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

cascavell /kas.kaˈveʎ/ /kas.kaˈβeʎ/ /kəs.kəˈveʎ/ n masc
cascabel

casmogàmia /kaz.moˈɣa.mi.a/ /kəz.moˈɣa.mi.ə/ /kəz.muˈɣa.mi.ə/ n fem
casmogamia

casolanament /ka.zoˌɫa.naˈmen/ /ka.zoˌɫa.naˈment/ /kə.zoˌɫa.nəˈment/ /kə.zuˌɫa.nəˈmen/ adv
caseramente

casolà /ka.zoˈɫa/ /kə.zoˈɫa/ /kə.zuˈɫa/ adj masc
casero
Propi de la casa, fet allà o seguint les seves normes.
Que li agrada estar a casa.

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ n fem
caspa

casquet /kasˈket/ /kəsˈkət/ /kəsˈkɛt/ n masc
casquete
Gorra o lligadura de tela, de cuir, etc., sense ales ni visera.

cassa /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n fem
cazo

cassar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ v
casar

casserola /ka.seˈɾɔ.ɫa/ /ka.seˈɾɔ.ɫɔ/ /kə.səˈɾɔ.ɫə/ n fem
cazo

cassola /kaˈsɔ.ɫa/ /kaˈsɔ.ɫɔ/ /kəˈsɔ.ɫə/ n fem
cazuela

cassolada /ka.soˈɫa.ða/ /kə.soˈɫa.ðə/ /kə.suˈɫa.ðə/ n fem
cazolada
Menjar cuinat en una cassola.
cacerolada
Soroll de cassoles i altres objectes metàl·lics com a manifestació de protesta o de reivindicació.

cassoleta /ka.soˈɫe.ta/ /kə.soˈɫə.tə/ /kə.suˈɫɛ.tə/ n fem
cazoleta

cassó /kaˈso/ /kəˈso/ n masc
cazo

cast /ˈkast/ adj masc
casto

casta /ˈkas.ta/ /ˈkas.tə/ n fem
casta

castany /kəsˈtaɲ/ n masc
castaño

castanya n fem
castaña
(botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castanyada /kas.taˈɲa.ða/ /kəs.təˈɲa.ðə/ n fem
castañada
Àpat pres típicament en forma festiva en què una de les menges principals és la castanya, en especial com a costum tradicional el dia de Tots Sants, o la menja de castanyes en si mateixa.
castañal
castanyeda
castañazo
(col·loquial) Cop fort.

castanyola /kas.taˈɲɔ.ɫa/ /kas.taˈɲɔ.ɫɔ/ n fem
castañola

castanyoles /kas.taˈɲɔ.les/ /kəs.təˈɲɔ.ɫəs/ n fem
castañuelas

castanyoleta /kas.ta.ɲoˈɫe.ta/ /kəs.tə.ɲoˈɫə.tə/ /kəs.tə.ɲuˈɫɛ.tə/ n fem
castañola

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ n fem
castidad

castell /kasˈteʎ/ n masc
castillo
Fortificació defensiva.

castellanisme /kas.te.ʎaˈniz.me/ /kəs.tə.ʎəˈniz.mə/ n masc
castellanismo

castellanitzar /kas.te.ʎa.niˈd͡za/ /kas.te.ʎa.niˈza/ /kas.te.ʎa.niˈzaɾ/ /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za/ v
castellanizar

castellanolleonès /kas.teˌʎa.no.ʎe.oˈnes/ /kəs.təˌʎa.no.ʎə.oˈnəs/ /kəs.təˌʎa.nu.ʎə.uˈnɛs/ adj masc
castellanoleonés
Relatiu o pertanyent a Castella i Lleó.

castellanolleonès /kas.teˌʎa.no.ʎe.oˈnes/ /kəs.təˌʎa.no.ʎə.oˈnəs/ /kəs.təˌʎa.nu.ʎə.uˈnɛs/ n masc
castellanoleonés
Persona que habita o és originària de Castella i Lleó.

castellanomanxec /kas.teˌʎa.no.maɲˈt͡ʃek/ /kəs.təˌʎa.no.məɲˈʃək/ /kəs.təˌʎa.nu.məɲˈʃɛk/ adj masc
castellanomanchego
Relatiu o pertanyent a Castella-la Manxa.

castellanomanxec /kas.teˌʎa.no.maɲˈt͡ʃek/ /kəs.təˌʎa.no.məɲˈʃək/ /kəs.təˌʎa.nu.məɲˈʃɛk/ n masc
castellanomanchego
Persona que habita o és originària de Castella-la Manxa.

castellanoparlant /kas.teˌʎa.no.parˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.no.pəɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.nu.pərˈɫan/ adj
castellanohablante
Que s’expressa en castellà.

castellanoparlant /kas.teˌʎa.no.parˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.no.pəɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.nu.pərˈɫan/ n neut
castellanohablante
Qui parla castellà.

castellà adj masc
castellano
Propi de Castella.
Relatiu a la llengua originària de Castella.

castellà n masc
castellano
Habitant d'un castell.
Natural de Castella.
castellano español
(masculí singular) Llengua pròpia de Castella.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ v
castigar
Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.
(gastronomia) Afegir al sucre un altre producte, com ara glucosa, crémor tàrtar o àcid cítric, per a evitar-ne la cristal·lització.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ n masc
castor
Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

castrar /kasˈtɾa/ /kasˈtɾaɾ/ /kəsˈtɾa/ v
castrar
Extirpar els òrgans reproductors.

castre /ˈkas.tɾe/ /ˈkas.tɾə/ n masc
castro

castrense /kasˈtɾen.se/ /kəsˈtɾɛn.sə/ adj
castrense

casual /ka.zuˈaɫ/ adj
casual

casualitat /ka.zu.a.ɫiˈtat/ /kə.zu.ə.ɫiˈtat/ n fem
casualidad

casualment /ka.zuˌaɫˈmen/ /ka.zuˌaɫˈment/ /kə.zuˌaɫˈmen/ /kə.zuˌaɫˈment/ adv
casualmente

cataclisme /ka.taˈkɫiz.me/ /kə.təˈkɫiz.mə/ n masc
cataclismo

catacrac /ka.taˈkɾak/ /kə.təˈkɾak/ Interjection
crac

catacumba /ka.taˈkum.ba/ /kə.təˈkum.bə/ n fem
catacumbas
Lloc subterrani i sovint secret on s'enterren morts i sovint també es practiquen actes religiosos, en especial les de l'antiga Roma, famoses pels seus complicats circuits.

catalanada /ka.ta.ɫaˈna.ða/ /kə.tə.ɫəˈna.ðə/ n fem
catalanada

catalanisme /ka.ta.ɫaˈniz.me/ /kə.tə.ɫəˈniz.mə/ n masc
catalanismo

catalanitat /ka.ta.ɫa.niˈtat/ /kə.tə.ɫə.niˈtat/ n fem
catalanidad

catalanització /ka.ta.la.ni.d͡za.siˈo/ /ka.ta.la.ni.za.siˈo/ /kə.tə.ɫə.nid.zə.siˈo/ n fem
catalanización

catalanitzar /ka.ta.ɫa.niˈd͡za/ /ka.ta.ɫa.niˈza/ /ka.ta.ɫa.niˈzaɾ/ /kə.tə.ɫə.niˈd͡za/ v
catalanizar

catalanoamazic /ka.taˌɫa.no.a.maˈzik/ /kə.təˌɫa.no.ə.məˈzik/ /kə.təˌɫa.nu.ə.məˈzik/ adj masc
catalanoberber

catalanofonia /ka.ta.ɫa.no.foˈni.a/ /kə.tə.ɫə.no.foˈni.ə/ /kə.tə.ɫə.nu.fuˈni.ə/ n fem
catalanofonía

catalanofòbia /ka.taˌɫa.noˈfɔ.bi.a/ /kə.təˌɫa.noˈfɔ.bi.ə/ /kə.təˌɫa.nuˈfɔ.bi.ə/ /kə.təˌɫa.nuˈfɔ.βi.ə/ n fem
catalanofobia

catalanomexicà /ka.taˌɫa.no.mek.siˈka/ /kə.təˌɫa.no.mək.siˈka/ /kə.təˌɫa.nu.mək.siˈka/ adj masc
catalanomexicano

catalanoparlant /ka.taˌɫa.no.parˈɫan/ /ka.taˌɫa.no.paɾˈɫan/ /ka.taˌɫa.no.paɾˈɫant/ /kə.təˌɫa.no.pəɾˈɫant/ /kə.təˌɫa.nu.pərˈɫan/ adj
catalanohablante

catalanovalencià /ka.taˌɫa.no.va.ɫen.siˈa/ /ka.taˌɫa.no.βa.ɫen.siˈa/ /kə.təˌɫa.no.və.ɫən.siˈa/ /kə.təˌɫa.nu.və.ɫən.siˈa/ /kə.təˌɫa.nu.βə.ɫən.siˈa/ adj masc
catalanovalenciano

catalitzar /ka.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.ta.ɫiˈza/ /ka.ta.ɫiˈzaɾ/ v
catalizar

catalogar /ka.ta.ɫoˈɣa/ /ka.ta.ɫoˈɣaɾ/ /kə.tə.ɫoˈɣa/ /kə.tə.ɫuˈɣa/ v
catalogar

català adj masc
catalán
Relatiu o pertanyent a Catalunya, als seus habitants o a la llengua catalana.

català n masc
catalán
Natural de Catalunya.
(masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

catalític /ka.taˈɫi.tik/ /kə.təˈɫi.tik/ adj masc
catalítico

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ n masc
cataplasma
Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

cataplàsia /ka.taˈpɫa.zi.a/ /kə.təˈpɫa.zi.ə/ n fem
cataplasia

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ n fem
catapulta
Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.
Mecanisme d'algunes embarcacions que permet mitjançant un carril i un lligam arrossegar una aeronau per donar-li una embranzida extra (a més de la pròpia dels motors de l'aeronau) per tal de facilitar l'enlairament en espais limitats.

catapultar /ka.ta.puɫˈta/ /ka.ta.puɫˈtaɾ/ /kə.tə.puɫˈta/ v
catapultar

catari /kaˈta.ɾi/ /kəˈta.ɾi/ adj
catario

catarro /kaˈta.ro/ /kəˈta.ro/ /kəˈta.ru/ n masc
catarro
Inflamació d’una membrana mucosa, generalment amb hipersecreció.

catarsi /kaˈtaɾ.si/ /kəˈtar.si/ n fem
catarsis

catarí /ka.taˈri/ /kə.təˈri/ n masc
catarrino

catastrofisme /ka.tas.tɾoˈfiz.me/ /kə.təs.tɾoˈfiz.mə/ /kə.təs.tɾuˈfiz.mə/ n masc
catastrofismo

catastròfic /ka.tasˈtɾɔ.fik/ adj masc
catastrófico

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ n fem
catecolamina

catedral /ka.teˈðɾaɫ/ n fem
catedral

catedràtic /ka.teˈðɾa.tik/ n masc
catedrático

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
categoría

categoria docent n fem
categoría docente

categoria gramatical n fem
categoría gramatical

categoria lèxica n fem
clase de palabras

categoritzar /ka.te.ɣo.ɾiˈd͡za/ /ka.te.ɣo.ɾiˈza/ /ka.te.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /kə.tə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /kə.tə.ɣu.ɾiˈd͡za/ v
categorizar

categòricament /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ adv
categóricamente tajantemente

catenulat /ka.te.nuˈɫat/ /kə.tə.nuˈɫat/ adj masc
catenulado

catenuliforme /ka.te.nu.ɫiˈfoɾ.me/ /kə.tə.nu.ɫiˈfor.mə/ adj
catenuliforme

catequitzar /ka.te.kiˈd͡za/ /ka.te.kiˈza/ /ka.te.kiˈzaɾ/ /kə.tə.kiˈd͡za/ v
catequizar

catet /kaˈtet/ /kəˈtɛt/ n masc
cateto

catifa /kaˈti.fa/ n fem
alfombra

catió /ka.tiˈo/ /kə.tiˈo/ n masc
catión

catorze /kaˈtoɾ.ze/ number
catorce

catorzè /ka.toɾˈze/ /kə.toɾˈzə/ /kə.turˈzɛ/ number
décimo

cats /ˈkats/ n masc
catos

catxa /ˈka.t͡ʃa/ /ˈka.t͡ʃə/ n fem
farol

catxalot /ka.t͡ʃaˈɫɔt/ /kə.t͡ʃəˈɫɔt/ n masc
cachalote

catxalot nan n masc
cachalote enano

catxalot pigmeu n masc
cachalote pigmeo

catxalots pigmeus n masc
cógidos

catxel /kaˈt͡ʃɛɫ/ /kəˈt͡ʃɛɫ/ n masc
berberecho

catxupí /ka.t͡ʃuˈpi/ /kə.t͡ʃuˈpi/ n masc
cachupín

catàlisi /kaˈta.ɫi.zi/ n fem
catálisis

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ n fem
catástrofe
Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

catàstrofe natural n fem
catástrofe natural

catòlic /kaˈtɔ.ɫik/ adj masc
católico
Dit del qui pertany a la religió cristiana que accepta la universalitat de l'autoritat del Papa.

catòlicament /kaˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /kaˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈment/ adv
católicamente

catúfol /kaˈtu.foɫ/ /kəˈtu.foɫ/ /kəˈtu.fuɫ/ n masc
cangilón

cau /ˈkaw/ n masc
cubil
Forat en terra on certes bèsties s’hi amaguen.

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ adj masc
caucasiano
Relatiu o pertanyent al Caucas.

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ n masc
caucasiano
Persona que habita o és originària del Caucas.

caució /kaw.siˈo/ /kəw.siˈo/ n fem
caución

caucàsic /kawˈka.zik/ /kəwˈka.zik/ adj masc
caucásico

caulescent /kaw.ɫeˈsen/ /kaw.ɫeˈsent/ /kəw.ɫəsˈsen/ /kəw.ɫəsˈsent/ /kəw.ɫəˈsen/ adj
caulescente
Dit dels vegetals que tenen una tija aparent.

caulocistidi /kaw.ɫo.sisˈti.ði/ /kəw.ɫo.sisˈti.ði/ /kəw.ɫu.sisˈti.ði/ n masc
caulocistidio

caulícola /kawˈɫi.ko.ɫa/ /kəwˈɫi.ko.ɫə/ /kəwˈɫi.ku.ɫə/ adj
caulícola

caure /ˈkaw.ɾe/ v
caer caerse
Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
caer
Escaure's en cert temps o cert lloc.

caure malalt v
caer enfermo

caure-hi /ˈkaw.ɾej/ /ˈkaw.ɾəj/ v
caer

causa /ˈkaw.za/ n fem
causa
Motiu, explicació, el perquè.
Plet judicial.

causant /kawˈzan/ /kawˈzant/ /kəwˈzan/ /kəwˈzant/ n neut
causante
A l’impost de successions i donacions, el donant o la persona morta.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ v
causar

cautela /kawˈtɛ.ɫa/ /kawˈtɛ.ɫɛ/ /kəwˈtɛ.ɫə/ n fem
cautela

cautelosament /kaw.teˌɫo.zaˈmen/ /kaw.teˌɫo.zaˈment/ /kəw.təˌɫo.zəˈmen/ /kəw.təˌɫo.zəˈment/ adv
cautelosamente

cauteri /kawˈtɛ.ɾi/ /kəwˈtɛ.ɾi/ n masc
cauterio
Barra de ferro rodona amb un cap o botonet a la punta, de la qual se servien els cirurgians per aplicar-la roent sobre ferides per estroncar la sang i eixugar-les.
L'acció d'aplicar el cauteri.
Medicament càustic.
Metafòricament, allò que corregeix o preserva d'algun mal.

cauteritzar /kaw.te.ɾiˈd͡za/ /kaw.te.ɾiˈza/ /kaw.te.ɾiˈzaɾ/ /kəw.tə.ɾiˈd͡za/ v
cauterizar

cava /ˈka.va/ /ˈka.və/ /ˈka.βa/ /ˈka.βə/ n fem
hoyo
Cova o excavació feta al terra.
bodega
Celler subterrani a on s'emmagatzema el vi.

cava /ˈka.va/ /ˈka.və/ /ˈka.βa/ /ˈka.βə/ n masc
cava
(normalment no comptable) Xampany català.

cavalcada /ka.vaɫˈka.ða/ /ka.βaɫˈka.ða/ /kə.vəɫˈka.ðə/ /kə.βəɫˈka.ðə/ n fem
cabalgata
Comitiva a cavall.
carrera
Correguda de cavalls.
cabalgada
(antigament) Presa feta saquejant.
cabalcada
Tribut o dret senyorial.

cavalcador /ka.vaɫ.kaˈðoɾ/ /ka.βaɫ.kaˈðo/ /ka.βaɫ.kaˈðoɾ/ /kə.vəɫ.kəˈðo/ /kə.βəɫ.kəˈðo/ n masc
cabalgador

cavalcadura /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾa/ /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾa/ /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾə/ /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾə/ n fem
cabalgadura

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ v
cabalgar

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ n masc
caballo yegua
(mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
(escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.
caballo
(jocs de cartes) Carta de la baralla marcada amb el número 11 i representada per un soldat a cavall.
(col·loquial) Heroïna (droga).
(pilota basca) Jugada ofensiva de la modalitat de frontennis consistent a llançar la pilota contra el frontis de manera que toqui a continuació la paret esquerra i vagi a la paret de rebot.

cavall de mar n masc
caballito

cavall per dins n masc
caballo por dentro

cavall per fora n masc
caballo por fuera

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ n masc
caballero caballera
Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.
caballero
Home educat i de classe.

cavalleresc /ka.va.ʎeˈɾesk/ /ka.βa.ʎeˈɾesk/ /kə.və.ʎəˈɾɛsk/ /kə.βə.ʎəˈɾɛsk/ adj masc
caballeresco

cavallerescament /ka.va.ʎeˌɾes.kaˈment/ /ka.βa.ʎeˌɾes.kaˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈment/ /kə.βə.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ adv
caballerescamente

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ n fem
caballería
Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavallerós /ka.va.ʎeˈɾos/ /ka.βa.ʎeˈɾos/ /kə.və.ʎəˈɾos/ /kə.βə.ʎəˈɾos/ adj masc
caballeroso

cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ n masc
puente mecánico
(billar) Instrument utilitzat per a guiar el final de la fletxa del tac quan la bola que es vol colpejar queda massa lluny perquè el jugador faci el pont.

cavallets /ka.vaˈʎets/ /ka.βaˈʎets/ /kə.vəˈʎəts/ /kə.vəˈʎɛts/ /kə.βəˈʎɛts/ n masc
tiovivo carrusel
Atracció infantil de fira que consisteix en una plataforma giratòria accionada mecànicament damunt la qual s'instal·len diversos artificis perquè els infants hi puguin pujar.

cavallfort /kaˌvaʎˈfɔɾt/ /kaˌβaʎˈfɔrt/ /kaˌβaʎˈfɔɾt/ /kəˌvaʎˈfɔɾt/ /kəˌβaʎˈfɔrt/ n masc
churro

cavalló /ka.vaˈʎo/ /ka.βaˈʎo/ /kə.vəˈjo/ /kə.vəˈʎo/ /kə.βəˈʎo/ n masc
caballón
Munt de terra que queda entre dos solcs.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ v
cavar

caviar /ka.viˈaɾ/ /ka.βiˈar/ /ka.βiˈaɾ/ /kə.viˈaɾ/ /kə.βiˈar/ n masc
caviar

cavilat /ka.viˈɫat/ /ka.βiˈɫat/ /kə.viˈɫat/ /kə.βiˈɫat/ n masc
carrasco espinoso

cavil·lar /ka.viɫˈɫaɾ/ /ka.βiɫˈɫa/ /ka.βiˈɫa/ /kə.viɫˈɫa/ /kə.βiɫˈɫa/ /kə.βiˈɫa/ v
cavilar

cavil·losament /ka.viɫˌɫo.zaˈment/ /ka.βiɫˌɫo.zaˈmen/ /ka.βiˌɫo.zaˈmen/ /kə.viɫˌɫo.zəˈmen/ /kə.viɫˌɫo.zəˈment/ /kə.βiɫˌɫo.zəˈmen/ /kə.βiˌɫo.zəˈmen/ adv
cavilosamente

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ n fem
cavidad
Espai buid a dins d'un sòlid.

cavitat abdominal n fem
cavidad abdominal

cavitat bucal n fem
cavidad bucal

cavitat pleural n fem
cavidad pleural

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n fem
caza
Acció de caçar.

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n masc
caza
Avió militar destinat a combatre aeronaus enemigues.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ n masc
cazador

caçadora /ka.saˈðo.ɾa/ /kə.səˈðo.ɾə/ n fem
cazadora

caçamines /ˌka.saˈmi.nes/ /ˌka.səˈmi.nəs/ n masc
dragaminas
Embarcació de guerra que desactiva mines aquàtiques.

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ v
cazar

caçó /kaˈso/ /kəˈso/ n masc
cazon

ce n fem
ce
Lletra c/C.

ce trencada n fem
cedilla

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ n fem
cebolla

cebuà /se.buˈa/ /sə.βuˈa/ n masc
cebuano
Llengua de la família austronèsica del grup visaia parlada a Cebu (Filipines) i illes adjacents.

cec adj
ciego ciega
Que no hi veu.

cec n masc
ciego
Privat de la capacitat de veure-hi.
(anatomia) Porció de l'intestí gros en cul-de-sac situada entre l'ili i el còlon.

cecidi /seˈsi.ði/ /səˈsi.ði/ n masc
cecidio cecidium

cecidogen /se.siˈðɔ.d͡ʒen/ /se.siˈðɔ.ʒen/ /sə.siˈðɔ.ʒən/ adj masc
cecidógeno

cedir /seˈði/ /seˈðiɾ/ /səˈði/ v
ceder

cefalea /se.faˈle.a/ /sə.fəˈle.ə/ n fem
cefalalgia

cefaloraquidi /ˌsɛ.fa.ɫo.raˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫo.rəˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫu.rəˈki.ði/ adj masc
cefalorraquídeo

cefalosporina /se.fa.ɫos.poˈɾi.na/ /sə.fə.ɫos.poˈɾi.nə/ /sə.fə.ɫus.puˈɾi.nə/ n fem
cefalosporina

cefalàlgia /se.faˈɫaɫ.d͡ʒi.a/ /sə.fəˈɫaɫ.ʒi.ə/ n fem
cefalalgia

cegament /ˌse.ɣaˈmen/ /ˌse.ɣaˈment/ /ˌse.ɣəˈmen/ /ˌse.ɣəˈment/ adv
ciegamente

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ v
cegar

ceguesa /seˈɣe.za/ /səˈɣə.zə/ /səˈɣɛ.zə/ n fem
ceguera

cel n masc
cielo firmamento
Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.
cielo
Regió superior considerada com la residència de déu.

cel shading n masc
cel shading

celada n fem
celada
Casc que cobreix cap i nuca però no la cara.
trampa
Emboscada, trampa, engany.

celadament /seˌɫa.ðaˈmen/ /seˌɫa.ðaˈment/ /səˌɫa.ðəˈmen/ /səˌɫa.ðəˈment/ adv
celadamente

celadont /se.ɫaˈðon/ /sə.ɫəˈðon/ /sə.ɫəˈðont/ n masc
celadón

celebració /se.ɫe.bɾa.siˈo/ /sə.ɫə.βɾə.siˈo/ n fem
celebración

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ v
celebrar
Acomplir amb solemnitat seguint un ritual.
Alegrar-se per un fet.
celebrar festejar
Fer activitats festives.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ n fem
celebridad

celemí /se.leˈmi/ /sə.ləˈmi/ n masc
celemín
(arcaisme) Mesura de grans, que conté la dotzena part de la faneca.
(arcaisme) Quantitat que hi cap en la mesura del mateix nom.

celeritat /se.ɫe.ɾiˈtat/ /sə.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
celeridad

celesta /seˈɫes.ta/ /səˈɫes.tə/ n fem
celesta

celestialment /se.ɫes.tiˌaɫˈmen/ /se.ɫes.tiˌaɫˈment/ /sə.ɫəs.tiˌaɫˈmen/ /sə.ɫəs.tiˌaɫˈment/ adv
celestialmente

celidònia /se.liˈðɔ.ni.a/ /sə.liˈðɔ.ni.ə/ n fem
celidonia mayor

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ n fem
ceja
Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

cella de la fava n fem
hebra de las habas

celler /seˈʎe/ /seˈʎeɾ/ /səˈʎe/ n masc
bodega cava

celobert /ˌsɛ.ɫoˈbɛɾt/ /ˌsɛ.ɫuˈbɛrt/ /ˌsɛ.ɫuˈβɛrt/ n masc
patio

celomicet /se.ɫo.miˈset/ /sə.ɫo.miˈsɛt/ /sə.ɫu.miˈsɛt/ n masc
celomicete

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ adj
celta
Propi dels celtes.

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ n neut
celta
Individu pertanyent a la cultura principal que habità Europa en l'antiguitat.

cel·la /ˈsɛ.ɫa/ /ˈsɛ.ɫə/ /ˈsɛ.ɫɛ/ /ˈsɛɫ.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫə/ n fem
celda

cel·lo /ˈse.ɫo/ /ˈsɛ.ɫo/ /ˈsɛ.ɫu/ /ˈsɛɫ.ɫo/ /ˈsɛɫ.ɫu/ n masc
celo sellotape

cel·lofana /se.ɫoˈfa.na/ /seɫ.ɫoˈfa.na/ /sə.ɫuˈfa.nə/ /səɫ.ɫoˈfa.nə/ /səɫ.ɫuˈfa.nə/ n fem
celofán

cel·lular /se.ɫuˈɫaɾ/ /seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /sə.ɫuˈɫar/ /səɫ.ɫuˈɫar/ /səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
celular

cel·lulosa /se.ɫuˈɫo.za/ /seɫ.ɫuˈɫo.za/ /sə.ɫuˈɫo.zə/ /səɫ.ɫuˈɫo.zə/ n fem
celulosa

celíac /seˈɫi.ak/ /səˈɫi.ək/ n masc
celíaco

celístia /seˈɫis.ti.a/ /səˈɫis.ti.ə/ n fem
estrellas

cement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ n masc
cemento

cementar /se.menˈta/ /se.menˈtaɾ/ /sə.mənˈta/ v
cementar

cementiri /se.menˈti.ɾi/ n masc
cementerio camposanto

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ n fem
ceniza

cendrar /senˈdɾa/ /senˈdɾaɾ/ /sənˈdɾa/ v
acrisolar

cendrer /senˈdɾe/ /senˈdɾeɾ/ /sənˈdɾe/ n masc
cenicero

cenocític /se.noˈsi.tik/ /sə.noˈsi.tik/ /sə.nuˈsi.tik/ adj masc
cenocítico

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ n masc
cenotafio

cens /ˈsens/ /ˈsens/ /ˈsɛns/ n masc
censo

censal /senˈsaɫ/ /sənˈsaɫ/ n masc
censal

censar /senˈsa/ /senˈsaɾ/ /sənˈsa/ v
censar

censatari /sen.saˈta.ɾi/ /sən.səˈta.ɾi/ adj masc
censatario
En l'emfiteusi, tenidor del domini útil de la cosa donada a nua percepció
censitario
Relatiu al cens electoral o l'impost per a ser elector, elegible o exercir certs drets polítics

censura /senˈsu.ɾa/ /sənˈsu.ɾə/ n fem
censura

censurar /sen.suˈɾa/ /sen.suˈɾaɾ/ /sən.suˈɾa/ v
censurar
Reprendre, criticar algú per les seves opinions o comportament.
Recriminar, condemnar alguna cosa.

cent /ˈsen/ /ˈsent/ number
cien ciento

centau /senˈtaw/ /sənˈtaw/ n masc
centavo

centellejar /sen.te.ʎeˈd͡ʒa/ /sen.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /sen.te.ʎeˈʒa/ /sən.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /sən.tə.ʎəˈʒa/ v
centellear

centenar /sen.teˈna/ /sen.teˈnaɾ/ /sən.təˈna/ n masc
centena

centenari /sen.teˈna.ɾi/ /sən.təˈna.ɾi/ adj masc
centenario
Que té cent anys.

centenari /sen.teˈna.ɾi/ /sən.təˈna.ɾi/ n masc
centenario
Dia que es commemoren cent anys d'un esdeveniment.

centil n masc
centil

centrada /senˈtɾa.ða/ /sənˈtɾa.ðə/ n fem
centro
(esports de pilota) Passada en què la pilota, la bola o el disc es desplaça des d'una banda del camp de joc fins a l'àrea situada davant de la porteria contrària.
(esports de pilota) Acció de posar la pilota, la bola o el disc en joc des del centre del camp de joc al començament del partit o de cada part i després de la consecució d'un gol.

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ adj
central

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ n neut
central
(handbol, hoquei sobre gel) Jugador que ocupa la posició del mig en la línia davantera, encarregat generalment de dirigir el joc d'atac de l'equip.
centro
(futbol americà) Jugador situat al mig de la línia ofensiva, que s'encarrega de fer l'esnap.

central nuclear n fem
central nuclear

centrar /senˈtɾa/ /senˈtɾaɾ/ v
centrar
Situar una cosa en el centre de visió.
Ignorar els elements poc importants d'una activitat.
(esports de pilota) Fer una passada en què la pilota, la bola o el disc es desplaça des d'una banda del camp de joc fins a l'àrea situada davant de la porteria contrària.
(esports de pilota) Posar la pilota, la bola o el disc en joc des del centre del camp al començament del partit o de cada part i després de la consecució d'un gol.
(pilota basca) empalar

centre /ˈsen.tɾe/ n masc
centro
El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centre cívic n masc
centro cívico

centre d'acolliment per a infants i adolescents n masc
centro de acogida de menores

centre d'atenció a la infància i l'adolescència n masc
centro de atención a la infancia y la adolescencia

centre d'autoaprenentatge n masc
centro de autoaprendizaje

centre d'educació especial n masc
centro de educación especial

centre d'educació infantil i primària n masc
centro de educación infantil y primaria

centre d'educació superior n masc
centro de educación superior

centre d'inserció sociolaboral n masc
centro de inserción sociolaboral

centre d'interès n masc
centro de interés

centre de primera acollida n masc
centro de primera acogida

centre de recerca n masc
centro de investigación

centre de recursos pedagògics n masc
centro de profesores

centre del camp n masc
centro del campo

centre educatiu n masc
centro de enseñanza

centre experimental n masc
centro experimental

centre obert infantil i juvenil n masc
centro abierto infantil y juvenil

centre ocupacional n masc
centro ocupacional

centre residencial d'acció educativa n masc
centro residencial de acción educativa

centre subvencionat d'ensenyament n masc
centro subvencionado de enseñanza

centrifugació /sen.tɾi.fu.ɣa.siˈo/ /sən.tɾi.fu.ɣə.siˈo/ n fem
centrifugación

centrifugar /sen.tɾi.fuˈɣa/ /sen.tɾi.fuˈɣaɾ/ /sən.tɾi.fuˈɣa/ v
centrifugar

centrífug /senˈtɾi.fuk/ /sənˈtɾi.fuk/ adj masc
centrífugo

centuplicar /sen.tu.pɫiˈka/ /sen.tu.pɫiˈkaɾ/ /sən.tu.pɫiˈka/ v
centuplicar

centurió /sen.tu.ɾiˈo/ /sən.tu.ɾiˈo/ n masc
centurión

centè /senˈte/ /sənˈtə/ /sənˈtɛ/ number
centésimo

centímetre /senˈti.me.tɾe/ n masc
centímetro
Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

cenyir /seˈɲi/ /seˈɲiɾ/ v
ceñir

cenyit /seˈɲit/ /səˈɲit/ adj masc
ceñido

cep /ˈsep/ /ˈsəp/ /ˈsɛp/ n masc
cepa

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ n masc
cetro

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ n fem
cera esperma

cerca de camins n fem
búsqueda de caminos

cerca-raons /ˌseɾ.ka.raˈons/ /ˌsəɾ.kə.rəˈons/ /ˌsɛr.kə.rəˈons/ n neut
pendenciero
Persona que es dedica a cercar discussions sovint.

cerca-renous /ˌseɾ.ka.reˈnɔws/ /ˌsəɾ.kə.rəˈnɔws/ /ˌsɛr.kə.rəˈnɔws/ n neut
buscarruidos

cercador /ser.kaˈðo/ /seɾ.kaˈðoɾ/ /sər.kəˈðo/ n masc
buscador
Qui cerca.
(informàtica) Eina de cerca consistent en una base de dades de pàgines web indexades automàticament, que permet a l'usuari de fer consultes a partir d'una o més paraules que apareguin en els documents indexats per mitjà d'un llenguatge d'interrogació.

cercapous /ˌseɾ.kaˈpows/ /ˌsəɾ.kəˈpows/ /ˌsɛr.kəˈpows/ n masc
garabato

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ v
buscar
Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercar món v
ver mundo

cercatalents /ˌseɾ.ka.taˈɫens/ /ˌsəɾ.kə.təˈɫens/ /ˌsɛr.kə.təˈɫens/ n neut
cazatalentos

cercavila /ˌser.kaˈβi.ɫa/ /ˌseɾ.kaˈvi.ɫa/ /ˌseɾ.kaˈβi.ɫa/ /ˌsəɾ.kəˈvi.ɫə/ /ˌsɛr.kəˈvi.ɫə/ /ˌsɛr.kəˈβi.ɫə/ n fem
pasacalles

cercle /ˈseɾ.kɫe/ n masc
círculo circunferencia
Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.
círculo
(basquetbol) Cadascuna de les tres àrees d'una pista de joc limitades per una circumferència d'1,8 m de radi.

cercle central n masc
círculo central

cercle d'espera n masc
círculo de espera

cercle de llançament n masc
círculo de lanzamiento

cercle de servei n masc
círculo de enfrentamiento

cercosporiosi /seɾ.kos.po.ɾiˈɔ.zi/ /sər.kus.pu.ɾiˈɔ.zi/ /səɾ.kos.po.ɾiˈɔ.zi/ n fem
cercosporiosis

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ n masc
cereal

cerealístic /se.ɾe.aˈɫis.tik/ /sə.ɾe.əˈɫis.tik/ adj masc
cerealístico

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ n masc
cerebelo

cerebel·lós /se.ɾe.beɫˈɫos/ /se.ɾe.βeˈɫos/ /sə.ɾə.bəɫˈɫos/ /sə.ɾə.βəɫˈɫos/ /sə.ɾə.βəˈɫos/ adj
cerebeloso

cerebral /se.ɾeˈbɾaɫ/ /sə.ɾəˈβɾaɫ/ adj
cerebral

ceri adj masc
cerio
De cera.

ceri n masc
cerio
Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerilla /seˈɾi.ʎa/ /səˈɾi.ʎə/ n fem
cerilla
Candela molt prima en espiral.

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ n fem
ceremonia

cerndre /ˈsɛn.dɾe/ /ˈsɛn.dɾə/ v
cribar

cernos /ˈser.nus/ /ˈseɾ.nos/ n masc
kernos

cerra /ˈsə.rə/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
cerda

cerro /ˈsɛ.ro/ /ˈsɛ.ru/ n masc
cerro

cert /ˈsɛrt/ adj masc
cierto
Conforme a la realitat, veritable.
Segur, sens dubte.
Algú o alguna cosa determinada però no especificada.

cert /ˈsɛrt/ adv
cierto

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ adv
ciertamente

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ n fem
certeza

certificar /seɾ.ti.fiˈka/ /seɾ.ti.fiˈkaɾ/ /sər.ti.fiˈka/ v
certificar
Donar una cosa per certa.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ adj
certificado
Enviament postal amb garantia de lliurament al destinatari.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ n masc
certificación certificado
Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

certificat d'aptitud pedagògica n masc
certificado de aptitud pedagógica

certificat d'escolaritat n masc
certificado de escolaridad

cervatell /ser.βaˈteʎ/ /seɾ.vaˈteʎ/ /seɾ.βaˈteʎ/ /sər.bəˈteʎ/ /səɾ.vəˈteʎ/ n masc
cervato cervatillo

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ n masc
cerebro seso
(anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervellera /ser.βeˈʎe.ɾa/ /seɾ.veˈʎe.ɾa/ /seɾ.βeˈʎe.ɾa/ /sər.bəˈʎe.ɾə/ /səɾ.vəˈʎe.ɾə/ n fem
capacete

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ n fem
cerveza caña
(aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.

cervesòfil /ser.βeˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.veˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.βeˈzɔ.fiɫ/ /sər.bəˈzɔ.fiɫ/ /səɾ.vəˈzɔ.fiɫ/ n masc
cervezófilo

cervical /ser.βiˈkaɫ/ /seɾ.viˈkaɫ/ /seɾ.βiˈkaɫ/ /sər.biˈkaɫ/ /səɾ.viˈkaɫ/ adj
cervical

ceràmic /seˈɾa.mik/ /səˈɾa.mik/ adj masc
cerámico

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ n fem
cerámica

cerç /ˈsɛrs/ n masc
cierzo

cesi n masc
cesio

cessar /seˈsa/ /seˈsaɾ/ /səˈsa/ v
cesar
(intransitiu) Arribar a la fi.
Deixar un càrrec.

cessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ n fem
dejada

cessió al porter n fem
cesión al portero

cesta /ˈses.ta/ /ˈses.tə/ n fem
cesta

cesta punta n fem
cesta
(pilota basca) Modalitat masculina de pilota basca practicada amb una cesta punta en un frontó llarg, en partits per parelles de quaranta punts.
(pilota basca) Cesta de 62 a 68 cm de llargada i amb un fons de 13 a 15 cm de profunditat.

cester n masc
cestero

cesària /seˈza.ɾi.a/ /səˈza.ɾi.ə/ n fem
cesárea

cetacis /seˈta.sis/ /səˈta.sis/ n masc
cetáceos

chavacano n masc
chabacano

chenin /t͡ʃeˈnin/ /ʃəˈnin/ n masc
agudelo

cherokee /t͡ʃeˈɾɔ.ki/ /t͡ʃəˈɾɔ.ki/ n neut
cherokee
(masculí singular) Llengua ameríndia de la família iroquesa originària del sud dels Apalatxes.

choctaw n masc
chacta

cian /siˈan/ n masc
cian

ciberassetjament escolar n masc
ciberacoso

ciberatac /si.be.ɾaˈtak/ /si.βə.ɾəˈtak/ n masc
ciberataque

ciberguerra /si.beɾˈɣɛ.ra/ /si.βerˈɣɛ.ra/ /si.βeɾˈɣɛ.rɛ/ /si.βərˈɡɛ.rə/ n fem
ciberguerra

cibernètic /si.beɾˈnɛ.tik/ /si.βərˈnɛ.tik/ adj masc
cibernético

cicatritzant /si.ka.tɾiˈd͡zan/ /si.ka.tɾiˈzan/ /si.ka.tɾiˈzant/ /si.kə.tɾiˈd͡zan/ /si.kə.tɾiˈd͡zant/ adj
cicatrizante

cicatritzar /si.ka.tɾiˈd͡za/ /si.ka.tɾiˈza/ /si.ka.tɾiˈzaɾ/ /si.kə.tɾiˈd͡za/ v
cicatrizar

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ n fem
cicatriz alforza

cicerone /si.seˈɾo.ne/ /si.səˈɾo.nə/ n neut
cicerone

cicle /ˈsi.kɫe/ n masc
ciclo

cicle formatiu n masc
ciclo formativo

cicle formatiu de grau mitjà n masc
ciclo formativo de grado medio

cicle formatiu de grau superior n masc
ciclo formativo de grado superior

cicle inicial d'educació primària n masc
primer ciclo de educación primaria

cicle mitjà d'educació primària n masc
segundo ciclo de educación primaria

cicle superior d'educació primària n masc
tercer ciclo de educación primaria

cicle universitari n masc
ciclo universitario

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ n masc
ciclismo

ciclista /siˈkɫis.ta/ /siˈkɫis.te/ /siˈkɫis.tə/ n neut
ciclista

cicloheximida /ˌsi.kɫo.eɡ.ziˈmi.ða/ /ˌsi.kɫo.əɡ.ziˈmi.ðə/ /ˌsi.kɫu.əɡ.ziˈmi.ðə/ n fem
cicloheximida

ciclomotor /ˌsi.kɫo.moˈtoɾ/ /ˌsi.kɫu.muˈtor/ n masc
ciclomotor

cicloturisme n masc
cicloturismo

cicloïdal /si.kɫo.iˈðaɫ/ /si.kɫu.iˈðaɫ/ adj
cicloidal

cicló /siˈkɫo/ n masc
ciclón

cicuta /siˈku.ta/ /siˈku.tə/ n fem
cicuta

cientment /siˌemˈmen/ /siˌemˈment/ adv
cientemente

científic /si.enˈti.fik/ adj masc
científico
Relatiu a la ciència.

científic /si.enˈti.fik/ n masc
científico
Persona que es dedica a la recerca.

científicament /si.enˌti.fi.kaˈmen/ /si.enˌti.fi.kaˈment/ /si.ənˌti.fi.kəˈmen/ /si.ənˌti.fi.kəˈment/ adv
científicamente

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ n fem
cigarra chicharra
Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
cigala
Crustaci de la família dels decàpodes palinurs, que habita a les roques i la sorra del litoral, i és molt valorat gastronòmicament.
polla
(vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ n masc
puro cigarro

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ n fem
cigarrillo

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
cisne

cigonya /siˈɣo.ɲa/ n fem
cigüeña

cigró /siˈɣɾo/ n masc
garbanzo

cilici n masc
cilicio

cilindre /siˈɫin.dɾe/ /siˈɫin.dɾə/ n masc
cilindro
(basquetbol) Espai imaginari de forma cilíndrica d'una pista de joc que comprèn la zona ocupada per un jugador en contacte amb el terra i la zona que ocuparia amb un salt vertical.

cilíndric /siˈɫin.dɾik/ adj masc
cilíndrico

cim /ˈsim/ n masc
cima cumbre

cimbiforme /sim.biˈfor.mə/ /sim.biˈfoɾ.me/ adj
cimbiforme

cimejar /si.meˈd͡ʒa/ /si.meˈd͡ʒaɾ/ /si.meˈʒa/ /si.məˈd͡ʒa/ /si.məˈʒa/ v
coronar

ciment /siˈmen/ /siˈment/ n masc
cemento

cimera /siˈme.ɾa/ /siˈmɛ.ɾə/ n fem
cimera
Ornament de la part superior de l’elm.
cumbre
Reunió de dirigents d’alt nivell.

cinabri n masc
cinabrio

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ number
cinco
(cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
(valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc bitlles n masc
casín

cinc-centes /siŋˈsen.tes/ /siŋˈsen.təs/ number
quinientas
Forma femenina de cinc-cents.

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ number
quinientos

cineasta /si.neˈas.ta/ /si.neˈas.tə/ n neut
cineasta

cinegètic /si.neˈd͡ʒɛ.tik/ /si.neˈʒɛ.tik/ /si.nəˈʒɛ.tik/ adj masc
cinegético

cinema /siˈne.ma/ /siˈnə.mə/ /siˈnɛ.mə/ n masc
cine cinematógrafo

cinematografia n masc
cine

cinemàtica /si.neˈma.ti.ka/ /si.nəˈma.ti.kə/ n fem
Cinemática

cinemàtica directa n fem
cinemática directa

cinemàtica inversa n fem
cinemática inversa

cinesina /si.neˈzi.na/ /si.nəˈzi.nə/ n fem
cinesina

cingla /ˈsiŋ.ɡɫa/ /ˈsiŋ.ɡɫə/ n fem
cincha

cinglar /siŋˈɡɫa/ /siŋˈɡɫaɾ/ v
ensillar

cingle /ˈsiŋ.ɡɫe/ /ˈsiŋ.ɡɫə/ n masc
risco

cinologia /si.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.no.ɫoˈʒi.a/ /si.no.ɫoˈʒi.ə/ /si.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
cinología

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ number
cincuenta

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ number
cincuenta

cinquanta-cinquè /siŋˌkwan.ta.siŋˈke/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkə/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ number
cincuenta

cinquanta-dosè /siŋˌkwan.ta.ðoˈze/ /siŋˌkwan.tə.ðoˈzə/ /siŋˌkwan.tə.ðuˈzɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ number
cincuenta

cinquanta-novè /siŋˌkwan.ta.noˈve/ /siŋˌkwan.ta.noˈβe/ /siŋˌkwan.tə.noˈvə/ /siŋˌkwan.tə.nuˈvɛ/ /siŋˌkwan.tə.nuˈβɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ number
cincuenta

cinquanta-quatrè /siŋˌkwan.ta.kwaˈtɾe/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾə/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ number
cincuenta

cinquanta-setè /siŋˌkwan.ta.seˈte/ /siŋˌkwan.tə.səˈtə/ /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ number
cincuenta

cinquanta-sisè /siŋˌkwan.ta.siˈze/ /siŋˌkwan.tə.siˈzə/ /siŋˌkwan.tə.siˈzɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ number
cincuenta

cinquanta-tresè /siŋˌkwan.ta.tɾeˈze/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzə/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ number
cincuenta

cinquanta-una /siŋˌkwan.taˈu.na/ /siŋˌkwan.təˈu.nə/ number
cincuenta
Forma femenina de cinquanta-un.

cinquanta-unè /siŋˌkwan.ta.uˈne/ /siŋˌkwan.tə.uˈnə/ /siŋˌkwan.tə.uˈnɛ/ number
quincuagésimo

cinquanta-vuit /siŋˌkwan.taˈvujt/ /siŋˌkwan.taˈβujt/ /siŋˌkwan.təˈvujt/ /siŋˌkwan.təˈβujt/ number
cincuenta

cinquanta-vuitè /siŋˌkwan.ta.vujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βwiˈte/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtə/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtɛ/ /siŋˌkwan.tə.βujˈtɛ/ number
quincuagésimo

cinquantejar /siŋ.kwan.teˈd͡ʒa/ /siŋ.kwan.teˈd͡ʒaɾ/ /siŋ.kwan.teˈʒa/ /siŋ.kwən.təˈd͡ʒa/ /siŋ.kwən.təˈʒa/ v
rondar

cinquantena /siŋ.kwanˈte.na/ /siŋ.kwənˈtə.nə/ /siŋ.kwənˈtɛ.nə/ n fem
cincuentena

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ number
quincuagésimo

cinquena falta n fem
quinta falta

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ number
quinto

cinta /ˈsin.ta/ /ˈsin.tə/ n fem
cinta
Tira de tela per adornar la roba o recollir els cabells.
(pilota basca) Tira de roba que serveix per a subjectar el guant d'una cesta al canell.

cinta adhesiva n fem
cinta adhesiva

cinta elàstica n fem
cinta elástica

cinta magnètica n fem
cinta magnética

cinta tensora n fem
cincha

cintar /sinˈta/ /sinˈtaɾ/ v
circundar

cintra /ˈsin.tɾa/ /ˈsin.tɾə/ n fem
cintra

cintrar /sinˈtɾa/ /sinˈtɾaɾ/ v
cintrar

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ n fem
cintura

cintura escapular n fem
cintura escapular

cintura pelviana n fem
cintura pelviana

cinturó n masc
cinturón cinto
Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

cinèfil /siˈnɛ.fiɫ/ n masc
cinéfilo

cinètic /siˈnɛ.tik/ adj masc
cinético

ciprinodòntid /si.pɾi.noˈðɔn.tit/ /si.pɾi.nuˈðɔn.tit/ n masc
cipriodóntido

circ n masc
circo
Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circa /ˈsir.ka/ adv
circa

circadiari /sir.kə.ðiˈa.ɾi/ /siɾ.ka.ðiˈa.ɾi/ adj masc
circadiano

circassià /sir.kə.siˈa/ /siɾ.ka.siˈa/ adj masc
circasiano
Relatiu o pertanyent a Circàssia.

circassià /sir.kə.siˈa/ /siɾ.ka.siˈa/ n masc
circasiano
Persona que habita o és originària de Circàssia.

circuit /sirˈkujt/ n masc
circuito
Recorregut a l'entorn d'un lloc.

circulació /sir.ku.ɫə.siˈo/ /siɾ.ku.ɫa.siˈo/ n fem
circulación
Acció de circular
Trànsit de vehicles per una via.
(esports de pilota) Moviment de la pilota o d'un atacant durant la fase d'atac.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ adj
circular
Relacionat amb el cercle.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ n fem
circular
Comunicat enviat a diversos membres d'un grup, els quals han de confirmar haver-lo llegit.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ v
circular
Moure's donant una o diverses voltes pe un mateix camí.
(esports de pilota) Estar en moviment, la pilota o un atacant, durant la fase d'atac.

circularitzar /sir.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /sir.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈza/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ v
circularizar

circularment /sir.kuˌɫarˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈment/ adv
circularmente

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ v
circuncidar

circumdar /sir.kumˈda/ /siɾ.kumˈda/ /siɾ.kumˈdaɾ/ v
circumdar

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ n fem
circunferencia

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ n fem
circunnavegación ümbermaailmareis

circumnavegar /sir.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.na.veˈɣaɾ/ /siɾ.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.nə.vəˈɣa/ v
circunnavegar

circumscripció /siɾ.kums.kɾip.siˈo/ n fem
circumscripción

circumstanciadament /sir.kums.tan.siˌa.ðaˈmen/ /sir.kums.tən.siˌa.ðəˈmen/ /siɾ.kums.tan.siˌa.ðaˈmen/ /siɾ.kums.tan.siˌa.ðaˈment/ /siɾ.kums.tən.siˌa.ðəˈment/ adv
circunstanciadamente

circumstància /siɾ.kumsˈtan.si.a/ n fem
circunstancia

circumval·lació /sir.kum.baɫ.ɫa.siˈo/ /sir.kum.bə.ɫə.siˈo/ /siɾ.kum.ba.ɫa.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vaɫ.ɫa.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vəɫ.ɫə.siˈo/ n fem
circunvalación

circumval·lar /sir.kum.baɫˈɫa/ /sir.kum.bəɫˈɫa/ /sir.kum.bəˈɫa/ /siɾ.kum.baˈɫa/ /siɾ.kuɱ.vaɫˈɫaɾ/ /siɾ.kuɱ.vəɫˈɫa/ v
circunvalar

circumvolució /sir.kum.bo.lu.siˈo/ /sir.kum.bu.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vo.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vu.ɫu.siˈo/ n fem
circunvolución

circumvolució cingular n fem
circunvolución cingulada

cirera d'arboç /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/ n fem
madroño

cirerer /si.ɾeˈɾe/ /si.ɾeˈɾeɾ/ n masc
cerezo

ciri /ˈsi.ɾi/ n masc
cirio cirio pascual
Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
(futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
cirio pascual globo
(rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirialera /si.ɾi.aˈɫe.ɾa/ /si.ɾi.əˈɫe.ɾə/ n fem
salicor

cirrus n masc
cirro

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ n fem
cirugía

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ n masc
cirujano

cisa /ˈsi.za/ /ˈsi.zə/ n fem
sisa
Acció i efecte de cisar.
Tall fet en un vestit per després adaptar-hi les mànigues.

cisalla /siˈza.ʎa/ n fem
cizalla

cisar /siˈza/ /siˈzaɾ/ v
sisar

cisell /siˈzeʎ/ n masc
cincel escoplo

cisellar /si.zeˈʎa/ /si.zeˈʎaɾ/ /si.zəˈʎa/ v
ciselar

cisgènere /sizˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/ /siʒˈʒɛ.nə.ɾə/ /siˈʒɛ.nə.ɾə/ adj
cisexual

cisma /ˈsiz.ma/ /ˈsiz.mə/ n masc
cisma
Divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
Discòrdia, desavinença.

cismàtic /sizˈma.tik/ adj masc
cismático
Que s'aparta del seu legítim cap.
Que introdueix el cisma o discòrdia en alguna comunitat.

cissexualitat /si.sek.su.a.ɫiˈtat/ /si.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
cisexualidad

cissoïdal /si.so.iˈðaɫ/ /si.su.iˈðaɫ/ adj
cisoidal

cista /ˈsis.ta/ /ˈsis.tə/ n fem
cista

cistell n masc
cesta

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ n fem
canasta
(basquetbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de basquetbol constituïdes pel tauler, el cèrcol i la xarxa i situades al mig de cada línia de fons, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.
(basquetbol, corfbol) Acció i efecte d'introduir la pilota de dalt a baix en el cèrcol o en el cilindre de vímet de la cistella contrària.
cesta canasta
(corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cistella de dos punts n fem
canasta de dos puntos

cistella de pilotes n fem
cesto de pelotas

cistella de tres punts n fem
canasta triple

cistellet farcit xinès n masc
cestita rellena al vapor

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ n fem
cisterna

cistidi /sisˈti.ði/ n masc
cistidio

cistitis /sisˈti.tis/ n fem
cistitis

cistosorus /sis.toˈzɔ.ɾus/ /sis.tuˈzɔ.ɾus/ n masc
cistosoro

cistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ n masc
cistro

cistòfor /sisˈtɔ.foɾ/ /sisˈtɔ.fur/ n masc
cistóforo

cita /ˈsi.ta/ n fem
cita
Trobada amorosa per conèixer més l'altra persona i gaudir de la mútua companyia.
(castellanisme) citació, referència a un altre autor dins el propi treball.

citació /si.ta.siˈo/ /si.tə.siˈo/ n fem
citación
Escrit que demana la compareixença.
cita
Referència a un altre autor en suport del que es diu.

citar /siˈta/ /siˈtaɾ/ v
citar
Avisar a algú assenyalant-li dia, hora i lloc per tractar d'algun negoci.
Referir o anotar en un escrit els autors, lleis o llocs que s'al·leguen en suport del que es diu o escriu.
Fer saber a alguna persona el manament del jutge perquè comparegui en judici.

cito- prefix
cito-

citopatologia /si.to.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.to.pa.to.ɫoˈʒi.a/ /si.to.pə.to.ɫoˈʒi.ə/ /si.tu.pə.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
citopatología

citosquelet /si.tos.keˈɫet/ /si.tos.kəˈɫət/ /si.tus.kəˈɫɛt/ n masc
citoesqueleto

citostàtic /si.tosˈta.tik/ /si.tusˈta.tik/ adj masc
citoestático

citra vina n fem
chitravina

citrinina /si.tɾiˈni.na/ /si.tɾiˈni.nə/ n fem
citrinina

citòlisi /siˈtɔ.ɫi.zi/ n fem
citólisis

ciutadania /siw.ta.ðaˈni.a/ /siw.tə.ðəˈni.ə/ n fem
ciudadania

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ n fem
ciudadela

ciutadellenc /siw.ta.ðeˈʎeŋ/ /siw.ta.ðeˈʎeŋk/ /siw.tə.ðəˈʎəŋk/ /siw.tə.ðəˈʎɛŋ/ /siw.tə.ðəˈʎɛŋk/ adj masc
ciudadelano

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ n masc
ciudadano

ciutat n fem
ciudad urbe

ciutat dual n fem
ciudad dual

ciutat educadora n fem
ciudad educadora

ciutat universitària n fem
ciudad universitaria

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ n fem
avena

civeta /siˈve.ta/ /siˈvə.tə/ /siˈvɛ.tə/ /siˈβe.ta/ /siˈβɛ.tə/ n fem
civeta

civil /siˈviɫ/ /siˈviɫ/ /siˈβiɫ/ adj
civil
Relatiu a allò de la societat que no pertany a l'exèrcit ni a l'església.

civilitat /si.vi.ɫiˈtat/ /si.vi.ɫiˈtat/ /si.βi.ɫiˈtat/ n fem
civilidad

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ n fem
civilización

civilitzar /si.vi.liˈzaɾ/ /si.vi.ɫiˈd͡za/ /si.βi.liˈd͡za/ /si.βi.liˈzaɾ/ /si.βi.ɫiˈd͡za/ v
civilizar

civilitzat /si.vi.ɫiˈd͡zat/ /si.vi.ɫiˈzat/ /si.βi.ɫiˈd͡zat/ /si.βi.ɫiˈzat/ adj masc
civilizado

civilment /siˌviɫˈmen/ /siˌviɫˈment/ /siˌβiɫˈmen/ adv
civilmente
Segons el dret civil.
Amb civilitat.

civisme /siˈviz.me/ /siˈviz.mə/ /siˈβiz.me/ /siˈβiz.mə/ n masc
civismo

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ n fem
ciencia

ciència aplicada n fem
ciencia aplicada

ciència cognitiva n fem
ciencia cognitiva

ciències de l'educació n fem
ciencias de la educación

ciències humanes n fem
ciencias humanas

ciències naturals n fem
ciencias de la naturaleza

ciències socials n fem
ciencias sociales

claca /ˈkɫa.ka/ /ˈkɫa.kə/ n fem
claque

clacar /kɫaˈka/ /kɫaˈkaɾ/ /kɫəˈka/ v
graznar

cladosporiosi /kɫa.ðos.po.ɾiˈɔ.zi/ /kɫə.ðos.po.ɾiˈɔ.zi/ /kɫə.ðus.pu.ɾiˈɔ.zi/ n fem
cladosporiosis

clam /ˈkɫam/ n masc
clamor

clamar /kɫaˈma/ /kɫaˈmaɾ/ /kɫəˈma/ v
clamar

clamidoconidi /kɫa.mi.ðo.koˈni.ði/ /kɫə.mi.ðo.koˈni.ði/ /kɫə.mi.ðu.kuˈni.ði/ n masc
clamidoconidio

clamidòspora /kɫa.miˈðɔs.po.ɾa/ /kɫə.miˈðɔs.po.ɾə/ /kɫə.miˈðɔs.pu.ɾə/ n fem
clamidóspora

clamor /kɫaˈmo/ /kɫaˈmoɾ/ /kɫəˈmo/ n
clamor

clan /ˈklan/ n masc
clan

clandestinament /kɫan.desˌti.naˈmen/ /kɫan.desˌti.naˈment/ /kɫən.dəsˌti.nəˈmen/ /kɫən.dəsˌti.nəˈment/ adv
clandestinamente

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ adj masc
clandestino

clapa /ˈkɫa.pa/ /ˈkɫa.pə/ n fem
claro
Petita extensió d'alguna cosa (herba, cabells, pèl, fongs, etc) que creix de manera distingible del seu entorn.

clapar /kɫaˈpa/ /kɫaˈpaɾ/ /kɫəˈpa/ v
sobar

clapat /kɫaˈpat/ /kɫəˈpat/ adj masc
manchado
Que és ple de clapes.
remendado
De pelatge amb clapes destacades sobre el color base.

clapir /kɫaˈpi/ /kɫaˈpiɾ/ /kɫəˈpi/ v
latir
Lladrar el gos amb un crit sec i agut, especialment quan veu o segueix peces de caça.

clapit /kɫaˈpit/ /kɫəˈpit/ n masc
latido

clapotejar /kɫa.po.teˈd͡ʒa/ /kɫa.po.teˈd͡ʒaɾ/ /kɫa.po.teˈʒa/ /kɫə.po.təˈd͡ʒa/ /kɫə.pu.təˈʒa/ v
chapotear

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ adj masc
claro
Net, pur.
Lluminós.
Color d'un to apagat, no pujat, càlid, fluix.
Evident, fàcil de comprendre.

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ adv
claro

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ n masc
claro
Espai sense obstacles, per exemple en un bosc.

clar i català adv
en plata

clara /ˈkɫa.ɾə/ n fem
clara
Part blanca de l'ou que protegeix i nodreix el rovell.
clara con limón
(barceloní, gironí, valencià) Cervesa amb llimonada.

claraboia /kɫa.ɾaˈbɔ.ja/ /kɫa.ɾaˈβɔ.ja/ /kɫa.ɾaˈβɔ.jɔ/ /kɫə.ɾəˈβɔ.jə/ n fem
claraboya
En un edifici, part del sostre feta amb material translúcid o transparent, o bé, obertura sense sostre, pensada per a deixar passar la llum.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ adv
claramente

claredat /kɫa.ɾeˈðat/ /kɫə.ɾəˈðat/ n fem
claridad
Allò que és clar.

clarejar /kɫa.ɾeˈd͡ʒa/ /kɫa.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /kɫa.ɾeˈʒa/ /kɫə.ɾəˈd͡ʒa/ /kɫə.ɾəˈʒa/ v
clarear

clarificar /kɫa.ɾi.fiˈka/ /kɫa.ɾi.fiˈkaɾ/ /kɫə.ɾi.fiˈka/ v
clarificar
Aclarir algun embolic.
Fer més net un líquid reduint-ne la densitat d'allò que el fa tèrbol.

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ n masc
clarinete

clarinetista /kɫa.ɾi.neˈtis.ta/ /kɫa.ɾi.neˈtis.te/ /kɫə.ɾi.nəˈtis.tə/ n neut
clarinetista

clarividència /kɫa.ɾi.viˈðɛn.si.a/ /kɫa.ɾi.βiˈðɛn.si.a/ /kɫə.ɾi.viˈðɛn.si.ə/ /kɫə.ɾi.βiˈðɛn.si.ə/ n fem
clarividencia
Capacitat de veure coses més enllà del que permeten els sentits naturals o la tecnologia: veure el futur, el passat, perills inadvertits, etc.

clarió /kɫa.ɾiˈo/ /kɫə.ɾiˈo/ n masc
clarión

clarobscur /ˌkɫa.ɾopsˈkur/ /ˌkɫa.ɾopsˈkuɾ/ /ˌkɫa.ɾosˈkuɾ/ /ˌkɫa.ɾupsˈkur/ n masc
claroscuro

claror /kɫaˈɾo/ /kɫaˈɾoɾ/ /kɫəˈɾo/ n fem
luz

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ n masc
clarín

clarí de claus n masc
clarín cromático

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ n fem
clase
Tipus, mena
Aula.
Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
grup, grup classe
estil propi, distinció

classe magistral n fem
clase magistral

classe mixta n fem
clase mixta

classe particular n fem
clase particular

classejar /kɫa.seˈd͡ʒa/ /kɫa.seˈd͡ʒaɾ/ /kɫa.seˈʒa/ /kɫə.səˈd͡ʒa/ /kɫə.səˈʒa/ v
clasificar

classificació /kɫa.si.fi.ka.siˈo/ n fem
clasificación
Resultat de distribuir uns elements tenint a partir d'un criteri o criteris proposats.
Llista ordenada dels participants en una competició segons la puntuació aconseguida per cadascun d'ells.

classificar /kɫa.si.fiˈka/ /kɫa.si.fiˈkaɾ/ /kɫə.si.fiˈka/ v
clasificar
Distribuir en classes, assignar una categoria, un grup.
clasificarse
(pronominal) Assolir un lloc determinat en una competició.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ n masc
cogote acogotar desasnar
Part del coll que està al darrere.
acogotar cervigudo descogotado
Nuca de les persones.

clatellada /kɫa.teˈʎa.ða/ /kɫə.təˈʎa.ðə/ n fem
cogotazo

clau adj
clave
Que és el més important o rellevant

clau n fem
llave clave
Estri per obrir una porta tancada amb pany.
clave
Pista que permet resoldre un entrellat.
(música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.
Símbol emprat en esquemes, matemàtiques, programació informàtica i lògica per expressar els elements d'un conjunt; la forma d'inici és {, i la forma d'acabament }.

clau n masc
clavo
Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

clau de volta n fem
clave

claudicar /kɫaw.ðiˈka/ /kɫaw.ðiˈkaɾ/ /kɫəw.ðiˈka/ v
claudicar
Deixar de resistir, cedir.
(arcaisme) Coixejar, caminar defectuosament o desarreglada.

claudàtor /kɫawˈða.toɾ/ /kɫəwˈða.tor/ n masc
corchete

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ n masc
llavero
Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.
clavero
En algunes ordres militars era el cavaller que tenia certa dignitat i el càrrec de guardar i defensar el seu principal castell o convent.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ n masc
claustro
(arquitectura) Recinte tancat amb un pati central voltat de galeries porticades.
(anatomia) Làmina prima de substància grisa en cada hemisferi cerebral.

claustre de professors n masc
claustro

claustre universitari n masc
claustro

clavar /kɫaˈvaɾ/ /kɫaˈβa/ /kɫəˈva/ /kɫəˈβa/ v
clavar
Fixar mitjançant claus.

clavari n masc
clavario

claveguera /kɫa.veˈɣe.ɾa/ /kɫa.βeˈɣe.ɾa/ /kɫə.vəˈɣe.ɾə/ /kɫə.βəˈɣe.ɾə/ n fem
cloaca

clavell /kɫaˈveʎ/ /kɫaˈβeʎ/ /kɫəˈveʎ/ /kɫəˈβeʎ/ n masc
clavel
Flor de la clavellina.

clavellada /kɫa.veˈʎa.ða/ /kɫa.βeˈʎa.ða/ /kɫə.vəˈʎa.ðə/ /kɫə.βəˈʎa.ðə/ n fem
raya mosaica

clavellina /kɫa.veˈʎi.na/ /kɫa.βeˈʎi.na/ /kɫə.vəˈʎi.nə/ /kɫə.βəˈʎi.nə/ n fem
clavellina
Planta de diverses espècies del gènere Dianthus que produeix clavells, unes flors ornamentals.
Clavell petit.

clavetejar /kɫa.ve.teˈd͡ʒaɾ/ /kɫa.βe.teˈd͡ʒa/ /kɫa.βe.teˈʒa/ /kɫə.və.təˈd͡ʒa/ /kɫə.və.təˈʒa/ /kɫə.βə.təˈʒa/ v
clavetear

clavicordi /kɫa.viˈkɔɾ.ði/ /kɫa.βiˈkɔr.ði/ /kɫa.βiˈkɔɾ.ði/ /kɫə.viˈkɔɾ.ði/ /kɫə.βiˈkɔr.di/ n masc
clavicordio

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ n masc
clave

clavilla /kɫaˈvi.ʎa/ /kɫaˈβi.ʎa/ /kɫəˈvi.jə/ /kɫəˈvi.ʎə/ /kɫəˈβi.ʎə/ n fem
clavija
Petit cilindre de metall o fusta, que serveix per a tibar les cordes d'un instrument musical.

claviorgue /kla.viˈɔɾ.ɣe/ /kla.βiˈɔɾ.ɣe/ /kɫə.viˈɔɾ.ɣə/ /kɫə.βiˈɔr.gə/ n masc
claviórgano

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ n fem
clavícula

clear n masc
clear

clear defensiu n masc
clear alto

clear ofensiu n masc
clear bajo

cleda /ˈkɫe.ða/ /ˈkɫɛ.ðə/ n fem
redil

clemàstecs /kɫeˈmas.teks/ /kɫəˈmas.teks/ /kɫəˈmas.təks/ n masc
llar

clenxa /ˈkɫeɲ.t͡ʃa/ /ˈkɫəɲ.ʃə/ /ˈkɫɛɲ.ʃə/ n fem
raya
Línia que apareix quan, en pentinar, se separen els cabells del cap en dues parts.
(argot) Dosi de cocaïna, o altres drogues en pols, disposada en línia per a inhalar-la pel nas.

clenxinar /kɫeɲ.t͡ʃiˈna/ /kɫeɲ.t͡ʃiˈnaɾ/ /kɫəɲ.ʃiˈna/ v
peinar

cleptomania /kɫep.to.maˈni.a/ /kɫəp.to.məˈni.ə/ /kɫəp.tu.məˈni.ə/ n fem
cleptomanía

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ n masc
clérigo

clericalment /kɫe.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫe.ɾiˌkaɫˈment/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈment/ adv
clericalmente

clericat /kɫe.ɾiˈkat/ /kɫə.ɾiˈkat/ n masc
clericato

clic /ˈkɫik/ n masc
clic
(informàtica) Selecció d'una icona, d'un enllaç o qualsevol altre element de la pantalla de l'ordinador prement un instant un dels botons del ratolí amb la busca situada sobre l'element que es vol seleccionar.

clicar /kɫiˈka/ /kɫiˈkaɾ/ v
clicar

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ n masc
cliente

clientelisme /kɫi.en.teˈɫiz.me/ n masc
clientelismo

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ n masc
clima

clima de l'aula n masc
clima de la clase

clima educatiu n masc
clima educativo

climatitzar /kɫi.ma.tiˈd͡za/ /kɫi.ma.tiˈza/ /kɫi.ma.tiˈzaɾ/ /kɫi.mə.tiˈd͡za/ v
climatizar

climàtic /kɫiˈma.tik/ adj masc
climático

clip /ˈkɫip/ n masc
clip
Pinça petita, que fa pressió pel doblec, per a subjectar objectes lleugers.
calapié
(ciclisme) Fixació que subjecta el peu al pedal de la bicicleta.

clipeat /kɫi.peˈat/ adj masc
clipeado

clipi /ˈkɫi.pi/ n masc
clípeo

clissar /kɫiˈsa/ /kɫiˈsaɾ/ v
clisar

clistoteci /kɫis.toˈtɛ.si/ /kɫis.tuˈtɛ.si/ n masc
cleistotecio

clivella /kɫiˈve.ʎa/ /kɫiˈve.ʎə/ /kɫiˈβe.ʎa/ /kɫiˈβe.ʎə/ n fem
grieta

clivellar /kɫi.veˈʎaɾ/ /kɫi.vəˈʎa/ /kɫi.βeˈʎa/ /kɫi.βəˈʎa/ /kɾi.viˈʎa/ v
resquebrajar

clivellat /kɫi.veˈʎat/ /kɫi.vəˈʎat/ /kɫi.βeˈʎat/ /kɫi.βəˈʎat/ adj masc
cuarteado
D’una superfície pintada, que s’esquerda formant un reticle.

clivellat /kɫi.veˈʎat/ /kɫi.vəˈʎat/ /kɫi.βeˈʎat/ /kɫi.βəˈʎat/ n masc
moteado
(botànica) Nom comú de les malalties de les plantes caracteritzades pel desenvolupament de taques o clapes de diferent color o tonalitat en les fulles o els fruits o pel desenvolupament de fissures més o menys profundes en els fruits.

cloc-cloc /ˌkɫɔkˈkɫɔk/ Interjection
clo clo

cloenda /kɫoˈen.da/ /kɫoˈen.də/ /kɫuˈen.də/ n fem
tabique
Envà per a separar locals d’un edifici.
clausura
Acte final que conclou un esdeveniment públic.

clofolla /kɫoˈfo.ʎa/ /kɫoˈfo.ʎə/ /kɫuˈfo.ʎə/ n fem
cáscara
Embolcall dur i llenyós d’un fruit.

clon /ˈkɫon/ n masc
clon

clonar /kɫoˈna/ /kɫoˈnaɾ/ /kɫuˈna/ v
clonar

cloqueig /kɫoˈket͡ʃ/ /kɫoˈkət͡ʃ/ /kɫuˈkɛt͡ʃ/ n masc
cloqueo

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ v
cloquear

clor n masc
cloro

clorar /kloˈɾa/ /kloˈɾaɾ/ /kɫuˈɾa/ v
clorar

clorofil·la /kɫo.ɾoˈfi.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfi.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfiɫ.ɫə/ n fem
clorofila

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ n masc
cloroformo

cloroformitzar /kɫo.ɾo.for.miˈd͡za/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈd͡za/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈza/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈzaɾ/ /kɫu.ɾu.fur.miˈd͡za/ v
cloroformar

cloroplast /kɫo.ɾoˈpɫast/ /kɫu.ɾuˈpɫast/ n masc
cloroplasto

clos /ˈkɫɔs/ adj masc
cerrado

closca /ˈkɫɔs.ka/ /ˈkɫɔs.kɔ/ /ˈkɫɔs.kə/ n fem
caparazón

closcamoll /ˌkɫɔs.kaˈmɔʎ/ /ˌkɫɔs.kəˈmɔʎ/ adj masc
casquivano

clot /ˈkɫɔt/ n masc
hoyo

clota /ˈkɫɔ.ta/ /ˈkɫɔ.tɔ/ /ˈkɫɔ.tə/ n fem
hoya

clotada /kɫoˈta.ða/ /kɫoˈta.ðə/ /kɫuˈta.ðə/ n fem
hondonada

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ n masc
hoyuelo

cloure /ˈkɫɔw.ɾe/ /ˈkɫɔw.ɾə/ v
cerrar
Tancar una obertura, aïllar-la de l’exterior.
concluir
Terminar, acabar.
cerrar entrecoger
Acabar de treure les dents el bestiar.

cloïssa /kɫoˈi.sa/ /kɫoˈi.sə/ /kɫuˈi.sə/ n fem
almeja

club n masc
club
Associació, societat de persones per al foment d’un fi especialment esportiu.

clàssic /ˈkɫa.sik/ adj masc
clásico

clàvia /ˈkɫa.vi.a/ /ˈkɫa.vi.ə/ /ˈkɫa.βi.a/ /ˈkɫa.βi.ə/ n fem
pezonera

clàxon /ˈkɫak.son/ /ˈkɫak.sun/ n masc
claxon

clímax /ˈkɫi.maks/ /ˈkɫi.məks/ n masc
clímax

clínex /ˈkɫi.neks/ /ˈkɫi.nəks/ n masc
clínex

clínic /ˈkɫi.nik/ adj masc
clínico

clínica /ˈkɫi.ni.ka/ /ˈkɫi.ni.kə/ n fem
clínica

clíping /ˈkɫi.piŋ/ /ˈkɫi.piŋk/ n masc
bloqueo ilegal por atrás

clític /ˈkɫi.tik/ adj masc
clítico

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ n masc
clítoris

coa /ˈko.a/ /ˈko.ə/ n
chous
Enòcoa baixa i de forma convexa.

coaccionar /ko.ak.si.oˈna/ /ko.ak.si.oˈnaɾ/ /ku.ək.si.uˈna/ v
coaccionar

coacció /ko.ak.siˈo/ /ko.ək.siˈo/ /ku.ək.siˈo/ n fem
coacción

coadjuvar /ko.ad.d͡ʒuˈvaɾ/ /ko.ad.d͡ʒuˈβa/ /ko.əd.ʒuˈva/ /ku.əd.ʒuˈva/ /ku.əd.ʒuˈβa/ v
coadyuvar

coagular /ko.a.ɣuˈɫa/ /ko.a.ɣuˈɫaɾ/ /ko.ə.ɣuˈɫa/ /ku.ə.ɣuˈɫa/ v
coagular

coalició /ko.a.ɫi.siˈo/ /ko.ə.ɫi.siˈo/ /ku.ə.ɫi.siˈo/ n fem
coalición

coalitzar-se /ko.a.ɫiˈd͡zar.se/ /ko.a.ɫiˈzaɾ.se/ /ko.ə.ɫiˈd͡zaɾ.sə/ /ku.ə.ɫi.d͡zərˈsə/ /ku.ə.ɫiˈd͡zar.sə/ v
coligarse

coaptar /ko.apˈta/ /ko.apˈtaɾ/ /ko.əpˈta/ /ku.əpˈta/ v
coaptar

coartar /ko.arˈta/ /ko.aɾˈta/ /ko.aɾˈtaɾ/ /ko.əɾˈta/ /ku.ərˈta/ v
coartar

coavaluació n fem
coevaluación

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ n masc
cobalto

cobejar /ko.beˈd͡ʒaɾ/ /ko.bəˈd͡ʒa/ /ko.βeˈd͡ʒa/ /ko.βeˈʒa/ /ku.bəˈʒa/ /ku.βəˈʒa/ v
codiciar

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ adj masc
cubierto
(heràldica) Guarnit amb una cosa al damunt, una teulada, una tapadora.

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ n masc
cubierta
Lloc a l’abric de la intempèrie.
cubierto
Estri que es col·loca a taula per ajudar a menjar; nom genèric de ganivet, cullera i forquilla.
(figurat) Lloc destinat a les persones convidades a taula.

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ n fem
cubierta
Element de cobriment que hom posa sobre un altre per a tapar-lo o resguardar-lo.
(nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobertament /koˌbɛɾ.taˈment/ /koˌbɛɾ.təˈment/ /koˌβɛr.taˈmen/ /koˌβɛɾ.taˈmen/ /kuˌbɛr.təˈmen/ /kuˌβɛr.təˈmen/ adv
encubiertamente

cobertor /ko.beɾˈtoɾ/ /ko.bəɾˈto/ /ko.βerˈto/ /ku.bərˈto/ /ku.βərˈto/ n masc
cenefa

cobla /ˈko.bɫa/ /ˈko.βɫa/ /ˈko.βɫə/ /ˈkob.bɫa/ /ˈkob.bɫə/ n fem
cobla

coblejar /ko.bɫeˈd͡ʒaɾ/ /ko.βɫeˈd͡ʒa/ /ko.βɫeˈʒa/ /kob.bɫeˈʒa/ /kob.bɫəˈd͡ʒa/ /ku.βɫəˈʒa/ /kub.bɫəˈʒa/ v
coplear

cobra /ˈko.bɾa/ /ˈkɔ.βɾə/ n fem
cobra

cobrament /ko.bɾaˈment/ /ko.bɾəˈment/ /ko.βɾaˈmen/ /ku.bɾəˈmen/ /ku.βɾəˈmen/ n masc
cobro

cobrar /koˈbɾa/ /koˈbɾaɾ/ /koˈβɾa/ /kuˈbɾa/ /kuˈβɾa/ v
cobrar

cobricelar /ko.bɾi.seˈɫaɾ/ /ko.bɾi.səˈɫa/ /ko.βɾi.seˈɫa/ /ku.bɾi.səˈɫa/ /ku.βɾi.səˈɫa/ v
velar

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ v
cubrir
Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.
Muntar un mascle a una femella per fecundar-la.

cobrir la canxa v
cubrir cancha

cobrir una base v
cubrir una base

coc /ˈkɔk/ n masc
coco
Bacteri esfèric.

coca /ˈko.ka/ /ˈko.kə/ n fem
torta
Bescuit de poc gruix, la massa del qual fermenta abans d'enfornar.

cocaïna /ko.kaˈi.na/ /ko.kəˈi.nə/ /ku.kəˈi.nə/ n fem
cocaína

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ n fem
cocción

coco /ˈko.ko/ /ˈko.ku/ n masc
coco

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ n masc
cocodrilo

cocó /koˈko/ /kuˈko/ n masc
cadolla

coda /ˈko.ða/ /ˈko.ðə/ n fem
coda
(música) Fragment final d'una composició musical que té caràcter conclusiu.
(filologia) Part de la síl·laba amb les consonants que segueixen el nucli vocàlic.

codeïna /ko.ðeˈi.na/ /ko.ðəˈi.nə/ /ku.ðəˈi.nə/ n fem
codeina

codi n masc
código

codi de regió n masc
código regional

codicil /ko.ðiˈsiɫ/ /ku.ðiˈsiɫ/ n masc
codicilo

codificar /ko.ði.fiˈka/ /ko.ði.fiˈkaɾ/ /ku.ði.fiˈka/ v
codificar
Transformar un text seguint un codi acordat.
Aplegar lleis i costums jurídiques en un llibre.

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ n masc
membrillo

coeducació n fem
coeducación

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ n masc
coeficiente

coent /koˈen/ /koˈent/ /kuˈen/ adj
ardiente
Que cou com una cremada.

coentor /ko.enˈto/ /ko.enˈtoɾ/ /ko.ənˈto/ /ku.ənˈto/ n fem
escozor
Impressió de coent o picant.

coercir /ko.erˈsi/ /ko.eɾˈsiɾ/ /ku.ərˈsi/ v
coercer

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ n masc
cohete
Artefacte pirotècnic amb un cilindre de pólvora que és projectat enlaire i detona llançant un doll de partícules.
Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

coetani /ko.eˈta.ni/ /ko.əˈta.ni/ /ku.əˈta.ni/ adj masc
coetáneo

coetern /ˌko.eˈtɛɾn/ /ˌko.əˈtɛrn/ adj masc
coeterno

coexistir /ko.eɡ.zisˈti/ /ko.eɡ.zisˈtiɾ/ /ko.əɡ.zisˈti/ /ku.əɡ.zisˈti/ v
coexistir

cofa /ˈkɔ.fa/ /ˈkɔ.fɔ/ /ˈkɔ.fə/ n fem
cofa
(nàutica) Suport pla i elevat situat en els pals dels vaixells que normalment fa la funció de talaia o de suport a l'aparell.

cofinançar /ko.fi.nanˈsa/ /ko.fi.nanˈsaɾ/ /ko.fi.nənˈsa/ /ku.fi.nənˈsa/ v
cofinanciar

cofoi /koˈfɔj/ /kuˈfoj/ /kuˈfɔj/ adj masc
satisfecho

cofoiament /koˌfɔ.jaˈmen/ /koˌfɔ.jaˈment/ /koˌfɔ.jəˈment/ /kuˌfo.jəˈmen/ /kuˌfɔ.jəˈmen/ adv
ufanamente

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ n masc
cofre

cogestió educativa n fem
cogestión educativa

cognat /koŋˈnat/ /koɡˈnat/ /kuŋˈnat/ n masc
cognado

cognició n fem
cognición

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ adj masc
cognitivo

cognitivisme n masc
cognitivismo

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ n masc
apellido

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ n masc
pepino
(botànica) El fruit comestible del cogombre.
(botànica) Planta que pertany a la família de les cucurbitàcies (Cucumis sativus).

cogulla /koˈɣu.ʎa/ /koˈɣu.ʎə/ /kuˈɣu.ʎə/ n fem
cogulla

cohabitar /ko.a.βiˈta/ /ko.a.βiˈtaɾ/ /ko.ə.βiˈta/ v
cohabitar

coherència /ko.eˈɾɛn.si.a/ /ko.əˈɾɛn.si.ə/ /ku.əˈɾɛn.si.ə/ n fem
coherencia

cohesionar /ko.e.zi.oˈna/ /ko.e.zi.oˈnaɾ/ /ko.ə.zi.oˈna/ /ku.ə.zi.uˈna/ v
cohesionar

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ n fem
cohesión

cohesió social n fem
cohesión social

cohibir /ko.iˈβi/ /ko.iˈβiɾ/ /ku.iˈβi/ v
cohibir

cohobar /ko.oˈβa/ /ko.oˈβaɾ/ /ku.uˈβa/ v
cohobar

cohonestar /ko.o.nesˈta/ /ko.o.nesˈtaɾ/ /ko.o.nəsˈta/ /ku.u.nəsˈta/ v
cohonestar

cohort /koˈɔɾt/ /kuˈɔrt/ n fem
cohorte
Cos d'infanteria entre els romans, compost per la desena part d'una legió, entre cinc-cents i sis-cents soldats.
Conjunt d'alumnes que coincideixen o han coincidit en una mateixa classe o curs durant un determinat període de temps.

coincidir /kojn.siˈði/ /kojn.siˈðiɾ/ /kujn.siˈði/ v
coincidir

coit /ˈkɔjt/ n masc
coito

coix /ˈkojʃ/ adj masc
cojo

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ v
cojear

coixinera /ko.ʃiˈne.ɾa/ /ko.ʃiˈne.ɾə/ /koj.ʃiˈne.ɾa/ /ku.ʃiˈne.ɾə/ n fem
funda de almohada

coixinet /ko.ʃiˈnet/ /ko.ʃiˈnət/ /koj.ʃiˈnet/ /ku.ʃiˈnɛt/ n masc
cojinete
(mecànica) Peça, relativament tova, que es col·loca com a separació d'algunes peces d'un mecanisme per evitar el fregament directe i absorbir impactes.
almohadilla
Símbol consistent en dues ratlles obliqües paral·leles i dues horitzontals: #; emprat en informàtica i telecomunicacions.

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ n masc
almohada cojín
Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.
almohadilla almohada
(beisbol) Cadascun dels tres sacs de lona blanca plens d'escuma, de 38 cm de costat i de 7 a 12 cm de gruix, situats a la primera base, la segona base i la tercera base, que ha de tocar un corredor per a guanyar una base.

col n fem
col repollo

cola /ˈko.ɫa/ /ˈko.ɫə/ n fem
cola
Substància que es fa servir per enganxar dues superfícies de manera permanent.
Beguda efervescent, tònica i estimulant, aromatitzada amb extractes de llavors de l’arbre Cola.

colada /koˈɫa.ða/ /koˈɫa.ðə/ /kuˈɫa.ðə/ n fem
colada
(metal·lúrgia) Metall fos.
(geologia) Lava que flueix fins que es consolida en estat sòlid.

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ n masc
colador

colar /koˈɫa/ /koˈɫaɾ/ /kuˈɫa/ v
colar

coldre /ˈkɔɫ.dɾe/ /ˈkɔɫ.dɾə/ v
celebrar
Guardar, celebrar una festa.
cocer
Referit a un refredat, curar-lo, covar-lo, patir-lo, passar-lo.

colecistectomia /ˌko.ɫeˌsis.tek.toˈmi.a/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.toˈmi.ə/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.tuˈmi.ə/ n fem
colecistectomía

colerètic /ko.ɫeˈɾɛ.tik/ /ku.ɫəˈɾɛ.tik/ adj masc
colerético
Referent a l'estimulació de la formació de bilis per part del fetge.

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ n masc
colesterol

colgar /koɫˈɣa/ /koɫˈɣaɾ/ /kuɫˈɣa/ v
enterrar
Cobrir una cosa completament de terra.

colgar-se v
acostarse
ficar-se al llit

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ n masc
colibrí picaflor

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ n fem
coliflor

colina /koˈɫi.na/ /koˈɫi.nə/ /kuˈɫi.nə/ n fem
colina

colinèrgic /ko.ɫiˈnɛɾ.d͡ʒik/ /ko.ɫiˈnɛɾ.ʒik/ /ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ adj masc
colinérgico

colitis /koˈɫi.tis/ /kuˈɫi.tis/ n fem
colitis

coll n masc
cuello
Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.
Part d’una peça de vestir que correspon a la zona superior del tors pròxima al cap.
(esports de raqueta) Part de l'empunyadura d'una raqueta més pròxima al cap.
(golf) Part del cap d'un bastó que l'uneix amb la vara.
cuello abra
Part més baixa, i relativament plana, que es troba entre dos cims, alhora que separa dues valls oposades.
cuello
Sèrie de cartes representada amb una de les quatre figures en què es divideix la baralla.

collar /koˈʎa/ /koˈʎaɾ/ /kuˈʎa/ n masc
collar
Corretja o cadena que es posa al voltant del coll d’un animal.
(futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se el coll.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ n masc
collar

collidor /ko.ʎiˈðo/ /ko.ʎiˈðoɾ/ /ku.jiˈðo/ /ku.ʎiˈðo/ adj masc
cogedero
Susceptible de ser collit.

collidor /ko.ʎiˈðo/ /ko.ʎiˈðoɾ/ /ku.jiˈðo/ /ku.ʎiˈðo/ n masc
recolector
Qui cull fruits.

collir /koˈʎi/ /koˈʎiɾ/ /kuˈji/ /kuˈʎi/ v
coger
Arrencar flors o fruits directament de la planta o de l'arbre.
recoger
Arreplegar del terra.

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ n fem
cosecha

collonada /ko.ʎoˈna.ða/ /ko.ʎoˈna.ðə/ /ku.juˈna.ðə/ /ku.ʎuˈna.ðə/ n fem
cojonada

collons /koˈʎons/ /kuˈjons/ /kuˈʎons/ Interjection
cojones
(vulgarisme) Expressió d'admiració o entusiasme.
(vulgarisme) Expressió d'enuig o irritació.

collonut /ko.ʎoˈnut/ /ku.juˈnut/ /ku.ʎuˈnut/ adj masc
cojonudo

colltort /ˌkɔʎˈtɔrt/ n masc
torcecuello

colltrencar-se /ˌkoʎ.tɾeŋˈkaɾ.se/ /ˌkoʎ.tɾəŋˈkar.sə/ v
romperse

colló /koˈʎo/ /kuˈjo/ /kuˈʎo/ n masc
cojón
(sovint plural, vulgarisme) testicle

colobra /koˈɫo.bɾa/ /koˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.βɾə/ n fem
culebra

colocàsia /ko.ɫoˈka.zi.a/ /ko.ɫoˈka.zi.ə/ /ku.ɫuˈka.zi.ə/ n fem
colocasia

colofó /ko.ɫoˈfo/ /ku.ɫuˈfo/ n masc
colofón
Inscripció al final d'un llibre que indica les dades bibliogràfiques.
Complement final.

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ n masc
paloma palomo

coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ n fem
paloma hembra

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ adj masc
colombiano
Relatiu o pertanyent a Colòmbia.

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ n masc
colombiano
Persona que habita o és originària de Colòmbia.

colomí /ko.ɫoˈmi/ /ku.ɫuˈmi/ n masc
pichón

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ n masc
colono
(sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.
colón
Unitat monetària de Costa Rica.

colonial /ko.ɫo.niˈaɫ/ /ku.ɫu.niˈaɫ/ adj
colonial

colonialisme /ko.ɫo.ni.aˈɫiz.me/ /ko.ɫo.ni.əˈɫiz.mə/ /ku.ɫu.ni.əˈɫiz.mə/ n masc
colonialismo

colonització /ko.ɫo.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɫo.ni.d͡zə.siˈo/ /ko.ɫo.ni.za.siˈo/ /ku.ɫu.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
colonización

colonitzar /ko.lo.niˈd͡za/ /ko.lo.niˈzaɾ/ /ku.ɫu.nidˈza/ v
colonizar

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ n
color

color d'ala de mosca n
color ala de mosca

colorant /ko.ɫoˈɾan/ /ko.ɫoˈɾant/ /ku.ɫuˈɾan/ adj
colorante colouring
Que colora.

colorant /ko.ɫoˈɾan/ /ko.ɫoˈɾant/ /ku.ɫuˈɾan/ n masc
colorante colouring
Substància que pot impregnar color a certs materials.

colorar /ko.loˈɾa/ /ko.loˈɾaɾ/ /ku.ɫuˈɾa/ v
colorear

colpejar /koɫ.peˈd͡ʒa/ /koɫ.peˈd͡ʒaɾ/ /koɫ.peˈʒa/ /koɫ.pəˈd͡ʒa/ /kuɫ.pəˈʒa/ v
atacar
(esports de pilota) Impulsar la pilota, la bola, el volant o el disc per mitjà d'un contacte brusc amb la raqueta, l'estic, el bastó, la pala, el tac, la mà o el peu.

colpir /koɫˈpi/ /koɫˈpiɾ/ /kuɫˈpi/ v
golpear

colpisme /koɫˈpiz.me/ /koɫˈpiz.mə/ /kuɫˈpiz.mə/ n masc
golpismo

coltell /koɫˈteʎ/ /kuɫˈteʎ/ n masc
cuchillo
Eina de tall formada per una fulla d'acer més aviat curta i un mànec tradicionalment de fusta.
lirio
(botànica) Planta del gènere Gladiolus.

coltellada /koɫ.teˈʎa.ða/ /koɫ.təˈʎa.ðə/ /kuɫ.təˈʎa.ðə/ n fem
navajazo

coltellejar /koɫ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /koɫ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /koɫ.te.ʎeˈʒa/ /koɫ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /kuɫ.tə.ʎəˈʒa/ v
rajar

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ n fem
columna
Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral n fem
columna vertebral

columnata /ko.ɫumˈna.ta/ /ko.ɫumˈna.tə/ /ku.ɫumˈna.tə/ n fem
columnata

colza /ˈkoɫ.za/ /ˈkɔɫ.zə/ n fem
colza

colze /ˈkoɫ.ze/ n masc
codo
Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.
dogleg
(golf) Revolt relativament pronunciat d'un carrer.

col·laboració /ko.ɫa.βo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫa.bo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫə.bo.ɾə.siˈo/ /ku.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ n fem
colaboración

col·laborador /ko.ɫa.βo.ɾaˈðo/ /ko.ɫa.βo.ɾaˈðoɾ/ /koɫ.ɫa.bo.ɾaˈðoɾ/ /koɫ.ɫa.βo.ɾaˈðo/ /koɫ.ɫə.bo.ɾəˈðo/ /ku.ɫə.βu.ɾəˈðo/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾəˈðo/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾəˈðo/ n masc
colaborador

col·laborador educatiu n masc
colaborador educativo

col·laborar /ko.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫa.boˈɾaɾ/ /koɫ.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫə.boˈɾa/ /ku.ɫə.βuˈɾa/ /kuɫ.ɫə.buˈɾa/ /kuɫ.ɫə.βuˈɾa/ v
colaborar
Participar en alguna tasca de grup.

col·laboratiu /ko.ɫa.βo.ɾaˈtiw/ /koɫ.ɫa.bo.ɾaˈtiw/ /koɫ.ɫə.bo.ɾəˈtiw/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾəˈtiw/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾəˈtiw/ adj masc
colaborativo

col·lació /ko.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫə.siˈo/ /ku.ɫə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.siˈo/ n fem
colación

col·lagen /koɫˈɫa.d͡ʒen/ /koɫˈɫa.ʒen/ /koɫˈɫa.ʒən/ /koˈɫa.d͡ʒen/ /koˈɫa.ʒen/ /kuɫˈɫa.ʒən/ /kuˈɫa.ʒən/ n masc
colágeno

col·lapsar /ko.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsaɾ/ /koɫ.ɫəpˈsa/ /ku.ɫəpˈsa/ /kuɫ.ɫəpˈsa/ v
colapsar

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ n masc
colapso

col·lar /koɫˈɫa/ /koɫˈɫaɾ/ /koˈɫa/ /kuɫˈɫa/ /kuˈɫa/ v
colar

col·lateral /ko.ɫa.teˈɾaɫ/ /koɫ.ɫa.teˈɾaɫ/ /koɫ.ɫə.təˈɾaɫ/ /ku.ɫə.təˈɾaɫ/ /kuɫ.ɫə.təˈɾaɫ/ adj
colateral

col·leccionable /ko.ɫek.si.oˈna.βɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈna.bɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈnab.bɫe/ /koɫ.ɫək.si.oˈnab.bɫə/ /ku.ɫək.si.uˈna.βɫə/ /kuɫ.ɫək.si.uˈnab.bɫə/ adj
coleccionable
Que pot ser col·leccionat.

col·leccionable /ko.ɫek.si.oˈna.βɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈna.bɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈnab.bɫe/ /koɫ.ɫək.si.oˈnab.bɫə/ /ku.ɫək.si.uˈna.βɫə/ /kuɫ.ɫək.si.uˈnab.bɫə/ n masc
coleccionable
Obra en fascicles.

col·leccionar /ko.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈnaɾ/ /koɫ.ɫək.si.oˈna/ /ku.ɫək.si.uˈna/ /kuɫ.ɫək.si.uˈna/ v
coleccionar

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ n fem
colección

col·lecta /koɫˈɫɛk.ta/ /koɫˈɫɛk.tə/ /koˈɫɛk.ta/ /koˈɫɛk.tɛ/ /kuɫˈɫɛk.tə/ /kuˈɫɛk.tə/ n fem
colecta

col·lectar /ko.ɫekˈta/ /koɫ.ɫekˈta/ /koɫ.ɫekˈtaɾ/ /koɫ.ɫəkˈta/ /ku.ɫəkˈta/ /kuɫ.ɫəkˈta/ v
colectar

col·lectiu /ko.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫəkˈtiw/ /ku.ɫəkˈtiw/ /kuɫ.ɫəkˈtiw/ adj masc
colectivo
Que fan diverses persones de forma conjunta, afectant a totes elles.

col·lectiu /ko.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫəkˈtiw/ /ku.ɫəkˈtiw/ /kuɫ.ɫəkˈtiw/ n masc
colectivo
Grup de treball que actua de forma col·legiada amb les aportacions anònimes dels seus membres.

col·lectivitat /ko.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.viˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /ku.ɫək.ti.βiˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.βiˈtat/ n fem
colectividad

col·lectivitzar /ko.ɫek.ti.βiˈd͡za/ /ko.ɫek.ti.βiˈza/ /koɫ.ɫek.ti.viˈzaɾ/ /koɫ.ɫek.ti.βiˈd͡za/ /koɫ.ɫək.ti.viˈd͡za/ /ku.ɫək.ti.βiˈd͡za/ /kuɫ.ɫək.ti.viˈd͡za/ /kuɫ.ɫək.ti.βiˈd͡za/ v
colectivizar

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ n neut
colega

col·legi /koɫˈɫɛ.d͡ʒi/ /koɫˈɫɛ.ʒi/ /koˈɫɛ.d͡ʒi/ /koˈɫɛ.ʒi/ /kuɫˈɫɛ.ʒi/ /kuˈɫɛ.ʒi/ n masc
colegio

col·legi major n masc
colegio mayor

col·legial /ko.le.d͡ʒiˈaɫ/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˈaɫ/ /kuɫ.ɫə.ʒiˈaɫ/ n masc
colegial

col·legialment /ko.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈmen/ /ko.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈment/ /koɫ.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈment/ /ku.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ /kuɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ adv
colegiadamente

col·legiat /ko.ɫe.d͡ʒiˈat/ /ko.ɫe.ʒiˈat/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˈat/ /koɫ.ɫe.ʒiˈat/ /koɫ.ɫə.ʒiˈat/ /ku.ɫə.ʒiˈat/ /kuɫ.ɫə.ʒiˈat/ adj masc
colegiado
Que s'organitza mitjançant un òrgan format per diversos responsables d'igual grau.
(també substantivat) Que pertany a un col·legi professional.

col·legir /ko.ɫeˈd͡ʒi/ /ko.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /koɫ.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫəˈʒi/ /ku.ɫəˈʒi/ /kuɫ.ɫəˈʒi/ v
colegir

col·lidir /koɫ.ɫiˈði/ /koɫ.ɫiˈðiɾ/ /kuɫ.ɫiˈði/ v
colidir

col·ligar /ko.ɫiˈɣa/ /koɫ.ɫiˈɣa/ /koɫ.ɫiˈɣaɾ/ /ku.ɫiˈɣa/ /kuɫ.ɫiˈɣa/ v
coligar

col·limació /ko.ɫi.ma.siˈo/ /koɫ.ɫi.ma.siˈo/ /koɫ.ɫi.mə.siˈo/ /ku.ɫi.mə.siˈo/ /kuɫ.ɫi.mə.siˈo/ n fem
colimación

col·limar /ko.ɫiˈma/ /koɫ.ɫiˈma/ /koɫ.ɫiˈmaɾ/ /ku.ɫiˈma/ /kuɫ.ɫiˈma/ v
colimar

col·liri /koɫˈɫi.ɾi/ /koˈɫi.ɾi/ /kuɫˈɫi.ɾi/ /kuˈɫi.ɾi/ /kəɫˈɫi.ɾi/ n masc
colirio
(medicina) Medicament líquid que s'ha d'aplicar a la part conjuntiva dels ulls.
(teatre) Incoherència per transposició de mots en la intervenció d'un actor.

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ n fem
colisión

col·locació /ko.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.kə.siˈo/ /ku.ɫu.kə.siˈo/ /kuɫ.ɫu.kə.siˈo/ n fem
colocación
Acció i efecte de col·locar.
(lingüística) Seqüència de mots que presenten una concurrència freqüent no predictible i que sovint expressen un significat determinat d’una manera idiomàtica o convencional.
empleo
Lloc de treball amb el que es guanya el sou.
posición inicial
(golf) Postura que adopta un golfista per a executar un swing, generalment consistent a disposar els genolls lleugerament flexionats, el cos inclinat cap endavant i la pelvis una mica enfora.

col·locació dels peus n fem
colocación

col·locador n masc
colocador
(voleibol) Jugador encarregat de fer les passades de col·locació.
colocador sostenedor
(futbol americà) Jugador de l'equip especial encarregat de situar la pilota en el camp de joc o sobre el suport i de subjectar-la fins que el xutador la colpeja.

col·locar /ko.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈkaɾ/ /ku.ɫuˈka/ /kuɫ.ɫuˈka/ v
colocar
Posar una cosa en el lloc pertinent o en el més adient, juntament amb altres de la mateixa classe.
(esports de pilota) Dirigir intencionadament la pilota, la bola, el volant o el disc en un lloc allunyat de l'abast de l'adversari que faciliti l'obtenció de punts.
(voleibol) Passar la pilota a un company d'equip perquè pugui rematar-la en condicions favorables.

col·locar la pilota v
colocar el balón

col·loqui /koɫˈɫɔ.ki/ /koˈɫɔ.ki/ /kuɫˈɫɔ.ki/ /kuˈɫɔ.ki/ n masc
coloquio

col·loquialisme /ko.ɫo.ki.aˈɫiz.me/ /koɫ.ɫo.ki.aˈɫiz.me/ /koɫ.ɫo.ki.əˈɫiz.mə/ /ku.ɫu.ki.əˈɫiz.mə/ /kuɫ.ɫu.ki.əˈɫiz.mə/ n masc
coloquialismo

col·loïdal /ko.ɫo.iˈðaɫ/ /koɫ.ɫo.iˈðaɫ/ /ku.ɫu.iˈðaɫ/ /kuɫ.ɫu.iˈðaɫ/ adj
coloidal

col·ludir /ko.ɫuˈði/ /koɫ.ɫuˈði/ /koɫ.ɫuˈðiɾ/ /ku.ɫuˈði/ /kuɫ.ɫuˈði/ v
coludir

colèricament /koˌɫɛ.ɾi.kaˈmen/ /koˌɫɛ.ɾi.kaˈment/ /koˌɫɛ.ɾi.kəˈment/ /kuˌɫɛ.ɾi.kəˈmen/ adv
colérico

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ n fem
colonia
Lloc on s'estableix gent d'un altre país.
(sovint en plural) Activitat lúdica i educativa destinada a nens i joves i dirigida per mestres i monitors, que es duu a terme en una casa de colònies o en un altre establiment especialitzat.
agua de Colonia
Composició d’aigua i alcohol perfumada amb essències aromàtiques.

colònia d'estiu n fem
colonia de vacaciones

colònia escolar n fem
colonia escolar

colós /koˈɫos/ /kuˈɫos/ n masc
coloso

com /ˈkom/ adv
cómo
De quina forma, manera o mode.
como
De la mateixa forma, manera o mode.

com /ˈkom/ conjunction
como
Pel fet que.

com ara adv
como

com cal adv
como es debido

com més serem, més riurem /kom idiom
cuantos más, mejor
Indica que com més gent assisteixi a un esdeveniment, millor serà anar-hi.

com peix a l'aigua adv
como pez en el agua

com una casa adj
como un templo

com-s'ha-fet /ˌkom.saˈfet/ /ˌkom.səˈfet/ n masc
making-of

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n fem
coma
Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.
nava
Depressió en terreny de muntanya.
loma
Prat situat en un cim aplanat.

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n masc
coma
(medicina) Estat sever de pèrdua de consciència normalment induït per algun trauma.

comanar /ko.maˈna/ /ko.maˈnaɾ/ /ko.məˈna/ /ku.məˈna/ v
encomendar

comandament /ko.man.daˈmen/ /ko.man.daˈment/ /ko.mən.dəˈment/ /ku.mən.dəˈmen/ n masc
mando
Conjunt d'òrgans de direcció, especialment a nivell militar.
Instruments que actuen sobre una màquina per tal de controlar-ne el funcionament.

comandament de joc n masc
mando de juego

comandant /ko.manˈdan/ /ko.manˈdant/ /ko.mənˈdant/ /ku.mənˈdan/ n masc
comandante

comandar /ko.manˈda/ /ko.manˈdaɾ/ /ko.mənˈda/ /ku.mənˈda/ v
mandar
(transitiu) En la guerra o en el context militar, manar sobre altres persones (soldats, guerrillers, etc.).

comando /koˈman.do/ /kuˈman.du/ n masc
comando

comarca /koˈmaɾ.ka/ /koˈmaɾ.kə/ /kuˈmar.kə/ n fem
comarca

comare /koˈma.ɾe/ /koˈma.ɾə/ /kuˈma.ɾə/ n fem
comadre
(col·loquial) Dona del veïnat xafardera.

comarejar /ko.ma.ɾeˈd͡ʒa/ /ko.ma.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ko.ma.ɾeˈʒa/ /ko.mə.ɾəˈd͡ʒa/ /ku.mə.ɾəˈʒa/ v
comadrear

combat /komˈbat/ /kumˈbat/ n masc
combate

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ v
combatir
lluitar
Escometre, envestir.
Metafòricament, es diu d'algunes coses inanimades, com les onades del mar i els vents, per batre o escometre.
Metafòricament, contradir, impugnar.
Es diu dels afectes i passions que agiten l'ànima.

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ n fem
combinación
(esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.
(videojocs) Conjunt d'accions successives que un jugador duu a terme en un temps limitat amb el comandament de joc, que permeten millorar el resultat d'un esdeveniment.

combinació d'atac n fem
combinación táctica

combinada /kom.biˈna.ða/ /kom.biˈna.ðə/ /kum.biˈna.ðə/ n fem
círculo

combinar /kom.biˈna/ /kom.biˈnaɾ/ /kum.biˈna/ v
combinar

combinat /kom.biˈnat/ /kum.biˈnat/ adj masc
combinado
Dit d'un conjunt d'elements presentats per acomplir una finalitat concreta.

combinat /kom.biˈnat/ /kum.biˈnat/ n masc
combinado

comboi /komˈbɔj/ /kumˈbɔj/ n masc
convoy

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ n masc
viático
El santíssim sagrament del cos de Jesucrist, que s'administra als malalts que estan en perill de mort.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ v
comulgar
Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
Rebre la sagrada comunió.
sacramentar
Donar la comunió al malalt per viàtic.

combés /komˈbes/ /kumˈbes/ n masc
combés

comellar /ko.meˈʎa/ /ko.meˈʎaɾ/ /ko.məˈʎa/ /ku.məˈʎa/ n masc
vaguada

comentar /ko.menˈta/ /ko.menˈtaɾ/ /ko.mənˈta/ /ku.mənˈta/ v
comentar

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ n masc
comentario

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ n masc
principio

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ v
comenzar empezar
Fer la primera part d’alguna cosa.

començar de zero v
empezar de cero

comercial /ko.meɾ.siˈaɫ/ /ko.məɾ.siˈaɫ/ /ku.mər.siˈaɫ/ adj
comercial

comercialitzar /ko.mer.si.a.ɫiˈd͡za/ /ko.meɾ.si.a.ɫiˈza/ /ko.meɾ.si.a.ɫiˈzaɾ/ /ko.məɾ.si.ə.ɫiˈd͡za/ /ku.mər.si.ə.ɫiˈd͡za/ v
comercializar

comercialment /ko.mer.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈment/ /ko.məɾ.siˌaɫˈment/ /ku.mər.siˌaɫˈmen/ adv
comercialmente

comerciant /ko.mer.siˈan/ /ko.meɾ.siˈan/ /ko.meɾ.siˈant/ /ko.məɾ.siˈant/ /ku.mər.siˈan/ adj
comerciante
Que es dedica al comerç.

comerciant /ko.mer.siˈan/ /ko.meɾ.siˈan/ /ko.meɾ.siˈant/ /ko.məɾ.siˈant/ /ku.mər.siˈan/ n masc
comerciante
Persona que es dedica al comerç.

comerciar /ko.meɾ.siˈa/ /ko.meɾ.siˈaɾ/ /ku.məɾ.siˈa/ v
comerciar

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ n masc
comercio
Compra, venda i bescanvi de productes.

comestibilitat /ko.mes.ti.bi.ɫiˈtat/ /ko.məs.ti.bi.ɫiˈtat/ /ku.məs.ti.bi.ɫiˈtat/ /ku.məs.ti.βi.ɫiˈtat/ n fem
comestibilidad

comestible /ko.mesˈti.bɫe/ /ko.mesˈti.βɫe/ /ko.mesˈtib.bɫe/ /ko.məsˈtib.bɫə/ /ku.məsˈti.βɫə/ /ku.məsˈtib.bɫə/ adj
comestible

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ n masc
cometa

cometre /koˈme.tɾe/ /koˈmə.tɾə/ /kuˈmɛ.tɾə/ v
cometer

comiat /ko.miˈat/ /ku.miˈat/ n masc
despedida
Acció relacionada amb el fet de dir adéu a algú.
despido
Cessament de la relació laboral per part d'un empresari cap un dels seus treballadors.

comicial /ko.mi.siˈaɫ/ /ku.mi.siˈaɫ/ adj
comicial
(històric) Relatiu als comicis.

comicis /koˈmi.sis/ /kuˈmi.sis/ n masc
comicios

comissari /ko.miˈsa.ɾi/ /ku.miˈsa.ɾi/ n masc
comisario

comissari tècnic n masc
comisario técnico

comissaria /ko.mi.saˈɾi.a/ /ko.mi.səˈɾi.ə/ /ku.mi.səˈɾi.ə/ n fem
comisaría

comissionar /ko.mi.si.oˈna/ /ko.mi.si.oˈnaɾ/ /ku.mi.si.uˈna/ v
comisionar

comissió /ko.mi.siˈo/ /ku.mi.siˈo/ n fem
comisión
Acció de cometre.
Quantitat de diners que es queda, en pagament, la persona intermediària en un negoci.

comissió de coordinació pedagògica n fem
comisión de coordinación pedagógica

comissura /ko.miˈsu.ɾa/ /ku.miˈsu.ɾə/ n fem
comisura

comitiva /ko.miˈti.va/ /ko.miˈti.və/ /ko.miˈti.βa/ /ku.miˈti.və/ /ku.miˈti.βə/ n fem
comitiva

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ n masc
comité

comitè d'autoavaluació n masc
comité de autoevaluación

comitè d'avaluadors externs n masc
comité de evaluadores externos

commemorar /kom.me.moˈɾa/ /kom.me.moˈɾaɾ/ /kom.mə.moˈɾa/ /kum.mə.muˈɾa/ v
conmemorar

commensurar /kom.men.suˈɾa/ /kom.men.suˈɾaɾ/ /kum.mən.suˈɾa/ v
conmensurar

comminar /kom.miˈna/ /kom.miˈnaɾ/ /kum.miˈna/ v
conminar

commocionar /kom.mo.si.oˈna/ /kom.mo.si.oˈnaɾ/ /kum.mu.si.uˈna/ v
conmocionar

commoure /komˈmɔw.ɾe/ /komˈmɔw.ɾə/ /kumˈmɔw.ɾə/ v
conmover

commutar /kom.muˈta/ /kom.muˈtaɾ/ /kum.muˈta/ v
conmutar

comoditat /ko.mo.ðiˈtat/ /ku.mu.ðiˈtat/ n masc
comodidad

compadir /kom.paˈði/ /kom.paˈðiɾ/ /kum.pəˈði/ v
compadecer

compaginar /kom.pa.d͡ʒiˈna/ /kom.pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /kom.pa.ʒiˈna/ /kom.pə.ʒiˈna/ /kum.pə.ʒiˈna/ v
compaginar

companatge /kom.paˈna.d͡ʒe/ /kom.pəˈna.d͡ʒə/ /kum.pəˈna.d͡ʒə/ n masc
companaje

compansor /kom.panˈso/ /kom.panˈsoɾ/ /kom.pənˈso/ /kum.pənˈso/ n masc
compansor

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ n masc
compañero
Persona que acompanya a una altra per algun fi.
Parella sentimental.
(esports, jocs) Persona que forma part del mateix equip.

company de classe n masc
compañero de clase

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ n fem
compañía
Acompanyament.
Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparable /kom.paˈɾa.bɫe/ /kom.paˈɾa.βɫe/ /kom.paˈɾab.bɫe/ /kom.pəˈɾab.bɫə/ /kum.pəˈɾa.βɫə/ /kum.pəˈɾab.bɫə/ adj
comparable

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ n masc
comparación

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ v
comparar

comparativament /kom.pa.ɾaˌti.vaˈment/ /kom.pa.ɾaˌti.βaˈmen/ /kom.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /kum.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /kum.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
comparativamente

comparsa /komˈpaɾ.sa/ /komˈpaɾ.sə/ /kumˈpar.sə/ n fem
comparsa
Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

compartiment /kom.par.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈment/ /kom.pəɾ.tiˈment/ /kum.pər.tiˈmen/ n masc
compartimento

compartimentar /kom.par.ti.menˈta/ /kom.paɾ.ti.menˈtaɾ/ /kum.pər.ti.mənˈta/ v
compartimentar

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ v
compartir

comparèixer /kom.paˈɾe.ʃe/ /kom.paˈɾej.ʃe/ /kom.paˈɾej.ʃeɾ/ /kom.pəˈɾə.ʃə/ /kum.pəˈɾɛ.ʃə/ v
aparecer

compassar /kom.paˈsa/ /kom.paˈsaɾ/ /kum.pəˈsa/ v
compasar
Mesurar amb el compàs alguna cosa.
Arreglar, proporcionar les coses de manera que no sobren ni falten.
(música) Dividir en temps iguals una composició.
compás
Posar les coses amb la deguda proporció.

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ n fem
compasión

compel·lir /kom.peɫˈɫi/ /kom.peɫˈɫiɾ/ /kom.peˈɫi/ /kom.pəɫˈɫi/ /kum.pəɫˈɫi/ /kum.pəˈɫi/ v
forzar

compendi /komˈpɛn.di/ /kumˈpɛn.di/ n masc
compendio

compendiar /kom.pen.diˈa/ /kom.pen.diˈaɾ/ /kom.pən.diˈa/ /kum.pən.diˈa/ v
compendiar

compendiosament /kom.pen.diˌo.zaˈmen/ /kom.pen.diˌo.zaˈment/ /kom.pən.diˌo.zəˈment/ /kum.pən.diˌo.zəˈmen/ adv
compendiosamente

compensar /kom.penˈsa/ /kom.penˈsaɾ/ /kom.pənˈsa/ /kum.pənˈsa/ v
compensar

competentment /kom.peˌtemˈmen/ /kom.peˌtemˈment/ /kom.pəˌtemˈment/ /kum.pəˌtemˈmen/ adv
competentemente

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ n fem
competición

competició amb handicap n fem
competición handicap

competició contra bogey n fem
competición contra bogey

competició contra par n fem
competición contra par

competició sense handicap n fem
competición scratch

competir /kom.peˈti/ /kom.peˈtiɾ/ /kom.pəˈti/ /kum.pəˈti/ v
competir
Participar juntament amb altres per aconseguir un mateix objectiu.
competer
(dret) Pertànyer a la seva competència.

competitiu /kom.pe.tiˈtiw/ /kom.pə.tiˈtiw/ /kum.pə.tiˈtiw/ adj masc
competitivo

competitivament /kom.pe.tiˌti.vaˈment/ /kom.pe.tiˌti.βaˈmen/ /kom.pə.tiˌti.vəˈment/ /kum.pə.tiˌti.vəˈmen/ /kum.pə.tiˌti.βəˈmen/ adv
competitivamente

competitivitat /kom.pe.ti.ti.viˈtat/ /kom.pe.ti.ti.βiˈtat/ /kom.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.βiˈtat/ n fem
competitividad

competència /kom.peˈtɛn.si.a/ /kum.pəˈtɛn.si.ə/ n fem
competencia

competència bàsica n fem
competencia básica

competència comunicativa n fem
competencia comunicativa

competència d'acció professional n fem
competencia de acción profesional

competència educativa n fem
competencia educativa

competència emocional n fem
competencia emocional

competència específica n fem
competencia específica

competència general n fem
competencia genérica

competència informacional n fem
competencia informacional

competència instrumental n fem
competencia instrumental

competència lingüística n fem
competencia lingüística

competència sistèmica n fem
competencia sistémica

competència social n fem
competencia interpersonal

compilador /kom.pi.ɫaˈðo/ /kom.pi.ɫaˈðoɾ/ /kom.pi.ɫəˈðo/ /kum.pi.ɫəˈðo/ n masc
compilador

compilar /kom.piˈɫa/ /kom.piˈɫaɾ/ /kum.piˈɫa/ v
compilar

complaent /kom.pɫaˈen/ /kom.pɫaˈent/ /kum.pɫəˈen/ adj
complaciente

complaença /kom.pɫaˈen.sa/ /kom.pɫəˈɛn.sə/ /kum.pɫəˈɛn.sə/ n fem
complacencia
Sentiment de satisfacció o plaer pel qual algú es complau.

complaure /komˈplaw.ɾe/ /kumˈplaw.ɾə/ v
complacer

complementació /kom.pɫe.men.ta.siˈo/ /kum.pɫə.mən.tə.siˈo/ n fem
complementación

complementar /kom.pɫe.menˈta/ /kom.pɫe.menˈtaɾ/ /kum.pɫə.mənˈta/ v
complementar

complements de formació n masc
complementos de formación

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ adj masc
completo

completament /komˌpɫe.taˈmen/ /komˌpɫe.taˈment/ /komˌpɫɛ.təˈment/ /kumˌpɫɛ.təˈmen/ adv
completamente

completar /kom.pɫeˈta/ /kom.pɫeˈtaɾ/ /kom.pɫəˈta/ /kum.pɫəˈta/ v
completar

completivament /kom.pɫeˌti.vaˈment/ /kom.pɫeˌti.βaˈmen/ /kom.pɫəˌti.vəˈment/ /kum.pɫəˌti.vəˈmen/ /kum.pɫəˌti.βəˈmen/ adv
completivamente

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ adj masc
complejo
Constituït per múltiples parts, no simple.

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ n masc
complejo
Conjunt de coses relacionades per una mateixa condició.
Preocupació obsessiva per les pròpies mancances.

complex turístic n masc
complejo turístico

complexificar /kom.pɫek.si.fiˈka/ /kom.pɫek.si.fiˈkaɾ/ /kom.pɫək.si.fiˈka/ /kum.pɫək.si.fiˈka/ v
complejizar

complicat /kom.pɫiˈkat/ /kum.pɫiˈkat/ adj masc
complicado

complicitat /kom.pɫi.siˈtat/ /kum.pɫi.siˈtat/ n fem
complicidad

complidament /komˌpɫi.ðaˈmen/ /komˌpɫi.ðaˈment/ /komˌpɫi.ðəˈment/ /kumˌpɫi.ðəˈmen/ adv
cumplidamente

compliment /kom.pɫiˈmen/ /kom.pɫiˈment/ /kum.pɫiˈmen/ n masc
cumplimiento
Realització d'una obligació.
cumplido
Afalagaments que es fan perquè una persona se senti ben acollida o per cortesia.

complir /komˈpɫi/ /komˈpɫiɾ/ /kumˈpɫi/ v
cumplir
Realitzar una cosa promesa.

complot /komˈpɫɔt/ /kumˈpɫɔt/ n masc
complot

complotar /kom.pɫoˈta/ /kom.pɫoˈtaɾ/ /kum.pɫuˈta/ v
complotar

compondre /komˈpɔn.dɾe/ /komˈpɔn.dɾə/ /kumˈpɔn.dɾə/ v
componer
Reunir o combinar per formar un tot.
Fer una obra per parts i combinar-les o ordenar-les de forma adequada.

compondre-s'ho /komˈpɔn.dɾe.so/ /kumˈpɔn.dɾə.su/ v
componérselas

component /kom.poˈnen/ /kom.poˈnent/ /kum.puˈnen/ n masc
componente

comportament /kom.por.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈment/ /kom.poɾ.təˈment/ /kum.pur.təˈmen/ n masc
comportamiento
Conjunt de reaccions d'una persona a un estímul en un medi i en una unitat de temps determinats.

comportament atípic n fem
comportamiento anormal

comportar /kom.porˈta/ /kom.poɾˈta/ /kom.poɾˈtaɾ/ /kum.purˈta/ v
comportar
Tenir com a conseqüència, implicar.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ n fem
composición
Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ n masc
compositor

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ adj masc
compuesto
Format per diversos elements, que té certa complexitat.

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ n masc
compuesto
(filologia) Mot format combinant dues o més bases lèxiques.
(química) Substància formada per diversos elements químics.
(agricultura) Producte obtingut per transformació biològica de substàncies orgàniques diverses, emprat per a adobar la terra.

compostament /komˌpɔs.taˈmen/ /komˌpɔs.taˈment/ /komˌpɔs.təˈment/ /kumˌpɔs.təˈmen/ adv
compuestamente

compra /ˈkom.pɾa/ /ˈkom.pɾə/ n fem
compra

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ n masc
comprador

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ v
comprar

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ v
comprender
Incloure dins d'una categoria o d'una totalitat.
Entendre les raons d'un altre.

comprensible /kom.pɾenˈsi.bɫe/ /kom.pɾenˈsi.βɫe/ /kom.pɾenˈsib.bɫe/ /kom.pɾənˈsib.bɫə/ /kum.pɾənˈsi.βɫə/ /kum.pɾənˈsib.bɫə/ adj
comprensible

comprensiu /kom.pɾenˈsiw/ /kom.pɾənˈsiw/ /kum.pɾənˈsiw/ adj masc
comprensivo
Que mostra comprensió cap als altres.

comprensió n fem
comprensión entendimiento

comprensió escrita n fem
comprensión escrita

comprensió oral n fem
comprensión oral

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ n fem
compresa

compressió /kom.pɾe.siˈo/ /kom.pɾə.siˈo/ /kum.pɾə.siˈo/ n fem
compresión

comprimir /kom.pɾiˈmi/ /kom.pɾiˈmiɾ/ /kum.pɾiˈmi/ v
comprimir

comprometre /kom.pɾoˈme.tɾe/ /kom.pɾoˈmə.tɾə/ /kum.pɾuˈmɛ.tɾə/ v
comprometer
Posar en compromís, en una situació crítica.

compromès /kom.pɾoˈmes/ /kom.pɾoˈməs/ /kum.pɾuˈmɛs/ adj masc
comprometido
Difícil, delicat, perquè implica un compromís, una situació crítica.
Que té un compromís polític, ideològic.

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ n masc
compromiso
(dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.
Obligació contreta.
Situació crítica difícil de resoldre.

comprovació /kom.pɾo.va.siˈo/ /kom.pɾo.və.siˈo/ /kom.pɾo.βa.siˈo/ /kum.pɾu.və.siˈo/ /kum.pɾu.βə.siˈo/ n fem
comprobación

comprovar /kom.pɾoˈva/ /kom.pɾoˈvaɾ/ /kom.pɾoˈβa/ /kum.pɾuˈva/ v
comprobar

comptabilitzar /kom.ta.bi.ɫiˈzaɾ/ /kom.ta.βi.ɫiˈd͡za/ /kom.ta.βi.ɫiˈza/ /kom.tə.bi.ɫiˈd͡za/ /kum.tə.bi.ɫiˈd͡za/ /kum.tə.βi.ɫiˈd͡za/ v
contabilizar

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ adj
contable

comptador de cops n masc
contador de golpes

comptant /komˈtan/ /komˈtant/ /kumˈtan/ adj
contante
Del diner en efectiu.

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ v
contar
Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.
(intransitiu) Tenir confiança en algú, saber-se recolzat.
(beisbol) Determinar, l'àrbitre principal, el nombre de boles i de strikes d'un batedor en un temps de bat.

comptar els cops v
contar los golpes

compte /ˈkom.te/ Interjection
cuidado
atenció

compte /ˈkom.te/ n masc
cuenta
Acte de comptar.
Suma de la quantitat a pagar.
(beisbol) Acció i efecte de l'àrbitre principal de determinar el nombre de boles i strikes d'un batedor en un temps de bat.
cuidado
Cura, atenció.

compulsar /kom.puɫˈsa/ /kom.puɫˈsaɾ/ /kum.puɫˈsa/ v
compulsar

compungir /kom.punˈd͡ʒi/ /kom.punˈd͡ʒiɾ/ /kum.punˈʒi/ v
compungir

computador /kom.pu.taˈðo/ /kom.pu.taˈðoɾ/ /kom.pu.təˈðo/ /kum.pu.təˈðo/ adj masc
computador

computar /kom.puˈta/ /kom.puˈtaɾ/ /kum.puˈta/ v
computar

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ n masc
compás
Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.
(petanca) Instrument per als amidaments utilitzat en cas que un obstacle impedeixi l'ús de la cinta mètrica.
Unitat de mesura del temps musical.

comsevulla /ˌkɔm.seˈvu.ʎa/ /ˌkɔm.seˈβu.ʎa/ /ˌkɔm.səˈvu.jə/ /ˌkɔm.səˈvu.ʎə/ /ˌkɔm.səˈβu.ʎə/ adv
comoquiera

comtal /komˈtaɫ/ /kumˈtaɫ/ adj
condal

comtat /komˈtat/ /kumˈtat/ n masc
condado

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ n masc
conde

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ n fem
condesa

comunament /koˌmu.naˈmen/ /koˌmu.naˈment/ /koˌmu.nəˈment/ /kuˌmu.nəˈmen/ adv
comúnmente

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ n fem
comunicación

comunicació educativa n fem
comunicación educativa

comunicació manual n fem
comunicación manual

comunicació no verbal n fem
comunicación no verbal

comunicació verbal n fem
comunicación verbal

comunicador /ko.mu.ni.kaˈðo/ /ko.mu.ni.kaˈðoɾ/ /ko.mu.ni.kəˈðo/ /ku.mu.ni.kəˈðo/ n masc
comunicador

comunicant /ko.mu.niˈkan/ /ko.mu.niˈkant/ /ku.mu.niˈkan/ adj
comunicante

comunicar /ko.mu.niˈka/ /ko.mu.niˈkaɾ/ /ku.mu.niˈka/ v
comunicar
(transitiu) Transmetre, donar a conèixer.
(intransitiu) Un telèfon, un interlocutor, tenir la línia ocupada.

comunir /ko.muˈni/ /ko.muˈniɾ/ /ku.muˈni/ v
convocar

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ n masc
comunismo

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ adj
comunista
Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ n neut
comunista
Partidari del comunisme.
Que forma part d'un partit o organització comunista.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ n fem
comunidad
conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comunitat autònoma /ko.mu.niˌtat.awˈtɔ.no.ma/ n fem
comunidad autónoma

comunitat d'aprenentatge n fem
comunidad de aprendizaje

comunitat educativa n fem
comunidad educativa

comunitat virtual n fem
comunidad virtual

comunitat virtual d'aprenentatge n fem
comunidad virtual de aprendizaje

comunió /ko.mu.niˈo/ /ku.mu.niˈo/ n fem
comunión

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ n fem
comedia

comís /koˈmis/ /kuˈmis/ n masc
comiso

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ adj masc
común
Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
Ordinari, típic.
Compartit, similar.

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ n masc
común
La gran majoria en conjunt.

conca n fem
cuenca
Depressió en el terreny que aplega les aigües de pluja que alimenten un riu.
Cadascuna de les dues depressions a la cara on estan situats els ulls.
solterona
Forma femenina de conco ‎(«tia fadrina, soltera d’edat avançada»).

concani /koŋˈka.ni/ /kuŋˈka.ni/ n masc
konkaní

concatenar /koŋ.ka.teˈna/ /koŋ.ka.teˈnaɾ/ /kuŋ.kə.təˈna/ v
concatenar
Associar diversos fets, idees, etc.
En informàtica, unir cadenes de caràcters.

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ v
concebir

concedir /kon.seˈði/ /kon.seˈðiɾ/ /kon.səˈði/ /kun.səˈði/ v
conceder

concedir un gol v
conceder un gol

concelebrar /kon.se.ɫeˈβɾa/ /kon.se.ɫeˈβɾaɾ/ /kun.sə.ɫəˈβɾa/ v
concelebrar

concentració escolar n fem
concentración escolar

concentrar /kon.senˈtɾa/ /kon.senˈtɾaɾ/ /kon.sənˈtɾa/ /kun.sənˈtɾa/ v
concentrar

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ n fem
concepción

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ n masc
concepto
Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

conceptual /kon.sep.tuˈaɫ/ /kon.səp.tuˈaɫ/ /kun.səp.tuˈaɫ/ adj
conceptual

conceptualitzar /kon.sep.tu.a.ɫiˈd͡za/ /kon.sep.tu.a.ɫiˈza/ /kon.sep.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /kon.səp.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /kun.səp.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
conceptualizar

conceptuar /kon.sep.tuˈa/ /kon.sep.tuˈaɾ/ /kon.səp.tuˈa/ /kun.səp.tuˈa/ v
conceptuar

concernir /kon.serˈni/ /kon.seɾˈni/ /kon.seɾˈniɾ/ /kon.səɾˈni/ /kun.sərˈni/ v
concernir

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ n masc
concierto
Acord sobre una manera de gestionar recursos conjuntament.
Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.
Espectacle musical adreçat al gran públic.

concert educatiu n masc
concierto educativo

concertar /kon.serˈta/ /kon.seɾˈta/ /kon.seɾˈtaɾ/ /kon.səɾˈta/ /kun.sərˈta/ v
concertar

concertina /kon.seɾˈti.na/ /kon.səɾˈti.nə/ /kun.sərˈti.nə/ n fem
concertina
Instrument aeròfon anàleg a l'acordió, de caixa hexagonal.

concessió /kon.se.siˈo/ /kon.sə.siˈo/ /kun.sə.siˈo/ n fem
concesión

concili /konˈsi.ɫi/ /kunˈsi.ɫi/ n masc
concilio

conciliar /kon.si.ɫiˈa/ /kon.si.ɫiˈaɾ/ /kun.si.ɫiˈa/ /kun.si.ɫiˈar/ adj
conciliar
Relacionat amb un concili.

conciliar /kon.si.ɫiˈa/ /kon.si.ɫiˈaɾ/ /kun.si.ɫiˈa/ /kun.si.ɫiˈar/ v
conciliar
Acostar discrepàncies mitjançant el diàleg.

conciutadà /kon.siw.taˈða/ /kon.siw.təˈða/ /kun.siw.təˈða/ n masc
conciudadano

concloentment /koŋ.kɫoˌemˈmen/ /koŋ.kɫoˌemˈment/ /kuŋ.kɫuˌemˈmen/ adv
concluyente

concloure /koŋˈkɫɔw.ɾe/ /koŋˈkɫɔw.ɾə/ /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ v
concluir

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ n fem
conclusión

conco /ˈkoŋ.ko/ /ˈkoŋ.ku/ n masc
solterón
(pejoratiu) Solter d’edat avançada.

concordantment /koŋ.korˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈment/ /kuŋ.kurˌdamˈmen/ /kuŋ.kurˌðamˈmen/ adv
concordemente

concordement /koŋˌkɔr.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈment/ /koŋˌkɔɾ.ðəˈment/ /kuŋˌkɔr.dəˈmen/ /kuŋˌkɔr.ðəˈmen/ adv
concordemente

concorregut /koŋ.ko.reˈɣut/ /koŋ.ko.rəˈɣut/ /kuŋ.ku.rəˈɣut/ adj
concurrido

concoïdal /koŋ.ko.iˈðaɫ/ /kuŋ.ku.iˈðaɫ/ adj
concoideo

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ adj masc
concreto

concretament /koŋˌkɾe.taˈmen/ /koŋˌkɾe.taˈment/ /koŋˌkɾe.təˈment/ /kuŋˌkɾe.təˈmen/ adv
concreto

concretar /koŋ.kɾeˈta/ /koŋ.kɾeˈtaɾ/ /koŋ.kɾəˈta/ /kuŋ.kɾəˈta/ v
concretar

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ n fem
concubina

conculcar /koŋ.kuɫˈka/ /koŋ.kuɫˈkaɾ/ /kuŋ.kuɫˈka/ v
despise pisotear

concupiscentment /koŋ.ku.pisˌsemˈment/ /koŋ.ku.piˌsemˈmen/ /koŋ.ku.piˌsemˈment/ /kuŋ.ku.pisˌsemˈmen/ /kuŋ.ku.piˌsemˈmen/ adv
concupiscente

concurrentment /koŋ.kuˌremˈmen/ /koŋ.kuˌremˈment/ /kuŋ.kuˌremˈmen/ adv
concurrente

concurrència /koŋ.kuˈrɛn.si.a/ /kuŋ.kuˈrɛn.si.ə/ n fem
concurrencia

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ n masc
concurso

concursant /koŋ.kurˈsan/ /koŋ.kuɾˈsan/ /koŋ.kuɾˈsant/ /kuŋ.kurˈsan/ n neut
concursante concurrent

concursar /koŋ.kurˈsa/ /koŋ.kuɾˈsaɾ/ /kuŋ.kurˈsa/ v
concursar

concèntric /konˈsɛn.tɾik/ /kunˈsɛn.tɾik/ adj
concéntrico

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ n fem
concordia

concórrer /koŋˈko.re/ /koŋˈko.reɾ/ /koŋˈko.rə/ /kuŋˈko.rə/ v
concurrir

condecentment /kon.deˌsemˈmen/ /kon.deˌsemˈment/ /kon.dəˌsemˈment/ /kun.dəˌsemˈmen/ adv
condecente

condecoració /kon.de.ko.ɾa.siˈo/ /kun.də.ku.ɾə.siˈo/ n fem
condecoración

condecorar /kon.de.koˈɾa/ /kon.de.koˈɾaɾ/ /kun.də.kuˈɾa/ v
condecorar

condemna /konˈdem.na/ /konˈdem.nə/ /kunˈdem.nə/ n fem
condena

condemnar /kon.demˈna/ /kon.demˈnaɾ/ /kon.dəmˈna/ /kun.dəmˈna/ v
condenar

condemnat /kon.demˈnat/ /kon.dəmˈnat/ /kun.dəmˈnat/ adj masc
condenado
Dit de qui ha estat objecte d'una condemna.

condemnat /kon.demˈnat/ /kon.dəmˈnat/ /kun.dəmˈnat/ n masc
condenado
Individu que ha estat objecte d'una condemna.

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ v
condensar

condescendent /kon.de.senˈden/ /kon.de.senˈdent/ /kon.dəs.sənˈdent/ /kun.də.sənˈden/ /kun.dəs.sənˈden/ adj
condescendiente

condescendir /kon.de.senˈdi/ /kon.de.senˈdiɾ/ /kon.dəs.sənˈdi/ /kun.də.sənˈdi/ /kun.dəs.sənˈdi/ v
condescender

condescendència /kon.de.senˈdɛn.si.a/ /kon.dəs.sənˈdɛn.si.ə/ /kun.də.sənˈdɛn.si.ə/ /kun.dəs.sənˈdɛn.si.ə/ n fem
condescendencia

condicionadament /kon.di.si.oˌna.ðaˈmen/ /kon.di.si.oˌna.ðaˈment/ /kon.di.si.oˌna.ðəˈment/ /kun.di.si.uˌna.ðəˈmen/ adv
condicionalmente

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
condicional
Relatiu a la condició.
Provisional, en funció d'alguna cosa.
Tipus d'oració gramatical.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ n fem
condicional
En justícia, llibertat condicional.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ n masc
condicional modo condicional
Temps verbal, també anomenat potencial.

condicionalment /kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ adv
condicionalmente

condicionament n masc
condicionamiento

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ n fem
condición
Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ n masc
condimento

condimentar /kon.di.menˈta/ /kon.di.menˈtaɾ/ /kun.di.mənˈta/ v
condimentar

condir /konˈdi/ /konˈdiɾ/ /kunˈdi/ v
cundir
Donar de si, retre.

condolir-se /kon.doˈɫiɾ.se/ /kon.doˈɫiɾ.sə/ /kun.du.ɫirˈsə/ /kun.duˈɫir.sə/ v
condolerse

condom /konˈdom/ /kunˈdom/ n masc
preservativo
(col·loquial) preservatiu

condonar /kon.doˈna/ /kon.doˈnaɾ/ /kun.duˈna/ v
condonar

condormir /kon.dorˈmi/ /kon.doɾˈmi/ /kon.doɾˈmiɾ/ /kun.durˈmi/ v
adormecer

conducció n fem
conducción

conducta /konˈduk.ta/ /konˈduk.tə/ /kunˈduk.tə/ n fem
conducta

conducte ejaculador n masc
conducto eyaculador

conductisme /kon.dukˈtiz.me/ /kon.dukˈtiz.mə/ /kun.dukˈtiz.mə/ n masc
behaviorismo conductismo

conductista /kon.dukˈtis.ta/ /kon.dukˈtis.te/ /kon.dukˈtis.tə/ /kun.dukˈtis.tə/ adj
conductista
Relatiu al conductisme o als seus seguidors.

conductista /kon.dukˈtis.ta/ /kon.dukˈtis.te/ /kon.dukˈtis.tə/ /kun.dukˈtis.tə/ n neut
conductista
Seguidor del conductisme

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ adj masc
conductor
Que condueix alguna cosa.

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ n masc
conductor
Element que permet el pas de l'electricitat o de la calor.
Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

conduir /kon.duˈi/ /kon.duˈiɾ/ /kun.duˈi/ v
conducir
Tenir el comandament d'un vehicle.
Mostrar a altres persones el camí que han de seguir.
Enllaçar amb un camí o portar a un lloc final.
Portar a un resultat final.
(esports de pilota) Avançar, un jugador, pel camp de joc controlant la pilota, la bola o el disc.
Permetre el pas.
Tenir una bona conducta, segons els criteris socials.

condícia /konˈdi.si.a/ /kunˈdi.si.ə/ n fem
cuidado

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
conocimiento
Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

coneixement previ n masc
conocimiento previo

conestablia /ko.nes.tabˈbɫi.a/ /ko.nes.taˈbɫi.a/ /ko.nes.taˈβɫi.a/ /ko.nəs.təbˈbɫi.ə/ /ku.nəs.təbˈbɫi.ə/ /ku.nəs.təˈβɫi.ə/ n fem
condestablía

confabular /koɱ.fa.buˈɫaɾ/ /koɱ.fa.βuˈɫa/ /koɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.βuˈɫa/ v
confabular

confeccionar /koɱ.fek.si.oˈna/ /koɱ.fek.si.oˈnaɾ/ /kuɱ.fək.si.uˈna/ v
confeccionar

confecció /koɱ.fek.siˈo/ /koɱ.fək.siˈo/ /kuɱ.fək.siˈo/ n fem
tanda

confederació /koɱ.fe.ðe.ɾa.siˈo/ /koɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ /kuɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
confederación

confegir /koɱ.feˈd͡ʒi/ /koɱ.feˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.feˈʒi/ /koɱ.fəˈʒi/ /kuɱ.fəˈʒi/ v
deletrear

conferenciar /koɱ.fe.ɾen.siˈa/ /koɱ.fe.ɾen.siˈaɾ/ /koɱ.fə.ɾən.siˈa/ /kuɱ.fə.ɾən.siˈa/ v
conferenciar

conferir /koɱ.feˈɾi/ /koɱ.feˈɾiɾ/ /kuɱ.fəˈɾi/ v
conferir consultar
Tractar i examinar junt amb un altre o uns altres algun punt o negoci.
conferir
Concedir o donar algunes coses, com dignitats, treball, etc.

conferència /koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
conferencia

conferència de premsa n fem
rueda de prensa

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ v
confesar

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ n fem
confesión

confiadament /koɱ.fiˌa.ðaˈmen/ /koɱ.fiˌa.ðaˈment/ /koɱ.fiˌa.ðəˈment/ /kuɱ.fiˌa.ðəˈmen/ adv
confiadamente

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ n fem
confianza
Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.
Seguretat que algú té en si mateix.
Familiaritat que es té en el tracte amb una persona o un animal.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ v
confiar
Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confidencial /koɱ.fi.ðen.siˈaɫ/ /koɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ /kuɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ adj
confidencial

confidencialment /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈmen/ /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈment/ /koɱ.fi.ðən.siˌaɫˈment/ /kuɱ.fi.ðən.siˌaɫˈmen/ adv
confidencialmente

confidentment /koɱ.fiˌðemˈmen/ /koɱ.fiˌðemˈment/ /kuɱ.fiˌðemˈmen/ adv
confidentemente

configurar /koɱ.fi.ɣuˈɾa/ /koɱ.fi.ɣuˈɾaɾ/ /kuɱ.fi.ɣuˈɾa/ v
configurar

confinament /koɱ.fi.naˈmen/ /koɱ.fi.naˈment/ /koɱ.fi.nəˈment/ /kuɱ.fi.nəˈmen/ n masc
confinamiento

confinar /koɱ.fiˈna/ /koɱ.fiˈnaɾ/ /kuɱ.fiˈna/ v
confinar

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ v
confirmar
Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
Administrar la confirmació a algú.
santiguar
(col·loquial) bufetejar

confit /koɱˈfit/ /kuɱˈfit/ n masc
anís escabeche
Petites boletes de sucre de colors aromatitzades amb anís, que es fan servir per decorar pastissos.
Menjar de carn cuinat amb greix i vinagre.

confitar /koɱ.fiˈta/ /koɱ.fiˈtaɾ/ /kuɱ.fiˈta/ v
confitar

confiter /koɱ.fiˈte/ /koɱ.fiˈteɾ/ /kuɱ.fiˈte/ n masc
pastelero

conflent /koɱˈfɫen/ /koɱˈfɫent/ /kuɱˈfɫen/ n masc
confluencia

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ n masc
conflicto

conflicte bèl·lic n masc
conflicto bélico

conflicte de classes n masc
conflicto de clases

conflictiu /koɱ.fɫikˈtiw/ /kuɱ.fɫikˈtiw/ adj masc
conflictivo
Relatiu al conflicte
Que provoca conflictes.

conflictivament /koɱ.fɫikˌti.vaˈment/ /koɱ.fɫikˌti.vəˈment/ /koɱ.fɫikˌti.βaˈmen/ /kuɱ.fɫikˌti.vəˈmen/ /kuɱ.fɫikˌti.βəˈmen/ adv
conflictivamente

conflictualitat /koɱ.fɫik.tu.a.ɫiˈtat/ /koɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ /kuɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ n fem
conflictualidad

confluir /koɱ.fɫuˈi/ /koɱ.fɫuˈiɾ/ /kuɱ.fɫuˈi/ v
confluir

confluència /koɱ.fɫuˈɛn.si.a/ /koɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ /kuɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ n fem
confluencia

confondre /koɱˈfon.dɾe/ /koɱˈfon.dɾə/ /kuɱˈfon.dɾə/ v
confundir

conformar /koɱ.forˈma/ /koɱ.foɾˈma/ /koɱ.foɾˈmaɾ/ /kuɱ.furˈma/ v
conformar
Fer conforme, ésser conforme, a una llei, a un principi, a una norma, al costum.

conforme /koɱˈfoɾ.me/ /koɱˈfoɾ.mə/ /kuɱˈfor.mə/ adv
conforme

conformement /koɱˌfor.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈment/ /koɱˌfoɾ.məˈment/ /kuɱˌfor.məˈmen/ adv
conformemente

conformitat /koɱ.foɾ.miˈtat/ /kuɱ.fur.miˈtat/ n fem
conformidad
Expressió de consentiment o acceptació.

confort /koɱˈfɔɾt/ /kuɱˈfɔrt/ n masc
confortación
Acció de confortar, de donar força i coratge en moment de desassossec.
confort
Absència d'incomoditats.

confortablement /koɱ.forˌtab.bɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌta.bɫeˈment/ /koɱ.foɾˌta.βɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌtab.bɫəˈment/ /kuɱ.furˌta.βɫəˈmen/ /kuɱ.furˌtab.bɫəˈmen/ adv
confortablemente

confortar /koɱ.forˈta/ /koɱ.foɾˈta/ /koɱ.foɾˈtaɾ/ /kuɱ.furˈta/ v
confortar

confrare /koɱˈfɾa.ɾe/ /koɱˈfɾa.ɾə/ /kuɱˈfɾa.ɾə/ n masc
cofrade

confraria /koɱ.fɾaˈɾi.a/ /koɱ.fɾəˈɾi.ə/ /kuɱ.fɾəˈɾi.ə/ n fem
cofradía

confraternitzar /koɱ.fɾa.ter.niˈd͡za/ /koɱ.fɾa.teɾ.niˈza/ /koɱ.fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /koɱ.fɾə.təɾ.niˈd͡za/ /kuɱ.fɾə.tər.niˈd͡za/ v
confraternizar

confugir /koɱ.fuˈd͡ʒi/ /koɱ.fuˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.fuˈʒi/ /kuɱ.fuˈʒi/ v
asistir

confusament /koɱˌfu.zaˈmen/ /koɱˌfu.zaˈment/ /koɱˌfu.zəˈment/ /kuɱˌfu.zəˈmen/ adv
confusamente

confusió /koɱ.fu.ziˈo/ /kuɱ.fu.ziˈo/ n fem
confusión
Barreja de coses, en especial quan costa destriar-les.
Identificació incorrecta d'una cosa.

confutar /koɱ.fuˈta/ /koɱ.fuˈtaɾ/ /kuɱ.fuˈta/ v
confutar

conga /ˈkoŋ.ɡa/ /ˈkoŋ.ɡə/ n fem
conga
Instrument membranòfon de percussió d'origen hispanoamericà, format per dos tambors de cos allargat i una sola pell, que es toca amb les mans o amb baquetes.
Ball popular cubà en el que la gent forma una filera acompanyats d'un ritme de tambors.

congelador /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðo/ /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðoɾ/ /koɲ.ʒə.ɫəˈðo/ /kuɲ.ʒə.ɫəˈðo/ n masc
congelador

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ v
congelar
Posar a menys de zero graus.

congelat /koɲ.d͡ʒeˈɫat/ /koɲ.ʒəˈɫat/ /kuɲ.ʒəˈɫat/ adj masc
congelado

congeniar /koɲ.d͡ʒe.niˈa/ /koɲ.d͡ʒe.niˈaɾ/ /koɲ.ʒə.niˈa/ /kuɲ.ʒə.niˈa/ v
congeniar

congestionar /kon.d͡ʒes.ti.oˈna/ /kon.d͡ʒes.ti.oˈnaɾ/ /kuɲ.ʒəs.ti.uˈna/ v
congestionar

conglobar /koŋ.gloˈβa/ /koŋ.gloˈβaɾ/ /kuŋ.gluˈβa/ v
conglobar

conglomerar /koŋ.ɡɫo.meˈɾa/ /koŋ.ɡɫo.meˈɾaɾ/ /koŋ.ɡɫo.məˈɾa/ /kuŋ.ɡɫu.məˈɾa/ v
conglomerar

conglutinar /koŋ.glu.tiˈna/ /koŋ.glu.tiˈnaɾ/ /kuŋ.glu.tiˈna/ v
conglutinar

congoixa /koŋˈɡo.ʃa/ /koŋˈɡo.ʃə/ /koŋˈɡoj.ʃa/ /kuŋˈɡo.ʃə/ n fem
congoja

congoixar /koŋ.ɡojˈʃa/ /koŋ.ɡojˈʃaɾ/ /koŋ.ɡoˈʃa/ /kuŋ.ɡuˈʃa/ v
acongojar

congolès /koŋ.ɡoˈɫes/ /koŋ.ɡoˈɫəs/ /kuŋ.ɡuˈɫɛs/ adj masc
congoleño
Relatiu o pertanyent a la República del Congo o a la República Democràtica del Congo.
Relatiu o pertanyent al riu Congo.

congolès /koŋ.ɡoˈɫes/ /koŋ.ɡoˈɫəs/ /kuŋ.ɡuˈɫɛs/ n masc
congoleño
Persona que habita o és originària de la República del Congo o de República Democràtica del Congo.

congraciar-se /koŋ.ɡɾa.siˈaɾ.se/ /koŋ.ɡɾə.siˈaɾ.sə/ /kuŋ.ɡɾə.si.ərˈsə/ v
congraciarse

congratular /koŋ.ɡɾa.tuˈɫa/ /koŋ.ɡɾa.tuˈɫaɾ/ /koŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ /kuŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ v
congratular

congre /ˈkoŋ.ɡɾe/ /ˈkoŋ.ɡɾə/ n masc
congrio
Espècie de peixos de la família dels congridae (Conger conger).

congre dolç n masc
congrio dulce

congre pintat n masc
congrio pintado

congre roig n masc
varga

congregació /koŋ.gɾe.ɣa.siˈo/ /kuŋ.gɾə.ɣə.siˈo/ n fem
congregación

congregar /koŋ.ɡɾeˈɣa/ /koŋ.ɡɾeˈɣaɾ/ /koŋ.ɡɾəˈɣa/ /kuŋ.ɡɾəˈɣa/ v
congregar

congreny /koŋˈɡɾeɲ/ /koŋˈɡɾəɲ/ /kuŋˈɡɾɛɲ/ n masc
aro

congriar /koŋ.ɡɾiˈa/ /koŋ.ɡɾiˈaɾ/ /kuŋ.ɡɾiˈa/ v
formar

congruentment /koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ adv
congruamente

congrés /koŋˈɡɾes/ /kuŋˈɡɾes/ n masc
congreso
Reunió o assemblea de persones amb relació a algun afer.
Parlament o cambra de representació política.
Reunió d'erudits o experts per a discutir qüestions relatives a llur especialitat.

congènit /koɲˈd͡ʒɛ.nit/ /koɲˈʒɛ.nit/ /kuɲˈʒɛ.nit/ adj masc
congénito

conhortar /ko.norˈta/ /ko.noɾˈta/ /ko.noɾˈtaɾ/ /ku.nurˈta/ v
consolar
Animar o exhortar algú que està abatut.
confortarse
(pronominal) Consolar-se o conformar-se.

conidioma /ko.ni.ðiˈo.ma/ /ko.ni.ðiˈo.mə/ /ku.ni.ðiˈo.mə/ n masc
conidioma

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ n masc
conejo
Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).
brazuelo
Tall del muscle de les potes d’un boví, nerviüt i melós en cocció lenta.

conill de bosc n masc
conejo común

conill porquí n masc
conejito de Indias

conillada /ko.niˈʎa.ða/ /ko.niˈʎa.ðə/ /ku.niˈja.ðə/ /ku.niˈʎa.ðə/ n fem
camada

conillar /ko.niˈʎa/ /ko.niˈʎaɾ/ /ku.niˈja/ /ku.niˈʎa/ n masc
conejar
Corral per la cria de conills.

coniller /ko.niˈʎe/ /ko.niˈʎeɾ/ /ku.niˈje/ /ku.niˈʎe/ adj masc
conejero
Relacionat amb els conills.

coniller /ko.niˈʎe/ /ko.niˈʎeɾ/ /ku.niˈje/ /ku.niˈʎe/ n masc
sabueso
Gos que caça conills.

conjectura /kon.d͡ʒekˈtu.ɾa/ /kuɲ.ʒəkˈtu.ɾə/ n fem
conjetura

conjecturar /kon.d͡ʒek.tuˈɾa/ /kon.d͡ʒek.tuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒək.tuˈɾa/ v
conjeturar

conjugació /koɲ.d͡ʒu.ɣa.siˈo/ /koɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ /kuɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ n fem
conjugación

conjugar /koɲ.d͡ʒuˈɣa/ /koɲ.d͡ʒuˈɣaɾ/ /koɲ.ʒuˈɣa/ /kuɲ.ʒuˈɣa/ v
conjugar

conjuminar /koɲ.d͡ʒu.miˈna/ /koɲ.d͡ʒu.miˈnaɾ/ /koɲ.ʒu.miˈna/ /kuɲ.ʒu.miˈna/ v
combinar conjurar
Unir coses perquè combinin de la millor manera.
Posar-se d'acord unes persones per fer quelcom.

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ n fem
conjunción
(astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
(gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ adj masc
conjunto
Unit o incorporat a una altra cosa.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ n masc
conjunto
Agrupació d'elements amb una característica comuna.
Sèrie, mena, tipus, sort.
Grup musical, banda.
Peces de roba que resten bé plegades.

conjuntament /koɲˌd͡ʒun.taˈmen/ /koɲˌd͡ʒun.taˈment/ /koɲˌʒun.təˈment/ /kuɲˌʒun.təˈmen/ adv
conjuntamente

conjuntar /kon.d͡ʒunˈtaɾ/ /koɲ.d͡ʒunˈˈta// /kun.ʒunˈta/ v
conjuntar

conjunyir /kon.ʒuˈɲi/ /kon.ʒuˈɲiɾ/ /kun.ʒuˈɲi/ v
unir

conjur /koɲˈd͡ʒuɾ/ /koɲˈʒuɾ/ /kuɲˈʒur/ n masc
conjuro

conjurar /kon.d͡ʒuˈɾa/ /kon.d͡ʒuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒuˈɾa/ v
conjurar

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ v
conectar
Establir un fort lligam.
Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexionisme /kon.nek.si.oˈniz.me/ /kon.nək.si.oˈniz.mə/ /kun.nək.si.uˈniz.mə/ n masc
conexionismo

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ n fem
conexión
El fet de connectar.
El punt on dues o més coses connecten.
Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

connotar /kon.noˈta/ /kon.noˈtaɾ/ /kun.nuˈta/ v
connotar

conoïdal /ko.no.iˈðaɫ/ /ku.nu.iˈðaɫ/ adj
conoidal

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ v
conquistar

conquesta /koŋˈkes.ta/ /koŋˈkes.tə/ /kuŋˈkes.tə/ n fem
conquista

conquilla /koŋˈki.ʎa/ /koŋˈki.ʎə/ /kuŋˈki.ʎə/ n fem
concha
Closca dura i calcària que protegeix els mol·luscs.
cazoleta protectora
(karate, taekwondo, esports de pilota) Peça de material dur i resistent de l'equip de determinats esportistes, de forma generalment triangular, que s'utilitza per a protegir-se els genitals.

conquistar /koŋ.kisˈta/ /koŋ.kisˈtaɾ/ /kuŋ.kisˈta/ v
conquistar
Guanyar-se l'amor d'una persona.

conrear /kon.reˈa/ /kon.reˈaɾ/ /kun.reˈa/ v
cultivar

conreu /konˈrew/ /konˈrəw/ /konˈrɛw/ /kunˈrɛw/ n masc
cultivo

consagrar /kon.saˈɣɾa/ /kon.saˈɣɾaɾ/ /kon.səˈɣɾa/ /kun.səˈɣɾa/ v
consagrar
Fer sagrada alguna persona o cosa.
Pronunciar amb intenció el sacerdot les paraules de la consagració sobre la matèria deguda (generalment sobre l'hòstia i el vi).
Entre els romans, concedir l'apoteosi a algun dels seus emperadors (posar-los al nivell dels déus).
Oferir, dedicar a Déu alguna cosa o persona.
Erigir un monument per a perpetuar la memòria d'alguna persona o esdeveniment.
Destinar alguna expressió o paraula per una determinada i particular significació.
Oferir, dedicar el temps en alguna cosa, com la vida al bé de la pàtria.

conscienciació n fem
concientización

conscienciejar /kon.si.en.si.eˈd͡ʒa/ /kon.si.en.si.eˈd͡ʒaɾ/ /kon.si.en.si.eˈʒa/ /kon.si.ən.si.əˈd͡ʒa/ /kun.si.ən.si.əˈʒa/ v
concienciar

conscienciosament /kon.si.en.siˌo.zaˈmen/ /kon.si.en.siˌo.zaˈment/ /kon.si.ən.siˌo.zəˈment/ /kun.si.ən.siˌo.zəˈmen/ adv
concienzudamente

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ adj
consciente

conscientment /kon.siˌemˈmen/ /kon.siˌemˈment/ /kun.siˌemˈmen/ adv
conscientemente

consciència /kon.siˈɛn.si.a/ /kon.siˈɛn.si.ə/ /kun.siˈɛn.si.ə/ n fem
conciencia
Coneixença immediata i directa que la persona té de la seva existència, condició, sensacions, operacions mentals, o actes.

consciència ambiental n fem
conciencia ambiental

consecutiu /kon.se.kuˈtiw/ /kon.sə.kuˈtiw/ /kun.sə.kuˈtiw/ adj masc
consecutivo

consecutivament /kon.se.kuˌti.vaˈment/ /kon.se.kuˌti.βaˈmen/ /kon.sə.kuˌti.vəˈment/ /kun.sə.kuˌti.vəˈmen/ /kun.sə.kuˌti.βəˈmen/ adv
consecutivamente

consegüentment /kon.seˌɣwemˈmen/ /kon.seˌɣwemˈment/ /kon.səˌɣwemˈment/ /kun.səˌɣwemˈmen/ adv
consiguientemente

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ n masc
consejo
Acte o efecte d'aconsellar.
Grup d'assessorament d'una institució o empresa.

consell de classe n masc
consejo de clase

consell escolar n masc
consejo escolar

consell orientador n masc
consejo orientador

conseller /kon.seˈʎe/ /kon.seˈʎeɾ/ /kon.səˈʎe/ /kun.səˈje/ /kun.səˈʎe/ n masc
consejero
Persona que dona consell.
Membre d'un consell.

conselleria /kon.se.ʎeˈɾi.a/ /kon.sə.ʎəˈɾi.ə/ /kun.sə.jəˈɾi.ə/ /kun.sə.ʎəˈɾi.ə/ n fem
consejería

consens /konˈsens/ /konˈsɛns/ /kunˈsɛns/ n masc
consenso

consensuar /kon.sen.suˈa/ /kon.sen.suˈaɾ/ /kon.sən.suˈa/ /kun.sən.suˈa/ v
consensuar

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ n masc
consentimiento

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ v
consentir

conseqüent /kon.seˈkwen/ /kon.seˈkwent/ /kon.səˈkwent/ /kun.səˈkwen/ adj
consecuente

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ adv
consecuentemente

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ n fem
consecuencia

conserva /konˈseɾ.ba/ /konˈseɾ.va/ /konˈseɾ.və/ /kunˈser.bə/ /kunˈseɾ.və/ n fem
conserva
Aliment preparat per mantenir la comestibilitat envasat hermèticament i evitant l'acció de microorganismes.

conservació /kon.ser.βa.siˈo/ /kon.seɾ.va.siˈo/ /kon.seɾ.βa.siˈo/ /kon.səɾ.və.siˈo/ /kun.sər.bə.siˈo/ /kun.sər.və.siˈo/ n fem
conservación

conservador /kon.ser.βaˈðo/ /kon.seɾ.vaˈðoɾ/ /kon.seɾ.βaˈðoɾ/ /kon.səɾ.vəˈðo/ /kun.sər.bəˈðo/ /kun.sər.vəˈðo/ adj masc
conservador
Que conserva.

conservador /kon.ser.βaˈðo/ /kon.seɾ.vaˈðoɾ/ /kon.seɾ.βaˈðoɾ/ /kon.səɾ.vəˈðo/ /kun.sər.bəˈðo/ /kun.sər.vəˈðo/ n masc
conservador
Persona que té com a missió la conservació d'alguna cosa.

conservant /kon.serˈβan/ /kon.seɾˈbant/ /kon.seɾˈvant/ /kon.səɾˈvant/ /kun.sərˈban/ /kun.səɾˈvant/ n masc
conservante

conservar /kon.serˈβa/ /kon.seɾˈvaɾ/ /kon.seɾˈβa/ /kon.səɾˈva/ /kun.sərˈba/ /kun.sərˈva/ v
conservar
Guardar, retenir, no deixar perdre.

conservar l'anònim v
vivir en el anonimato

conservatori /kon.ser.βaˈtɔ.ɾi/ /kon.seɾ.vaˈtɔ.ɾi/ /kon.seɾ.βaˈtɔ.ɾi/ /kon.səɾ.vəˈtɔ.ɾi/ /kun.sər.bəˈtɔ.ɾi/ /kun.sər.vəˈtɔ.ɾi/ n masc
conservatorio

considerablement /kon.si.ðeˌɾa.bɫeˈment/ /kon.si.ðeˌɾa.βɫeˈmen/ /kon.si.ðeˌɾab.bɫeˈmen/ /kon.si.ðəˌɾab.bɫəˈment/ /kun.si.ðəˌɾa.βɫəˈmen/ /kun.si.ðəˌɾab.bɫəˈmen/ adv
considerablemente

consideració /kon.si.ðe.ɾa.siˈo/ /kon.si.ðə.ɾə.siˈo/ /kun.si.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
consideración

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ v
considerar
Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consignar /kon.siŋˈna/ /kon.siɡˈna/ /kon.siɡˈnaɾ/ /kun.siŋˈna/ v
consignar

consir /konˈsiɾ/ /kunˈsir/ n masc
meditación

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ adv
consistente

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ v
consistir

consistorialment /kon.sis.to.ɾiˌaɫˈmen/ /kon.sis.to.ɾiˌaɫˈment/ /kun.sis.tu.ɾiˌaɫˈmen/ adv
consistorialmente

consistència /kon.sisˈtɛn.si.a/ /kon.sisˈtɛn.si.ə/ /kun.sisˈtɛn.si.ə/ n fem
consistencia

consogra /konˈsɔ.ɣɾa/ /konˈsɔ.ɣɾɔ/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n fem
consuegra

consogre /konˈsɔ.ɣɾe/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n masc
consuegro

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ n masc
consuelo

consola de joc n fem
consola

consola domèstica n fem
consola de sobremesa

consola portàtil n fem
consola portátil

consolat /kon.soˈɫat/ /kun.suˈɫat/ n masc
consulado

consolidar /kon.so.ɫiˈða/ /kon.so.ɫiˈðaɾ/ /kun.su.ɫiˈða/ v
consolidar

consomé /kon.soˈme/ /kun.suˈme/ n masc
consomé

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ n fem
consonante

consonantar /kon.so.nanˈta/ /kon.so.nanˈtaɾ/ /kun.su.nənˈta/ v
consonantar

consonantment /kon.soˌnamˈmen/ /kon.soˌnamˈment/ /kun.suˌnamˈmen/ adv
consonante

consorci /konˈsɔɾ.si/ /kunˈsɔr.si/ n masc
consorcio

consorciar /kon.sor.siˈa/ /kon.soɾ.siˈa/ /kon.soɾ.siˈaɾ/ /kun.sur.siˈa/ v
consorciarse

consort /konˈsɔɾt/ /kunˈsɔrt/ n neut
consorte

conspicu /konsˈpi.ku/ /kunsˈpi.ku/ adj masc
conspicuo

conspirar /kons.piˈɾa/ /kons.piˈɾaɾ/ /kuns.piˈɾa/ v
conspirar

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ adj
constante
Que no es troba subjecte al canvi.

constantment /konsˌtamˈmen/ /konsˌtamˈment/ /kunsˌtamˈmen/ adv
constantemente

constar /konsˈta/ /konsˈtaɾ/ /kunsˈta/ v
constar
Una cosa, estar composta de diverses parts, elements.
Saber del cert, ésser manifest.
Figurar en un document.

constatar /kons.taˈta/ /kons.taˈtaɾ/ /kuns.təˈta/ v
constatar

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
constelación

consternar /kons.terˈna/ /kons.teɾˈnaɾ/ /kuns.tərˈna/ v
consternar

constipar /kons.tiˈpa/ /kons.tiˈpaɾ/ /kuns.tiˈpa/ v
obstruir resfriarse
Emmalaltir-se a causa del fred.
Estrènyer el pas dins d'un tub.

constipat /kons.tiˈpat/ /kuns.tiˈpat/ n masc
constipado

constitucional /kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /kuns.ti.tu.si.uˈnaɫ/ adj
constitucional

constitucionalment /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ adv
constitucionalmente

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ n fem
constitución

constituir /kons.ti.tuˈi/ /kons.ti.tuˈiɾ/ /kuns.ti.tuˈi/ v
constituir
Establir, organitzar formalment d’una institució.
Ser part essencial.

constretament /konsˌtɾe.taˈmen/ /konsˌtɾe.taˈment/ /konsˌtɾə.təˈment/ /kunsˌtɾɛ.təˈmen/ adv
constreñido

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ n fem
construcción

constructe /konsˈtɾuk.te/ /konsˈtɾuk.tə/ /kunsˈtɾuk.tə/ n masc
constructo

constructivisme n masc
constructivismo

constructor n masc
constructor

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ v
construir
Fer, formar, unir diferents parts seguint un ordre o segons un pla predeterminat.
(arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constrènyer /konsˈtɾe.ɲe/ /konsˈtɾe.ɲeɾ/ /konsˈtɾə.ɲə/ /kunsˈtɾɛ.ɲə/ v
constreñir
Reduir l'espai, col·locar dins d'un espai estretit pels límits.
Limitar fortament l'activitat.

constància /konsˈtan.si.a/ /kunsˈtan.si.ə/ n fem
constancia

consuetud /kon.su.eˈtut/ /kon.su.əˈtut/ /kun.su.əˈtut/ n fem
costumbre

consuetudinari /kon.su.e.tu.ðiˈna.ɾi/ /kon.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ /kun.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ adj masc
consuetudinario

consular /kon.suˈɫaɾ/ /kun.suˈɫar/ adj
consular

consulta /konˈsuɫ.ta/ /konˈsuɫ.tə/ /kunˈsuɫ.tə/ n fem
consulta

consulta col·laborativa n fem
consulta colaborativa

consultar /kon.suɫˈta/ /kon.suɫˈtaɾ/ /kun.suɫˈta/ v
consultar

consultori /kon.suɫˈtɔ.ɾi/ /kun.suɫˈtɔ.ɾi/ n masc
consultorio

consum /konˈsum/ /kunˈsum/ n masc
consumo

consumar /kon.suˈma/ /kon.suˈmaɾ/ /kun.suˈma/ v
consumar

consumir /kon.suˈmi/ /kon.suˈmiɾ/ /kun.suˈmi/ v
consumir

contactar /kon.takˈta/ /kon.takˈtaɾ/ /kun.təkˈta/ v
contactar

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ n masc
contacto

contacte amb la xarxa n masc
contacto con la red

contacte ocasional n masc
contacto ocasional

contacte personal n masc
contacto personal

contagi /konˈta.d͡ʒi/ /konˈta.ʒi/ /kunˈta.ʒi/ n masc
contagio

contagiar /kon.ta.d͡ʒiˈa/ /kon.ta.d͡ʒiˈaɾ/ /kon.ta.ʒiˈa/ /kon.tə.ʒiˈa/ /kun.tə.ʒiˈa/ v
contagiar

contagiós /kon.ta.d͡ʒiˈos/ /kon.ta.ʒiˈos/ /kon.tə.ʒiˈos/ /kun.tə.ʒiˈos/ adj masc
contagioso

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ n fem
contaminación
Acció i efecte de contaminar.
cruce
(lingüística) Evolució d’un mot, o d’una nova accepció, per fusió d’un altre mot anàleg.

contaminar /kon.ta.miˈna/ /kon.ta.miˈnaɾ/ /kun.tə.miˈna/ v
contaminar

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ v
contar

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ n masc
cuento
Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
Relat fantasiós d'un esdeveniment.

conte interactiu n masc
cuento interactivo

contemperar /kon.tem.peˈɾa/ /kon.tem.peˈɾaɾ/ /kun.təm.pəˈɾa/ v
contemperar

contemplar /kon.temˈpɫa/ /kon.temˈpɫaɾ/ /kon.təmˈpɫa/ /kun.təmˈpɫa/ v
contemplar

contemporani /kon.tem.poˈɾa.ni/ /kon.təm.poˈɾa.ni/ /kun.təm.puˈɾa.ni/ adj masc
contemporáneo

contenció /kon.ten.siˈo/ /kon.tən.siˈo/ /kun.tən.siˈo/ n fem
contención
Acció de contenir, d’impedir que surti dels límits.
(dret) Litigi entre parts.

contendir /kon.tenˈdi/ /kon.tenˈdiɾ/ /kon.tənˈdi/ /kun.tənˈdi/ v
contender

contendre /konˈten.dɾe/ /konˈten.dɾə/ /kunˈten.dɾə/ /kunˈtɾen.da/ v
contender
(alguerès) contenir.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ adj masc
contenedor
Que conté.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ n masc
contenedor recipiente
Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contenir /kon.teˈni/ /kon.teˈniɾ/ /kon.təˈni/ /kun.təˈni/ v
contener
Tenir dintre o en la influència d'alguna cosa.

content /konˈten/ /konˈtent/ /kunˈten/ adj masc
contento

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ v
contestar

context /kunˈtekst/ n masc
contexto

contextual /kon.teks.tuˈaɫ/ /kon.təks.tuˈaɫ/ /kun.təks.tuˈaɫ/ adj
contextual

contextualitzar /kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈza/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
contextualizar

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ adj masc
contiguo

contiguament /konˌti.ɣwaˈmen/ /konˌti.ɣwaˈment/ /konˌti.ɣwəˈment/ /kunˌti.ɣwəˈmen/ adv
contiguamente

continent /kon.tiˈnen/ /kon.tiˈnent/ /kun.tiˈnen/ n masc
continente
Gran massa de terra en què es divideix el planeta.
Allò que està fet per contenir alguna altra cosa.

continental /kon.ti.nenˈtaɫ/ /kon.ti.nənˈtaɫ/ /kun.ti.nənˈtaɫ/ adj
continental

continentment /kon.tiˌnemˈmen/ /kon.tiˌnemˈment/ /kun.tiˌnemˈmen/ adv
continentemente

contingentment /kon.tiɲˌd͡ʒemˈmen/ /kon.tiɲˌd͡ʒemˈment/ /kon.tiɲˌʒemˈment/ /kun.tiɲˌʒemˈmen/ adv
contingentemente

contingut /kon.tiŋˈɡut/ /kun.tiŋˈɡut/ n masc
contenido

contingut actitudinal n masc
contenido actitudinal

contingut conceptual n masc
contenido conceptual

contingut de l'aprenentatge n masc
contenido de la enseñanza

contingut procedimental n masc
contenido procedimental

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ adj masc
continuo

continuació /kon.ti.nu.a.siˈo/ /kon.ti.nu.ə.siˈo/ /kun.ti.nu.ə.siˈo/ n fem
continuación

continuadament /kon.ti.nuˌa.ðaˈmen/ /kon.ti.nuˌa.ðaˈment/ /kon.ti.nuˌa.ðəˈment/ /kun.ti.nuˌa.ðəˈmen/ adv
continuadamente

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ v
continuar seguir
(transitiu) Prosseguir allò començat.
continuar
(intransitiu) Durar, perseverar, romandre.

continuïtat n fem
continuidad

contra /ˈkon.tɾa/ n masc
contra
L'aspecte desfavorable, especialment en contrast amb el favorable (pro).

contra /ˈkon.tɾa/ preposition
contra
Relació que denota oposició.

contra corrent adv
contra corriente

contra rellotge adv
contra reloj

contraatac actiu n masc
contraataque activo

contraatac col·lectiu n masc
contraataque colectivo

contraatac individual n masc
contraataque directo

contraatac passiu n masc
contraataque pasivo

contraatacar /ˌkon.tɾa.taˈka/ /ˌkon.tɾa.taˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.təˈka/ v
contraatacar

contrabaix /ˌkon.tɾaˈβajʃ/ /ˌkɔn.tɾəˈβaʃ/ n masc
contrabajo

contrabandista /ˌkon.tɾa.banˈdis.ta/ /ˌkon.tɾa.banˈdis.te/ /ˌkɔn.tɾə.βənˈdis.tə/ n neut
contrabandista

contrabatre /ˌkon.tɾaˈba.tɾe/ /ˌkɔn.tɾəˈβa.tɾə/ v
contrabatir

contrabloqueig n masc
contrabloqueo

contracalcar /ˌkon.tɾa.kaɫˈka/ /ˌkon.tɾa.kaɫˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.kəɫˈka/ v
contracalcar

contracanxa /ˌkon.tɾaˈkaɲ.t͡ʃa/ /ˌkɔn.tɾəˈkaɲ.ʃə/ n fem
contracancha

contracció /kon.tɾak.siˈo/ /kon.tɾək.siˈo/ /kun.tɾək.siˈo/ n fem
contracción

contracepció /ˌkon.tɾa.sep.siˈo/ /ˌkɔn.tɾə.səp.siˈo/ n fem
contracepción

contraceptiu /ˌkon.tɾa.sepˈtiw/ /ˌkɔn.tɾə.səpˈtiw/ adj masc
anticonceptivo
Relatiu a la contracepció.

contraceptiu /ˌkon.tɾa.sepˈtiw/ /ˌkɔn.tɾə.səpˈtiw/ n masc
anticonceptivo
Fàrmac o dispositiu que impedeix la fecundació.

contraclaror /ˌkon.tɾa.kɫaˈɾo/ /ˌkon.tɾa.kɫaˈɾoɾ/ /ˌkɔn.tɾə.kɫəˈɾo/ n fem
trasluz

contracorrent /ˌkon.tɾa.koˈren/ /ˌkon.tɾa.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.kuˈren/ n masc
contracorriente

contractar /kon.tɾakˈta/ /kon.tɾakˈtaɾ/ /kun.tɾəkˈta/ v
contratar

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ n masc
contrato
Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contracte didàctic n masc
contrato didáctico

contrada /konˈtɾa.ða/ /konˈtɾa.ðə/ /kunˈtɾa.ðə/ n fem
territorio

contradictòriament /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈment/ /kon.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈment/ /kun.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈmen/ adv
contradictoriamente

contradir /kun.tɾəˈði/ /ˌkon.tɾaˈði/ /ˌkon.tɾaˈðiɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈði/ v
contradecir

contraescarpa /ˌkon.tɾa.esˈkaɾ.pa/ /ˌkɔn.tɾəsˈkar.pə/ n fem
contraescarpa

contrafagot /ˌkon.tɾa.faˈɣɔt/ /ˌkɔn.tɾə.fəˈɣɔt/ n masc
contrafagot

contrafer /ˌkon.tɾaˈfe/ /ˌkon.tɾaˈfeɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈfe/ v
contrahacer
Imitar de forma il·legal o fraudulenta.

contrafort /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/ /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/ n masc
contrafuerte
Cos de reforç d’un mur per la part exterior.
estribación
Serra secundària amb carena descendent i orientació oposada a la serra principal.

contrafulla /ˌkon.tɾaˈfu.ʎa/ /ˌkɔn.tɾəˈfu.jə/ /ˌkɔn.tɾəˈfu.ʎə/ n fem
contrahoja

contragirar /ˌkon.tɾa.d͡ʒiˈɾa/ /ˌkon.tɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.ʒiˈɾa/ v
contragirar

contraindicar /ˌkon.tɾa.in.diˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾa.in.diˈka/ /ˌkɔn.tɾə.in.diˈka/ v
contraindicar

contralt /konˈtɾaɫ/ /konˈtɾaɫt/ /kunˈtɾaɫ/ n neut
contralto

contramarca /ˌkon.tɾaˈmaɾ.ka/ /ˌkɔn.tɾəˈmar.kə/ n fem
contramarca

contramarcar /ˌkon.tɾa.maɾˈka/ /ˌkon.tɾa.maɾˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.mərˈka/ v
contramarcar

contramarxar /ˌkon.tɾa.marˈt͡ʃa/ /ˌkon.tɾa.marˈt͡ʃaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.mərˈʃa/ v
contramarchar

contramestre /ˌkon.tɾaˈmes.tɾe/ n masc
contramaestre
Membre de la tripulació d'una nau que fa funcions administratives i comanda directament els mariners.

contramur /ˌkon.tɾaˈmuɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈmur/ n masc
contramuro

contrapassar /ˌkon.tɾa.paˈsa/ /ˌkon.tɾa.paˈsaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.pəˈsa/ v
sobrepasar

contraperfilar /ˌkon.tɾa.per.fiˈɫa/ /ˌkon.tɾa.per.fiˈɫaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.pər.fiˈɫa/ v
contraperfilar

contrapet /ˌkon.tɾaˈpet/ /ˌkɔn.tɾəˈpɛt/ n masc
antistrofa

contrapeu n masc
contrapié

contrarellotge /ˌkon.tɾa.reˈʎɔ.d͡ʒe/ /ˌkɔn.tɾə.rəˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
contrarreloj

contrarestar /ˌkon.tɾa.resˈta/ /ˌkon.tɾa.resˈtaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.rəsˈta/ v
contrarrestar

contrari /konˈtɾa.ɾi/ /kunˈtɾa.ɾi/ n masc
contrario

contrariar /kon.tɾa.ɾiˈa/ /kon.tɾa.ɾiˈaɾ/ /kon.tɾə.ɾiˈa/ /kun.tɾə.ɾiˈa/ v
contrariar

contrasenya /kun.tɾəˈsɛ.ɲə/ /ˌkon.tɾaˈse.ɲa/ /ˌkɔn.tɾəˈsə.ɲə/ /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲə/ n fem
contraseña

contrast /konˈtɾast/ /kunˈtɾast/ n masc
contraste

contrastar /kon.tɾasˈta/ /kon.tɾasˈtaɾ/ /kon.tɾəsˈta/ /kun.tɾəsˈta/ v
contrastar

contrasurdo n masc
contrasurdo

contratemps /ˌkon.tɾaˈtems/ /ˌkɔn.tɾəˈtems/ n masc
contratiempo
Adversitat que interromp una acció.
Efecte musical consistent a fer sonar una nota després de la caiguda de la pulsació, sempre que a la caiguda d'aquesta s'hagi esdevingut un silenci o pausa, i que aquest so no es prolongui fins més enllà de la caiguda de la pulsació següent. En cas contrari, d'allargar-se fins més enllà d'aquest punt, es tractaria d'una síncope. L'efecte del contratemps és produir una irregularitat en el ritme.

contratopspin n masc
contratopspin

contravenir /ˌkon.tɾa.veˈniɾ/ /ˌkon.tɾa.βeˈni/ /ˌkɔn.tɾə.vəˈni/ /ˌkɔn.tɾə.βəˈni/ v
contravenir

contreure /konˈtɾew.ɾe/ /konˈtɾɛw.ɾə/ /kunˈtɾɛw.ɾə/ v
contraer

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ n fem
contribución contribution

contribuent /kon.tɾi.buˈent/ /kon.tɾi.βuˈen/ /kun.tɾi.buˈen/ /kun.tɾi.βuˈen/ n neut
contribuyente

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ v
contribuir

contristar /kon.tɾisˈta/ /kon.tɾisˈtaɾ/ /kun.tɾisˈta/ v
contritar

contristat /kon.tɾisˈtat/ /kun.tɾisˈtat/ adj masc
contristado

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ n masc
control
(esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
(esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.
(tennis de taula) Cop executat com a resposta a un atac de l'adversari, amb l'objectiu de neutralitzar-ne la iniciativa.

control de qualitat n masc
control de calidad

controlador n masc
marshal

controlador de partits n masc
controlador de partidos

controlador de volants n masc
controlador de volantes

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ v
controlar
Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.
(esports de pilota) Jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.
(esports de pilota) Deixar, un jugador, la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.

controvertir /kon.tɾo.βeɾˈti/ /kon.tɾo.βeɾˈtiɾ/ /kun.tɾu.βəɾˈti/ v
controvertir

controvèrsia /kon.tɾoˈvɛɾ.si.a/ /kon.tɾoˈvɛɾ.si.ə/ /kon.tɾoˈβɛɾ.si.a/ /kun.tɾuˈvɛɾ.si.ə/ /kun.tɾuˈβɛr.si.ə/ n fem
controversia

contràriament /konˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /konˌtɾa.ɾi.aˈment/ /konˌtɾa.ɾi.əˈment/ /kunˌtɾa.ɾi.əˈmen/ adv
contrariamente

contuberni /kon.tuˈbɛɾ.ni/ /kun.tuˈbɛr.ni/ /kun.tuˈβɛr.ni/ n masc
contubernio
Convivència de diferents persones.

contumaçment /kon.tuˌmazˈmen/ /kon.tuˌmazˈment/ /kun.tuˌmazˈmen/ adv
contumazmente

contumàcia /kon.tuˈma.si.a/ /kun.tuˈma.si.ə/ n fem
contumacia
Tenacitat i duresa en mantenir algun error, pertinàcia.
L'omissió o tardança en comparèixer en judici, o complir algun requisit del mateix, dins el terme corresponent.

contundentment /kon.tunˌdemˈmen/ /kon.tunˌdemˈment/ /kun.tunˌdemˈmen/ adv
contundente

contusionar /kon.tu.zi.oˈna/ /kon.tu.zi.oˈnaɾ/ /kun.tu.zi.uˈna/ v
magullar

contusió /kon.tu.ziˈo/ /kun.tu.ziˈo/ n fem
contusión

contínuament /konˌti.nu.aˈmen/ /konˌti.nu.aˈment/ /konˌti.nu.əˈment/ /kunˌti.nu.əˈmen/ adv
continuamente

conurbació /ko.nuɾ.ba.siˈo/ /ko.nuɾ.bə.siˈo/ /ku.nur.bə.siˈo/ n fem
conurbación

convalidació n fem
convalidación

convalidar /kom.ba.ɫiˈða/ /koɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /koɱ.və.ɫiˈða/ /kum.bə.ɫiˈða/ /kuɱ.və.ɫiˈða/ v
convalidar

convencional /kom.ben.si.oˈnaɫ/ /koɱ.ven.si.oˈnaɫ/ /koɱ.vən.si.oˈnaɫ/ /kum.bən.si.uˈnaɫ/ /kuɱ.vən.si.uˈnaɫ/ adj
convencional

convencionalment /kom.ben.si.oˌnaɫˈmen/ /koɱ.ven.si.oˌnaɫˈment/ /koɱ.vən.si.oˌnaɫˈment/ /kum.bən.si.uˌnaɫˈmen/ /kuɱ.vən.si.uˌnaɫˈmen/ adv
convencionalmente

convenient /kom.be.niˈen/ /koɱ.ve.niˈent/ /koɱ.və.niˈent/ /kum.bə.niˈen/ /kuɱ.və.niˈen/ adj
conveniente

convenientment /kom.be.niˌemˈmen/ /koɱ.ve.niˌemˈment/ /koɱ.və.niˌemˈment/ /kum.bə.niˌemˈmen/ /kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
convenientemente

convenir /kom.beˈni/ /koɱ.veˈniɾ/ /koɱ.vəˈni/ /kum.bəˈni/ /kuɱ.vəˈni/ v
convenir

convent /komˈben/ /koɱˈvent/ /kumˈben/ /kuɱˈven/ n masc
convento

conventualment /kom.ben.tuˌaɫˈmen/ /koɱ.ven.tuˌaɫˈment/ /koɱ.vən.tuˌaɫˈment/ /kum.bən.tuˌaɫˈmen/ /kuɱ.vən.tuˌaɫˈmen/ adv
conventualmente

convergir /koɱ.veɾˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.βerˈʒi/ /koɱ.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /kun.vəɾˈʒi/ /kun.βərˈʒi/ v
converger

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ n fem
conversación
Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

conversar /kom.berˈsa/ /kom.beɾˈsa/ /koɱ.veɾˈsaɾ/ /koɱ.vəɾˈsa/ /kum.bərˈsa/ /kuɱ.vərˈsa/ v
conversar

conversió /kom.ber.siˈo/ /kom.beɾ.siˈo/ /koɱ.veɾ.siˈo/ /koɱ.vəɾ.siˈo/ /kum.bər.siˈo/ /kuɱ.vər.siˈo/ n fem
conversión

conversor digital a analògic n masc
conversor digital a analógico

convertir /kom.berˈti/ /kom.beɾˈti/ /koɱ.veɾˈtiɾ/ /koɱ.vəɾˈti/ /kum.bərˈti/ /kuɱ.vərˈti/ v
convertir
Transformar una cosa en una altra.
Portar a la verdadera religió o a la pràctica dels bons costums al qui va errat.

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ adj masc
convexo

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ v
invitar

convidat /kom.biˈðat/ /koɱ.viˈðat/ /kum.biˈðat/ /kuɱ.viˈðat/ n masc
convidado

convincentment /kom.binˌsemˈmen/ /koɱ.vinˌsemˈment/ /kum.binˌsemˈmen/ /kuɱ.vinˌsemˈmen/ adv
convincentemente

convit /komˈbit/ /koɱˈvit/ /kumˈbit/ /kuɱˈvit/ n masc
convite

conviure /komˈbiw.ɾe/ /koɱˈviw.ɾe/ /koɱˈviw.ɾə/ /kumˈbiw.ɾə/ /kuɱˈviw.ɾə/ v
convivir

convivència /kom.biˈβɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.ə/ /kuɱ.viˈvɛn.si.ə/ n fem
convivencia

convivències /kom.biˈβɛn.si.es/ /koɱ.viˈvɛn.si.es/ /koɱ.viˈvɛn.si.əs/ /kum.biˈβɛn.si.əs/ /kuɱ.viˈvɛn.si.əs/ n fem
convivencias
(plurale tantum) Colònia que té lloc durant el curs escolar, generalment organitzada per escoles de titularitat religiosa.

convocar /kom.boˈka/ /kom.boˈkaɾ/ /kom.voˈkaɾ/ /kum.buˈka/ /kum.vuˈka/ v
convocar

convocatòria /kom.bo.kaˈtɔ.ɾi.a/ /koɱ.vo.kaˈtɔ.ɾi.a/ /koɱ.vo.kəˈtɔ.ɾi.ə/ /kuɱ.vu.kəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
convocatoria

convuls /komˈbuɫs/ /koɱˈvuɫs/ /kumˈbuɫs/ /kuɱˈvuɫs/ adj masc
convulso

convulsar /kom.buɫˈsa/ /kom.buɫˈsaɾ/ /koɱ.vuɫˈsa/ /koɱ.vuɫˈsaɾ/ /kum.buɫˈsa/ /kuɱ.vuɫˈsa/ v
convulsionar

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ v
convencer persuadir

conxorxa /koɲˈt͡ʃɔr.t͡ʃa/ /koɲˈt͡ʃɔɾ.t͡ʃa/ /koɲˈt͡ʃɔɾ.t͡ʃɔ/ /koɲˈʃɔɾ.ʃə/ /kuɲˈʃɔr.ʃə/ n fem
conchabanza

conxorxar-se /koɲ.t͡ʃoɾˈt͡ʃaɾ.se/ /koɲ.ʃoɾˈʃaɾ.sə/ /kuɲ.ʃur.ʃərˈsə/ /kuɲ.ʃurˈʃar.sə/ v
compincharse

cony /ˈkoɲ/ Interjection
coño

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ v
conocer
Tenir idea clara de la fisonomia o figura d'alguna persona.

coníferes /koˈni.fe.ɾes/ /kuˈni.fə.ɾəs/ n fem
coníferas

cooficial /ˌko.o.fi.siˈaɫ/ /ˌko.u.fi.siˈaɫ/ adj
cooficial

cooperació /ko.o.pe.ɾa.siˈo/ /ko.o.pə.ɾə.siˈo/ /ku.u.pə.ɾə.siˈo/ n fem
cooperación

cooperar /ko.o.peˈɾa/ /ko.o.peˈɾaɾ/ /ku.u.pəˈɾa/ v
cooperar
Ser part de les persones o coses que realitzen un tasca.

cooperativa escolar n fem
cooperativa escolar

cooptar /ko.opˈta/ /ko.opˈtaɾ/ /ku.upˈta/ v
cooptar

coordenada /ko.oɾ.ðeˈna.ða/ /ko.oɾ.ðəˈna.ðə/ /ku.ur.dəˈna.ðə/ /ku.ur.ðəˈna.ðə/ n fem
coordenada

coordinació /ko.oɾ.ði.na.siˈo/ /ko.oɾ.ði.nə.siˈo/ /ku.ur.di.nə.siˈo/ /ku.ur.ði.nə.siˈo/ n fem
coordinación

coordinadament /ko.or.ðiˌna.ðaˈmen/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðaˈmen/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðaˈment/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðəˈment/ /ku.ur.diˌna.ðəˈmen/ /ku.ur.ðiˌna.ðəˈmen/ adv
coordinadamente

coordinador /ko.or.ði.naˈðo/ /ko.oɾ.ði.naˈðoɾ/ /ko.oɾ.ði.nəˈðo/ /ku.ur.di.nəˈðo/ /ku.ur.ði.nəˈðo/ n masc
coordinador

coordinador d'àrbitres n masc
coordinador de árbitros

coordinador de jutges de línia n masc
coordinador de jueces de línea

coordinador defensiu n masc
coordinador defensivo

coordinador ofensiu n masc
coordinador ofensivo

coordinar /ko.or.diˈna/ /ko.or.diˈnaɾ/ /ku.ur.diˈna/ v
coordinar

cop /ˈkop/ /ˈkɔp/ n masc
golpe
Impacte violent entre dos cossos.
ataque
(esports de pilota) Acció i efecte d'impulsar la pilota, la bola, el volant o el disc per mitjà d'un contacte brusc amb la raqueta, l'estic, el bastó, la pala, el tac, la mà o el peu.

cop al cos n masc
golpe al cuerpo

cop amb efecte lateral n masc
golpe con efecto lateral

cop amb mà alta n masc
golpe alto

cop amb mà baixa n masc
golpe bajo

cop coreà n masc
golpe coreano

cop creuat n masc
golpe cruzado

cop curt n masc
golpe corto

cop d'aixella n masc
sobaquillo

cop d'aproximació n masc
approach
(golf) Cop, generalment de curta o de mitjana distància, executat des de fora del green per a acostar la bola al forat.
golpe de aproximación
(tennis, pàdel) Cop de tornada difícil executat amb la intenció de pujar a la xarxa just a continuació per fer una volea.

cop d'atac n masc
golpe de ataque
(voleibol) Cop fort executat amb una sola mà, amb el cos suspès en l'aire i aprofitant l'impuls del salt, que envia la pilota a camp contrari.

cop d'empenta n masc
golpe de empuje

cop d'esquerra n masc
zurdazo

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ n masc
golpe de estado

cop d'estic n masc
bastonazo

cop d'ull n masc
vistazo
Esguard breu.

cop de canell n masc
golpe de muñeca

cop de cantell n masc
filazo

cop de cap n masc
cabezazo

cop de colze n masc
codazo

cop de càstig n masc
golpe de castigo

cop de dits n masc
palmeo

cop de dreta n masc
derecha
(pilota basca, esports de raqueta) Cop donat a la pilota o el volant des del costat corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
derechazo
(pilota) Cop donat a la pilota amb la mà dreta.

cop de fons n masc
golpe de fondo

cop de genoll n masc
rodillazo

cop de marc n masc
golpe de marco

cop de mig camp n masc
golpe de medio campo

cop de peu n masc
patada

cop de precisió n masc
golpe de precisión

cop de preparació n masc
golpe de preparación

cop de puny n masc
puñetazo

cop de raspall n masc
brush shot

cop de revés n masc
golpe de revés

cop de revés a dues mans n masc
golpe de revés a dos manos

cop de servei n masc
golpe de saque

cop de sobrebot n masc
bote pronto

cop de sortida n masc
golpe de salida

cop de tac n masc
golpe de taco

cop de taló n masc
taconazo

cop de xarxa n masc
golpe de red

cop defensiu n masc
golpe defensivo

cop diagonal inferior n masc
golpe diagonal inferior

cop en desnivell n masc
golpe desnivelado

cop explosiu n masc
blast

cop forcat n masc
hairpin

cop forçat n masc
golpe forzado

cop guanyador n masc
golpe ganador

cop inferior n masc
golpe inferior

cop intermedi n masc
golpe intermedio

cop lateral n masc
golpe lateral

cop lent n masc
golpe lento

cop liftat n masc
golpe liftado

cop natural n masc
golpe natural

cop ofensiu n masc
golpe ofensivo

cop paral·lel n masc
golpe paralelo

cop picat n masc
slap-shot

cop pla n masc
drive

cop rectificat n masc
golpe rectificado

cop ràpid n masc
golpe rápido

cop tallat n masc
golpe cortado

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ n fem
copa
Recipient per contenir líquid amb un peu.
La part buida d'un barret en què hi entra el cap.
Braser que té la figura de copa, feta de llautó, coure o altre material, amb dues nanses per a portar-lo d'una part a una altra.
En uns sostenidors i en altres peces de vestir femenines, cada part que cobreix un pit.
Trofeu que es dona al guanyador en una competició o concurs.
copa copas
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un recipient ornamental.

copar /koˈpa/ /koˈpaɾ/ /kuˈpa/ v
copar
Tallar la retirada d’un enemic envoltant-lo.
Apostar la quantitat total de què respon la banca.
Acaparar tots els llocs d’una elecció, competició.

copec /koˈpek/ /koˈpək/ /kuˈpɛk/ n masc
kopek

copejar /ko.peˈd͡ʒa/ /ko.peˈd͡ʒaɾ/ /ko.peˈʒa/ /ko.pəˈd͡ʒa/ /ku.pəˈʒa/ v
golpear

copel·la /koˈpɛ.ɫa/ /koˈpɛ.ɫɛ/ /koˈpɛɫ.ɫa/ /koˈpɛɫ.ɫə/ /kuˈpɛ.ɫə/ /kuˈpɛɫ.ɫə/ n fem
copela

copel·lar v
copelar

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ n masc
copernicio

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ v
copiar
Reproduir un text o document original.
Fer un examen de forma fraudulenta amb les mateixes respostes d'un altre.

copilot /ko.piˈlɔt/ /ku.piˈɫɔt/ n neut
copiloto

copiosament /ko.piˌo.zaˈmen/ /ko.piˌo.zaˈment/ /ko.piˌo.zəˈment/ /ku.piˌo.zəˈmen/ adv
copiosamente

coproductor /ˌko.pɾo.ðukˈto/ /ˌko.pɾo.ðukˈtoɾ/ /ˌko.pɾu.ðukˈto/ n masc
coproductor
Persona que coprodueix alguna cosa.

copríncep /koˈpɾin.sep/ /koˈpɾin.səp/ /kuˈpɾin.səp/ n masc
copríncipe

copsar /kopˈsa/ /kopˈsaɾ/ /kupˈsa/ v
coger
Agafar al vol.
Arribar a percebre.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ adj masc
copto
Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ n masc
copto
Membre de l’Església cristiana monofisita d’Egipte.
(invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

copular /ko.puˈɫa/ /ko.puˈɫaɾ/ /ku.puˈɫa/ v
copular

copulatiu /ko.pu.ɫaˈtiw/ /ko.pu.ɫəˈtiw/ /ku.pu.ɫəˈtiw/ adj masc
copulativo
Element que fa d'unió entre dos mots o sintagmes sumant els seus significats.

copulativament /ko.pu.ɫaˌti.vaˈment/ /ko.pu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ko.pu.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.pu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.pu.ɫəˌti.βəˈmen/ adv
copulativamente

copòleg /koˈpɔ.lek/ /kuˈpɔ.ɫək/ n masc
copólogo

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ n masc
corazón
Múscul que bombeja la sang a través del cos.
Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
Part central d'alguna cosa.
(esports de raqueta) Part massissa o buida d'una raqueta que uneix el cap amb l'empunyadura.
coro
Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

cora /ˈko.ɾa/ /ˈko.ɾə/ n fem
kore

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ adj
cordial
Cordial, entranyable.
coral
(música) Relatiu al cor.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ n fem
coro
Grup de persones que canten simultàniament, de vegades també dit en la forma reduïda cor.
coral
Composició musical religiosa destinada a ésser cantada per un cor musical.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ n masc
coral
Animal metazou marí proveït d'un esquelet calcari; corall.

corall /koˈɾaʎ/ /kuˈɾaʎ/ n masc
coral

coral·lí /ko.ɾaɫˈɫi/ /ko.ɾaˈɫi/ /ko.ɾəɫˈɫi/ /ku.ɾəɫˈɫi/ /ku.ɾəˈɫi/ adj
coralino

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
coraje
Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

coratjosament /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈment/ /ko.ɾəˌd͡ʒo.zəˈment/ /ku.ɾəˌd͡ʒo.zəˈmen/ adv
briosamente

corb /ˈkorp/ adj masc
curvo
Línia que es desvia de la recta de forma continuada.

corb /ˈkorp/ n masc
cuervo
Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corba d'indiferència n fem
curva de indiferencia

corball /koɾˈbaʎ/ /kurˈbaj/ /kurˈbaʎ/ n masc
berrugate

corball de fang n masc
verrugato canario

corball de roca n masc
berrugate

corball fosc n masc
verrugato

corbar /korˈba/ /koɾˈbaɾ/ /kurˈba/ v
encorvar

corbat /koɾˈbat/ /kurˈbat/ adj
curvado

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ n fem
corbata
Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.
(golf) Putt en què la bola recorre la vora del forat sense arribar a entrar-hi.
(rugbi) Placatge perillós en què se subjecta l'adversari per sobre l'altura de les espatlles o se li colpeja la caròtide amb un braç.

corc /ˈkork/ n masc
gorgojo
Larva o adult de certs coleòpters que s'alimenten de la fusta, del gra o d'altres vegetals.
càries
carcoma gorgojo
(figurat) Persona o cosa que consumeix els béns d'altri.

corcar /korˈka/ /koɾˈka/ /koɾˈkaɾ/ /kurˈka/ v
carcomer

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ n fem
cuerda
Sistema format per una tira d'acer enrotllada a un tambor que impulsa el moviment en un rellotge i altres en aparells de temps programat.
cuerda soga
(esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
(pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

corda de la xarxa n masc
cuerda de la red

corda tensora n fem
cuerda tensada

cordam /koɾˈðam/ /kurˈdam/ /kurˈðam/ n masc
codaje

cordar /korˈða/ /koɾˈða/ /koɾˈðaɾ/ /kurˈda/ /kurˈða/ v
abrochar
Cenyir o tancar una peça de vestir.
atar
Lligar els cordons de les sabates.
encordar
Posar les cordes a un instrument o un utensili.

cordatge n masc
cordaje

corder /korˈðe/ /koɾˈðe/ /kurˈde/ /kurˈðe/ n masc
cordelero
Persona que fa cordes.

cordial /koɾ.ðiˈaɫ/ /kur.diˈaɫ/ /kur.ðiˈaɫ/ adj
cordial

cordialitat /koɾ.ði.a.ɫiˈtat/ /koɾ.ði.ə.ɫiˈtat/ /kur.di.ə.ɫiˈtat/ /kur.ði.ə.ɫiˈtat/ n fem
cordialidad

cordialment /kor.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈment/ /kur.diˌaɫˈmen/ /kur.ðiˌaɫˈmen/ adv
cordialmente

cordill /koɾˈðiʎ/ /kurˈdiʎ/ /kurˈðiʎ/ n masc
cordel
Fil de cànem prim, format per dos o tres caps torçats, emprat per a lligar coses.
cordón
(pàdel) Baga de material tèxtil suspesa de l'extrem lliure de l'empunyadura d'una pala que s'utilitza per a introduir-hi el canell, amb l'objectiu d'assegurar-ne la subjecció.

cordonet /koɾ.ðoˈnet/ /koɾ.ðoˈnət/ /kur.duˈnɛt/ /kur.ðuˈnɛt/ n masc
corordoncillo

cordó /koɾˈðo/ /kurˈdo/ n masc
cordón
Espècie de corda generalment rodona que acostuma a fer-se de fils entrelligats o trenats de seda, cotó, estam i altres matèries semblants, i que acostuma a tenir la funció de subjectar o lligar algun objecte.
La corda amb què se cenyeixen l'hàbit els religiosos d'alguns ordres.
(argot casteller) Cadascun dels cercles concèntrics dels castellers de la pinya; el primer cordó consisteix dels castellers en contacte directe amb el tronc (primeres mans, primers vents i laterals), el segon cordó dels castellers col·locats darrere dels del primer cordó, etc.
cordón cordones
Conjunt de partides de tropa o gent col·locades de distància en distància per a privar la comunicació d'un territori amb un altre o per a impedir el pas.
cordoncico
Guarnició que es fa a la vora de les monedes per a que no siguin falsificades ni retallades (antigament).

coredemptor /ˌko.re.ðemˈto/ /ˌko.re.ðemˈtoɾ/ /ˌko.rə.ðəmˈto/ adj masc
corredentor

coreferent /ko.re.feˈɾen/ /ko.re.feˈɾent/ /ko.rə.fəˈɾent/ /ku.rə.fəˈɾen/ adj
correferente

coreferència /ko.re.feˈɾɛn.si.a/ /ko.rə.fəˈɾɛn.si.ə/ /ku.rə.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
correferencia

coregent /ko.reˈd͡ʒen/ /ko.reˈd͡ʒent/ /ko.reˈʒen/ /ko.rəˈʒent/ /ku.rəˈʒen/ n neut
corregente

coregnant /ko.reŋˈnan/ /ko.reɡˈnan/ /ko.reɡˈnant/ /ko.rəŋˈnant/ /ku.rəŋˈnan/ adj
correinante

coregnar /ko.reŋˈna/ /ko.reɡˈna/ /ko.reɡˈnaɾ/ /ko.rəŋˈna/ /ku.rəŋˈna/ v
correinar

coregència /ko.reˈd͡ʒɛn.si.a/ /ko.reˈʒɛn.si.a/ /ko.rəˈʒɛn.si.ə/ /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ n fem
corregencia

corejar /ko.ɾeˈd͡ʒa/ /ko.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ko.ɾeˈʒa/ /ko.ɾəˈd͡ʒa/ /ku.ɾəˈʒa/ v
corear

coreligionari /ko.re.ɫi.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.re.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.rə.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ku.rə.ɫi.ʒi.uˈna.ɾi/ n masc
correligionario

coreografia /ko.ɾe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ko.ɾə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ku.ɾə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
coreografía

coreografiar /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈa/ /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ko.ɾə.o.ɣɾə.fiˈa/ /ku.ɾə.u.ɣɾə.fiˈa/ v
coreografiar

coresponsabilitat /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈtat/ n fem
corresponsabilidad

coresponsabilització /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.za.siˈo/ /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
corresponsabilización

coresponsabilitzar /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈzaɾ/ /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za/ /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈza/ /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za/ v
corresponsabilizar

coresponsable /ko.res.ponˈsa.bɫe/ /ko.res.ponˈsa.βɫe/ /ko.res.ponˈsab.bɫe/ /ko.rəs.ponˈsab.bɫə/ /ku.rəs.punˈsa.βɫə/ /ku.rəs.punˈsab.bɫə/ n neut
corresponsable

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ adj masc
coreano
Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ n masc
coreano
Individu de Corea.
(masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corfbol /ˌkoɾˈbɔɫ/ /ˌkɔrvˈβɔɫ/ n masc
balonkorf

corferir /ˌkɔr.feˈɾi/ /ˌkɔr.fəˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾiɾ/ v
herir en el corazón
Tenir mal d'amors, patir per si el sentiment d'amor és correspost o no.

corifeu /ko.ɾiˈfɛw/ /ku.ɾiˈfɛw/ n masc
corifeo

corioamnionitis /ko.ɾi.o.am.ni.oˈni.tis/ /ko.ɾi.o.əm.ni.oˈni.tis/ /ku.ɾi.u.əm.ni.uˈni.tis/ n fem
corioamnionitis

cormòfit /koɾˈmɔ.fit/ /kurˈmɔ.fit/ n masc
cormofita

corn /ˈkɔrn/ n masc
corno
Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

corn alpí n masc
cuerno alpino

corn anglès n masc
corno inglés

corn de caça n masc
cuerno

corn de l'abundància n masc
cuerno de la abundancia

corn de posta n masc
corneta de posta

corn marí n masc
caracola

cornamuser /ˌkor.na.muˈze/ /ˌkor.nə.muˈze/ /ˌkoɾ.na.muˈzeɾ/ n masc
cornamusero

cornella /koɾˈne.ʎa/ /koɾˈne.ʎə/ /kurˈne.ʎə/ n fem
corneja

corner /korˈne/ /koɾˈne/ /koɾˈneɾ/ /kurˈne/ n masc
cormiera

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ n fem
corneta
Instrument aeròfon, de metall, semblant a la trompeta, però més petit i de sons més aguts.

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ n neut
corneta
Persona que toca la corneta.

corneta muda n fem
corneta muda

corneta recta n fem
corneta recta

cornetí /koɾ.neˈti/ /koɾ.nəˈti/ /kur.nəˈti/ n masc
cornetín

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ n fem
cornisa
(arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

cornucòpia /ˌkor.nuˈkɔ.pi.ə/ /ˌkoɾ.nuˈkɔ.pi.a/ n fem
cornucopia
Símbol del corn de l'abundància.

corol·la /koˈɾɔ.ɫa/ /koˈɾɔ.ɫɔ/ /koˈɾɔɫ.ɫa/ /koˈɾɔɫ.ɫə/ /kuˈɾɔ.ɫə/ /kuˈɾɔɫ.ɫə/ n fem
corola

corol·lari /ko.ɾoɫˈɫa.ɾi/ /ko.ɾoˈɫa.ɾi/ /ku.ɾuɫˈɫa.ɾi/ /ku.ɾuˈɫa.ɾi/ n masc
corolario

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ n fem
corona

coronació /ko.ɾo.na.siˈo/ /ko.ɾo.nə.siˈo/ /ku.ɾu.nə.siˈo/ n fem
coronación

coronar /ko.ɾoˈna/ /ko.ɾoˈnaɾ/ /ku.ɾuˈna/ v
coronar

coronavirus /koˌɾo.naˈvi.ɾus/ /koˌɾo.naˈβi.ɾus/ /koˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈβi.ɾus/ n masc
coronavirus

coronel /ko.ɾoˈneɫ/ /ko.ɾoˈnɛɫ/ /ku.ɾuˈnɛɫ/ n masc
coronel

coroïdal /ko.ɾo.iˈðaɫ/ /ku.ɾu.iˈðaɫ/ adj
coroideo

corporal /koɾ.poˈɾaɫ/ /kur.puˈɾaɫ/ adj
corporal

corporalment /kor.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈment/ /kur.puˌɾaɫˈmen/ adv
corporalmente

corporativament /kor.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾaˌti.vaˈment/ /koɾ.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾəˌti.vəˈment/ /kur.pu.ɾəˌti.vəˈmen/ /kur.pu.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
corporativamente

corprendre /ˌkɔrˈpɛn.dɾə/ /ˌkɔɾˈpen.dɾe/ /ˌkɔɾˈpən.dɾə/ v
cautivar

corpulent /kor.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫent/ /kur.puˈɫen/ adj masc
corpulento

corpus /ˈkɔr.pus/ n masc
corpus

corpòriament /korˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈment/ /koɾˌpɔ.ɾi.əˈment/ /kurˌpɔ.ɾi.əˈmen/ adv
corporalmente

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ n masc
corral

corre-corre n masc
corre-corre

correccionalment /ko.rek.si.oˌnaɫˈmen/ /ko.rek.si.oˌnaɫˈment/ /ko.rək.si.oˌnaɫˈment/ /ku.rək.si.uˌnaɫˈmen/ adv
correccionalmente

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ n fem
corrección

correcció automàtica n fem
corrección automática

correctament /koˌrɛk.taˈmen/ /koˌrɛk.taˈment/ /koˌrɛk.təˈment/ /kuˌrɛk.təˈmen/ adv
correctamente

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ adj
correcto

corredissa /ko.reˈði.sa/ /ko.rəˈði.sə/ /ku.rəˈði.sə/ n fem
carrerilla
Correguda ràpida i curta.
carreras
(plural) Correguda ràpida i confusa de molta gent.

corredor /ko.reˈðo/ /ko.reˈðoɾ/ /ko.rəˈðo/ /ku.rəˈðo/ n masc
corredor
Peça llarga d’accés a diferents dependències d’una construcció, d’una nau.
Esportista en una prova de cursa.
(beisbol) Atacant que avança cap a una base o que està aturat en una base.
acarreador
(futbol americà) Atacant, generalment en nombre de dos i situat unes iardes darrere el quaterback, que s'encarrega principalment de fer avançar la pilota cap a la línia de gol contrària.

corredor d'habilitat n masc
corredor de bola

corredor de potència n masc
corredor de poder

corredor de primera base n masc
corredor de primera base

corredor de segona base n masc
corredor de segunda base

corredor de tercera base n masc
corredor de tercera base

corredor emergent n masc
corredor emergente

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ v
corregir

correguda /ko.reˈɣu.ða/ /ko.rəˈɣu.ðə/ n fem
carrera
(futbol americà) Acció d'un corredor que rep la pilota, consistent a avançar pel camp de joc mantenint-la i esquivant els defensors de l'equip adversari fins que és placat i toca a terra almenys amb un genoll.
(beisbol) Punt aconseguit per un atacant que arriba a la base de meta sense ser eliminat, després d'haver recorregut totes les bases en sentit contrari a les agulles del rellotge.
carrerilla
(pilota basca) Conjunt de passos ràpids endavant fets per un jugador abans de servir.

correguda impulsada n fem
carrera bateada

correguda neta n fem
carrera limpia

correlacionar /ko.re.ɫa.si.oˈna/ /ko.re.ɫa.si.oˈnaɾ/ /ko.rə.ɫə.si.oˈna/ /ku.rə.ɫə.si.uˈna/ v
correlacionar

correlació /ko.re.la.siˈo/ /ku.rə.ɫə.siˈo/ n fem
correlación

correlativament /ko.re.ɫaˌti.vaˈment/ /ko.re.ɫaˌti.βaˈmen/ /ko.rə.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.rə.ɫəˌti.βəˈmen/ adv
correlativamente

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ adj
corriente
Que flueix.
D’ús comú, que és generalment acceptat.

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ n masc
corriente
Massa que flueix contínuament.

correnteig /ko.renˈtet͡ʃ/ /ko.rənˈtət͡ʃ/ /ku.rənˈtɛt͡ʃ/ n masc
ajeo

correntia /ko.renˈti.a/ /ko.rənˈti.ə/ /ku.rənˈti.ə/ n fem
aguaje

correntment /koˌremˈmen/ /koˌremˈment/ /kuˌremˈmen/ adv
corrientemente

corrents /koˈrens/ /kuˈrens/ adv
deprisa

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ v
corresponder
Tenir una cosa proporció o conformitat amb una altra.
Ésser responsabilitat, pertocar.

correspondència escolar n fem
correspondencia escolar

corresponent /ko.res.poˈnen/ /ko.res.poˈnent/ /ko.rəs.poˈnent/ /ku.rəs.puˈnen/ adj
correspondiente

corresponentment /ko.res.poˌnemˈmen/ /ko.res.poˌnemˈment/ /ko.rəs.poˌnemˈment/ /ku.rəs.puˌnemˈmen/ adv
correspondientemente

corresponsal /ko.res.ponˈsaɫ/ /ko.rəs.ponˈsaɫ/ /ku.rəs.punˈsaɫ/ n neut
corresponsal

corretger /ko.reˈd͡ʒe/ /ko.reˈd͡ʒeɾ/ /ko.rəˈd͡ʒe/ /ku.rəˈd͡ʒe/ n masc
correero

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ n fem
correa
Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ n masc
correo
Persona que és portadora de notícies o que transporta personalment una carta, sobretot en temps de guerra.
Conjunt de cartes o de correspondència.
correos correo
(plural) Servei de missatgeria.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw n masc
correo electrónico

corrinyar /ko.riˈɲa/ /ko.riˈɲaɾ/ /ku.riˈɲa/ v
apresurarse

corriol /ko.riˈɔɫ/ /ku.riˈɔɫ/ n masc
sendero

corroborar /ko.ro.boˈɾa/ /ko.ro.boˈɾaɾ/ /ko.ro.βoˈɾa/ /ku.ru.buˈɾa/ /ku.ru.βuˈɾa/ v
corroborar

corroir /ko.ruˈi/ /ko.ruˈiɾ/ /ku.ruˈi/ v
corroer

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ v
corromper
Alterar o mudar la forma d'alguna cosa.
Metafòricament, pervertir o seduir a una dona.
Metafòricament, pervertir, viciar els bons costums.
Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.
corromperse
(pronominal) Podrir-se, fer-se malbé.

corrompre's /koˈrom.pɾes/ /kuˈrom.pɾəs/ v
corromperse

corrompudament /ko.romˌpu.ðaˈmen/ /ko.romˌpu.ðaˈment/ /ko.romˌpu.ðəˈment/ /ku.rumˌpu.ðəˈmen/ adv
corrompidamente

corrua /koˈru.a/ /kuˈru.ə/ n fem
hilera

corrugar /ko.ruˈɣa/ /ko.ruˈɣaɾ/ /ku.ruˈɣa/ v
corrugar

corrupció /ko.rup.siˈo/ /ku.rup.siˈo/ n fem
corrupción
(material) Alteració de la puresa o integritat d'una substància, tant sigui per la seva desmembrament, per la barreja amb d'altres substàncies, o per la desviació del seu curs esperat.

corruptament /koˌrup.taˈmen/ /koˌrup.taˈment/ /koˌrup.təˈment/ /kuˌrup.təˈmen/ adv
corruptamente

corrupte /koˈrup.te/ /koˈrup.tə/ /kuˈrup.tə/ adj masc
corrupto
Que es deixa subornar o que s'aparta dels principis morals

corruptible /ko.rupˈti.bɫe/ /ko.rupˈti.βɫe/ /ko.rupˈtib.bɫe/ /ko.rupˈtib.bɫə/ /ku.rupˈti.βɫə/ /ku.rupˈtib.bɫə/ adj
corruptible

corruquejar /ko.ru.keˈd͡ʒa/ /ko.ru.keˈd͡ʒaɾ/ /ko.ru.keˈʒa/ /ko.ru.kəˈd͡ʒa/ /ku.ru.kəˈʒa/ v
arrullar

corró /koˈro/ /kuˈro/ n masc
rodillo carrete carro cilindro
Peça cilíndrica sobre la qual s'enrotllen les persianes que queden dins d'una caixa a la paret.
Eina en forma de cilindre pesat, emprat per aplanar o compactar el terreny en agricultura i en construcció de carreteres.
Eina de jardineria que es fa servir per escarificar la gespa, té forma de cilindre amb punxons.
Rotlle de fusta, amb agafador per cada extrem, que es fa servir a la cuina per aplanar una massa.
Mena de roda petita en la qual els pescadors lliguen el volantí.

cors /ˈkors/ /ˈkɔrs/ adj masc
corso
Originari, pertanyent o relatiu a Còrsega.

cors /ˈkors/ /ˈkɔrs/ n masc
corso
Campanya naval mercant contra naus enemigues amb la patent del govern.
Natural de Còrsega.
(masculí singular) Llengua pròpia de Còrsega fortament relacionada amb l'italià i sovint considerada com una forma dialectal d'aquesta última.

corsecar /kor.seˈka/ /koɾ.seˈka/ /koɾ.seˈkaɾ/ /koɾ.səˈka/ /kur.səˈka/ v
dry up resecar
Tenir una planta una gran manca d’humitat.
consumir
Sentir-se profundament colpit per una pena.

corser /korˈse/ /koɾˈse/ /koɾˈseɾ/ /kurˈse/ n masc
corcel

cort /ˈkort/ n fem
corral corte
(central, septentrional) Lloc tancat a peu pla de la casa rural destinat al bestiar gros i menut, proveït de menjadores, abeuradores i jaços.
corte
Conjunt format pel sobirà i els personatges que l'envolten i que constitueixen habitualment o accidentalment la seva família, el seu servei i la seva comitiva o acompanyament, dit també cort noble.
(històric) Tribunal en representació d’un sobirà.
cortes
(plural) Òrgan, normalment representatiu d'un conjunt de població, que fa lleis de forma delegada.

cortapisa /koɾ.taˈpi.za/ /kur.təˈpi.zə/ n fem
cortapisa

cortesament /korˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈment/ /koɾˌtə.zəˈment/ /kurˌtɛ.zəˈmen/ adv
cortesanamente

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ n fem
cortesía

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ n masc
cortesano

corticosteroide /koɾ.ti.kos.teˈɾɔj.ðe/ /koɾ.ti.kos.təˈɾɔj.ðə/ /kur.ti.kus.təˈɾɔj.ðə/ n masc
corticosteroide

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ n fem
cortina
Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.
Instrument idiòfon que consisteix en una sèrie de barres d'alumini de diferents mides i ordenades de menor a major, penjades d'un tros de fusta, les quals xoquen entre si quan són fregades amb una baqueta o amb la mà.

cortisol /koɾ.tiˈzɔɫ/ /kur.tiˈzɔɫ/ n masc
cortisol

cortrencar /ˌkɔr.tɾeŋˈka/ /ˌkɔr.tɾəŋˈka/ /ˌkɔɾ.tɾeŋˈka/ /ˌkɔɾ.tɾeŋˈkaɾ/ v
partir el alma

cortès /koɾˈtes/ /koɾˈtəs/ /kurˈtɛs/ adj masc
cortés

corxera /koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /koɾˈʃɛ.ɾə/ /kurˈʃɛ.ɾə/ n fem
corchea
Figura musical amb el valor de la meitat d'una negra.

corònim /koˈɾɔ.nim/ /kuˈɾɔ.nim/ n masc
corónimo

cos n masc
cuerpo
Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ n fem
cosa
Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosac /koˈzak/ /kuˈzak/ adj masc
cosaco

coscollar /kos.koˈʎa/ /kos.koˈʎaɾ/ /kus.kuˈja/ /kus.kuˈʎa/ n masc
coscojal

cosidor /ko.ziˈðo/ /ko.ziˈðoɾ/ /ku.ziˈðo/ n masc
costurero
Petita capsa per desar agulles, didals i altres coses necessàries per cosir.
Persona que cus o que en té l'ofici.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ n fem
prima

cosina prima n fem
prima segunda

cosinalla /ko.ziˈna.ʎa/ /ko.ziˈna.ʎə/ /ku.ziˈna.ʎə/ n fem
primos

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ v
coser

cosmonauta /koz.moˈnaw.ta/ /koz.moˈnaw.tə/ /kuz.muˈnaw.tə/ n neut
cosmonauta

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ n masc
cosmos

cosmovisió /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ n fem
cosmovisión

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ adj masc
cosmético

cosmètica /kozˈmɛ.ti.ka/ /kuzˈmɛ.ti.kə/ n fem
cosmética

cospell /kosˈpeʎ/ /kusˈpeʎ/ n masc
cospel

cossi /ˈkɔ.si/ n masc
barreño
Recipient gran de forma troncocònica, amb un forat a la part de baix, que servia per fer-hi la bugada.

cossia /koˈsi.a/ /kuˈsi.ə/ n fem
crujía
Passadís o corredor que s'estenia, de proa a popa, a la part central d’una galera.
Pla de simetria d'un vaixell que el talla pel mig i va de proa a popa.

cossiol /ko.siˈɔɫ/ /ku.siˈɔɫ/ n masc
cazo

cost /ˈkɔst/ n masc
coste costo

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ n fem
costa litoral
Part de la terra que toca al mar.
cuesta
Pendís de muntanya.

costa-riqueny /ˌkɔs.tə.riˈkəɲ/ /ˌkɔs.tə.riˈkɛɲ/ adj masc
costarricense
Relatiu o pertanyent a Costa Rica.

costa-riqueny /ˌkɔs.tə.riˈkəɲ/ /ˌkɔs.tə.riˈkɛɲ/ n masc
costarricense
Persona que habita o és originària de Costa Rica.

costal /kosˈtaɫ/ /kusˈtaɫ/ adj
costal
Relatiu a les costelles o els costats.

costal /kosˈtaɫ/ /kusˈtaɫ/ n masc
carga
Càrrega d’un bèstia a cada costat del bast.
fajo
Feix gros de llenya que es porta a l’esquena.
costal
Sac gros de càrrega.

costaner /kos.taˈne/ /kos.taˈneɾ/ /kos.təˈne/ /kus.təˈne/ adj masc
costanero

costar /kosˈta/ /kosˈtaɾ/ /kusˈta/ v
costar

costar un ull v
costar los ojos

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ n masc
lado
Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.
costadillo
(pilota basca) Llançament de revés executat amb un moviment de la cesta paral·lel a terra.

costat feble n masc
lado débil
(basquetbol) Zona d'una pista de joc allunyada del punt on es juga la pilota, que generalment està ocupada per pocs jugadors.
(futbol americà) Costat de la formació d'un equip atacant amb menys jugadors perquè no hi figura el receptor interior.

costat fort n masc
lado fuerte
(basquetbol) Zona d'una pista de joc on es juga la pilota, que generalment està ocupada per força jugadors.
(futbol americà) Costat de la formació d'un equip atacant amb més jugadors perquè hi figura el receptor interior.

costat obert n masc
lado abierto

costat per dalt n masc
costadillo de gancho

costat tancat n masc
lado cerrado

costejar /kos.teˈd͡ʒa/ /kos.teˈd͡ʒaɾ/ /kos.teˈʒa/ /kos.təˈd͡ʒa/ /kus.təˈʒa/ v
costear
(nàutica) Navegar per la costa.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ n fem
costilla
(anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.
(pilota basca) Cadascun dels llistons corbats de fusta de castanyer que constitueixen l'estructura d'una cesta.

costellera /kos.teˈʎe.ɾa/ /kos.təˈʎe.ɾə/ /kus.təˈʎe.ɾə/ n fem
protector de costillas

coster /kosˈte/ /kosˈteɾ/ /kusˈte/ adj masc
costoso

costera /kosˈte.ɾa/ /kusˈte.ɾə/ n fem
cuesta
Camí o carrer que fa pujada.
costas
Conjunt de costes.

costosament /kosˌto.zaˈmen/ /kosˌto.zaˈment/ /kosˌto.zəˈment/ /kusˌto.zəˈmen/ adv
costosamente

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ n masc
costumbre

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ n masc
primo

cosí germà n masc
primo hermano

cosí prim n masc
primo segundo

cot /ˈkot/ /ˈkɔt/ adj masc
gacho
Inclinat cap a terra.

cota /ˈko.ta/ /ˈko.tə/ /ˈkɔ.ta/ /ˈkɔ.tɔ/ /ˈkɔ.tə/ n fem
cota
Vestidura de defensa medieval feta de cuiro amb malles de ferro entrellaçades.
Altitud d’un punt geogràfic.
sotana
Bata dels escolans.

cotilla /koˈti.ʎa/ /koˈti.ʎə/ /kuˈti.ʎə/ n fem
cotilla

cotilló /ko.tiˈʎo/ /ku.tiˈʎo/ n masc
cotillón

cotilèdon /ko.tiˈɫɛ.ðon/ /ku.tiˈɫɛ.ðun/ n masc
cotiledón

cotitzar /ko.tiˈd͡za/ /ko.tiˈza/ /ko.tiˈzaɾ/ /ku.tiˈd͡za/ v
cotizar

cotna /ˈkon.na/ /ˈkon.nə/ n fem
corteza

cotnar /konˈna/ /konˈnaɾ/ /kunˈna/ v
clavar
Cobrar a algú en excés.

cotoliu /ko.toˈɫiw/ /ku.tuˈɫiw/ n masc
totovía alondra totovía

cotonia /ko.toˈni.a/ /ko.toˈni.ə/ /ku.tuˈni.ə/ n fem
cotonía

cotorra /koˈto.ra/ /koˈto.rə/ /kuˈto.rə/ n fem
cotorra
(ocells) Ocell de l'ordre dels psitaciformes de colors vius i variats, especialment Myiopsitta monachus.
Persona que parla molt, sense mesura.

cotx /ˈkot͡ʃ/ Interjection
chin

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ n masc
coche automóvil
Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).
coche
Vehicle amb rodes arrossegat per animals de tir destinat al transport de persones.

cotxe de golf n masc
coche de golf

cotxe patrulla n masc
coche patrulla

cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ n masc
cochero

cotó /koˈto/ /kuˈto/ n masc
algodón

cotó hidròfil n masc
algodón

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ n masc
cobre
Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ v
cocer
(cuina) Preparar un aliment al foc o alta temperatura.
escocer
(intransitiu) Produir coïssor, una sensació com de cremada.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ n fem
cueva gruta

covar /koˈva/ /koˈvaɾ/ /koˈβa/ /kuˈva/ /kuˈβa/ v
incubar

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ adj masc
cobarde
Que no té coratge.

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ n masc
cobarde
Qui no té coratge.

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ n fem
cobardía

covarot /ko.vaˈɾɔt/ /ko.vəˈɾɔt/ /ko.βaˈɾɔt/ /ku.vəˈɾɔt/ /ku.βəˈɾɔt/ n masc
nidal

cove /ˈkɔ.ve/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βe/ n masc
cuévano

covehicularitat /ˌko.ve.i.ku.ɫa.ɾiˈtat/ /ˌko.və.i.ku.ɫə.ɾiˈtat/ /ˌko.βe.i.ku.ɫa.ɾiˈtat/ /ˌko.βə.i.ku.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
covehicularidad

covid-19 /koˌvi.ðiˈnɔw/ /koˌvid.diˈnɔw/ /koˌβi.ðiˈnɔw/ /koˌβid.diˈnɔw/ /kuˌvid.diˈnɔw/ /kuˌβid.diˈnɔw/ n
COVID

covidià /ko.vi.ðiˈa/ /ko.βi.ðiˈa/ /ku.vi.ðiˈa/ /ku.βi.ðiˈa/ adj masc
covidiano

coàgul /koˈa.ɣuɫ/ /kuˈa.ɣuɫ/ n masc
coágulo

coça /ˈko.sa/ /ˈko.sə/ n fem
coz

coïssor /ko.iˈso/ /ko.iˈsoɾ/ /ku.iˈso/ n fem
escozor

crac /ˈkɾak/ Interjection
crac
Expressió del soroll de quelcom que es trenca.

crac /ˈkɾak/ n masc
crack
as (persona excel·lent)
(argot) Derivat de la cocaïna, en forma de cristalls, per ser fumat.
crac
Fallida d'una empresa.

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ n masc
cangrejo
Crustaci de la infraordre Brachyura.

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ n neut
cáncer
Persona del signe zodiacal de Cranc o Càncer.

crani n masc
cráneo calavera

cranial /kɾa.niˈaɫ/ /kɾə.niˈaɫ/ adj
craneal

craqueig /kɾaˈket͡ʃ/ /kɾəˈkət͡ʃ/ /kɾəˈkɛt͡ʃ/ n masc
craqueo

craquejar /kɾa.keˈd͡ʒa/ /kɾa.keˈd͡ʒaɾ/ /kɾa.keˈʒa/ /kɾə.kəˈd͡ʒa/ /kɾə.kəˈʒa/ v
craquear

crassament /ˌkɾa.saˈmen/ /ˌkɾa.saˈment/ /ˌkɾa.səˈmen/ /ˌkɾa.səˈment/ adv
crasamente

craterisc /kɾa.teˈɾisk/ /kɾə.təˈɾisk/ n masc
krateriskos

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ n fem
creación

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ n masc
creador

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ v
crear generar
Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ adj masc
creativo

creativitat /kɾe.a.ti.viˈtat/ /kɾe.a.ti.βiˈtat/ /kɾe.ə.ti.viˈtat/ /kɾe.ə.ti.βiˈtat/ n fem
creatividad

crebantar /kɾe.βanˈta/ /kɾe.βanˈtaɾ/ /kɾə.βənˈta/ v
quebrantar

credença /kɾeˈðen.sa/ /kɾəˈðɛn.sə/ n fem
credencia
(litúrgia) Tauleta per al servei de l’altar.

credibilitat /kɾe.ði.bi.ɫiˈtat/ n fem
credibilidad

credo /ˈkɾɛ.ðo/ /ˈkɾɛ.ðu/ n masc
credo

creença n fem
creencia

cregut /kɾeˈɣut/ adj masc
creído
Que es creu superior a les altres o que exalta els propis mèrits, siguin aquests certs o no.

creixa /ˈkɾe.ʃa/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃa/ n masc
pleamar

creixement /kɾe.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈment/ /kɾə.ʃəˈmen/ /kɾə.ʃəˈment/ n masc
crecimiento

creixen /ˈkɾe.ʃen/ /ˈkɾe.ʃən/ /ˈkɾej.ʃen/ n masc
berro

creixença /kɾejˈʃen.sa/ /kɾeˈʃen.sa/ /kɾəˈʃen.sə/ /kɾəˈʃɛn.sə/ n fem
crecimiento

crema /ˈkɾe.mə/ n fem
quema
Acció de cremar.
crema nata
Part greixosa de la llet.
crema
Preparació farmacèutica viscosa d'aplicació dèrmica.
Preparació culinària amb cereals i llet, entre altres ingredients, més espès que una sopa.

crema /ˈkɾe.mə/ n masc
crema
Color groc blanquinós.

crema cremada n fem
crema catalana

cremacontenidors /ˌkɾe.ma.kon.te.niˈðos/ /ˌkɾe.ma.kon.te.niˈðoɾs/ /ˌkɾe.mə.kon.tə.niˈðos/ /ˌkɾe.mə.kun.tə.niˈðos/ n
quemacontenedores

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ n fem
quemada

cremadissa /kɾe.maˈði.sa/ /kɾə.məˈði.sə/ n fem
gran quema

cremallera /kɾe.maˈʎe.ɾa/ /kɾə.məˈʎe.ɾə/ n fem
cremallera
Petit mecanisme d'ús tèxtil per ajuntar dues peces de roba, consistent en una peça movible entre dues peces longitudinals dentades.
garabato
Peça de ferro amb ganxo que sosté l’olla d’una anella dels clemàstecs sobre el foc.

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ v
arder quemar
(intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.
quemar arder
(intransitiu) Estar massa calent per al seu contacte.
(transitiu) Sotmetre a l’acció del foc.
(transitiu) Provocar una cremada o cremor.

cremat /kɾeˈmat/ /kɾəˈmat/ n masc
queimada

cremor /kɾeˈmo/ /kɾeˈmoɾ/ /kɾəˈmo/ n fem
ardor

crep /ˈkɾep/ /ˈkɾɛp/ n
crepe

crepidoma /kɾe.piˈdo.ma/ /kɾə.piˈdo.mə/ n masc
crepidoma

crepitar /kɾe.piˈta/ /kɾe.piˈtaɾ/ /kɾə.piˈta/ v
crepitar

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ n masc
crepúsculo

crescendo /kɾeˈʃen.do/ /kɾeˈʃɛn.do/ n masc
crescendo

crescuda /kɾesˈku.ða/ /kɾəsˈku.ðə/ n fem
crecimiento
L'acte o efecte de créixer.
crecida tomar
Augment d'aigua dels rius i rieres degut a la pluja o en fondre's la neu.
crecidos tomar
(plural) Els punts que s'augmenten en alguns paratges de la mitja per que sigui més ampla.

cresol /kɾeˈzɔɫ/ /kɾəˈzɔɫ/ n masc
crisol
Llàntia per a fer llum amb oli i un ble.
cresol
(química) Derivat del toluè usat com a desinfectant i fumigant obtingut del quitrà de carbó.
candileja
Dipòsit d’oli d’un llum.

cresp /ˈkɾesp/ /ˈkɾəsp/ /ˈkɾɛsp/ adj masc
crespo

crespar /kɾesˈpa/ /kɾesˈpaɾ/ /kɾəsˈpa/ v
encañonar encrespar
Fer tornar cresp, el cabell arrissat, la roba ondulada.

crespó /kɾesˈpo/ /kɾəsˈpo/ n masc
crespón
Teixit fet amb fils de seda torçats.
Tros de roba de crespó negra que es posa en senyal de dol.

cresta /ˈkɾes.ta/ /ˈkɾəs.tə/ /ˈkɾɛs.tə/ n fem
cresta

cresta ilíaca n fem
cresta ilíaca

cresta xinesa n fem
empanadilla al vapor

crestomatia n fem
crestomatía

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ n fem
creta

cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ adj masc
cretácico

cretenc /kɾeˈteŋ/ /kɾeˈteŋk/ /kɾəˈtəŋk/ /kɾəˈtɛŋ/ /kɾəˈtɛŋk/ adj masc
cretense
Originari, pertanyent o relatiu a Creta.

cretenc /kɾeˈteŋ/ /kɾeˈteŋk/ /kɾəˈtəŋk/ /kɾəˈtɛŋ/ /kɾəˈtɛŋk/ n masc
cretense
Natural de Creta.
(masculí singular) Dialecte del grec propi de Creta.

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ n fem
cruz
Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
Instrument de tortura.
Revers d'una moneda (figuradament, també d'una situació donada).

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ v
cruzar cross
Travessar un lloc d’un costat a l’altre.
cruzar
(esports de pilota) Projectar, un jugador, la pilota, la bola, el disc o el volant de manera que descrigui una trajectòria obliqua.

creuat /kɾeˈwat/ /kɾəˈwat/ adj masc
cruzado

creuer /kɾeˈwe/ /kɾeˈweɾ/ /kɾəˈwe/ n masc
crucero
Vaixell de guerra superior al destructor i inferior al cuirassat.
Viatge turístic en vaixell.
Nau transversal d'una església.

creuerista /kɾe.weˈɾis.ta/ /kɾe.weˈɾis.te/ /kɾə.wəˈɾis.tə/ n neut
crucerista

creueta /kɾeˈwe.ta/ /kɾəˈwə.tə/ /kɾəˈwɛ.tə/ n fem
cruceta

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ v
creer
Tenir confiança.
Tenir per certa una cosa no demostrada per la ciència, tenir fe.
Pensar, tenir una opinió.

creïble /kɾeˈi.bɫe/ /kɾeˈi.βɫe/ /kɾeˈib.bɫe/ /kɾəˈi.βɫə/ /kɾəˈib.bɫə/ adj
creíble

creïblement /kɾeˌi.bɫeˈment/ /kɾeˌi.βɫeˈmen/ /kɾeˌib.bɫeˈmen/ /kɾəˌi.βɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈment/ adv
creíblemente

criança /kɾiˈan.sa/ /kɾiˈan.sə/ n fem
crianza

criar /kɾiˈa/ /kɾiˈaɾ/ v
criar

criat /kɾiˈat/ n masc
criado

criatura /kɾi.aˈtu.ɾa/ /kɾi.əˈtu.ɾə/ n fem
criatura
animal
Persona de poca edat.

criaturada /kɾi.a.tuˈɾa.ða/ /kɾi.ə.tuˈɾa.ðə/ n fem
chiquillada

criaturam /kɾi.a.tuˈɾam/ /kɾi.ə.tuˈɾam/ n masc
chiquillería

cribrar /kɾiˈbɾaɾ/ /kɾiˈβa/ /kɾiˈβaɾ/ /kɾiˈβɾa/ v
cribar

cribratge /kɾiˈbɾa.d͡ʒe/ n masc
cribado

crida /ˈkɾi.ða/ /ˈkɾi.ðə/ n fem
convocatoria pregón
Acció de comunicar quelcom a un grup gran de persones.
llamada
Senyal en un escrit que remet a una nota normalment a peu de pàgina.
(informàtica) Instrucció que passa el control d'execució d'un programa a un bloc d'instruccions separat (un altre programa, a una instància diferent del mateix programa (recursivitat), a una subrutina o a una macro), tot esperant que quan aquest bloc acabi la seva tasca, retorni el control a la instrucció següent que havia fet la crida.

crida i cerca n fem
busca y captura

cridaner /kɾi.ðaˈne/ /kɾi.ðaˈneɾ/ /kɾi.ðəˈne/ adj masc
chillón
Que crida molt.

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ v
gritar
(intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
llamar
(transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

cridòria /kɾiˈðɔ.ɾi.a/ /kɾiˈðɔ.ɾi.ə/ n fem
vocerío

crim /ˈkɾim/ n masc
crimen

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ adj
criminal
Relatiu al crim.

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ n neut
criminal
Qui comet un crim.

criminalitzar /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ v
criminalizar
Considerar alguna cosa com a criminal (un plet, una persona, una institució).
Popularment, acusar desproporcionadament o injustament a alguna cosa, en especial a les persones.

criminalment /kɾi.miˌnaɫˈmen/ /kɾi.miˌnaɫˈment/ adv
criminalmente

criminosament /kɾi.miˌno.zaˈmen/ /kɾi.miˌno.zaˈment/ /kɾi.miˌno.zəˈmen/ /kɾi.miˌno.zəˈment/ adv
criminalmente

crin /ˈkɾin/ n
crin

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ n fem
crin

crio /ˈkɾi.o/ /ˈkɾi.u/ n masc
crío

criogenitzar /kɾi.o.d͡ʒe.niˈza/ /kɾi.o.d͡ʒe.niˈzaɾ/ /kɾi.o.ʒe.niˈd͡za/ /kɾi.o.ʒə.niˈd͡za/ /kɾi.u.ʒə.niˈd͡za/ v
criogenizar

crioll /kɾiˈoʎ/ adj masc
criollo
Relatiu o pertanyent als criolls o la seva llengua.

crioll /kɾiˈoʎ/ n masc
criollo
Persona descendent d'europeus nascuda en una colònia, particularment a l'Amèrica llatina.
(només singular) Llengua formada per la combinació d'una llengua europea i una llengua parlada a les colònies.

criosòl /kɾi.oˈsɔɫ/ /kɾi.uˈsɔɫ/ n masc
criosol

cripta /ˈkɾip.ta/ /ˈkɾip.tə/ n fem
cripta

criptococ /kɾip.toˈkɔk/ /kɾip.tuˈkɔk/ n masc
criptococo

criptogènic /kɾip.toˈʒɛ.nik/ /kɾip.tuˈʒɛ.nik/ adj masc
criptogénico

criptogínia /kɾip.toˈd͡ʒi.ni.a/ /kɾip.toˈʒi.ni.a/ /kɾip.toˈʒi.ni.ə/ /kɾip.tuˈd͡ʒi.ni.a/ /kɾip.tuˈʒi.ni.ə/ n fem
criptoginia

criptó n masc
criptón

criquet n masc
cricket

crisantem /kɾi.zanˈtem/ /kɾi.zənˈtɛm/ n masc
crisantemo

crisi /ˈkɾi.zi/ n fem
crisis

crisi de l'educació n fem
crisis de la educación

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ n
crisma
L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

crispar /kɾisˈpa/ /kɾisˈpaɾ/ v
crispar

crispeta /kɾisˈpe.ta/ /kɾisˈpə.tə/ /kɾisˈpɛ.tə/ n masc
palomita

cristadelf /kɾis.taˈðɛɫf/ /kɾis.təˈðɛɫf/ n masc
cristadelfiano

cristall /kɾisˈtaʎ/ n masc
cristal

cristal·lització /kɾis.taɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /kɾis.təɫ.ɫid.zə.siˈo/ n fem
cristalización

cristal·litzar /kɾis.taɫ.ɫiˈd͡za/ /kɾis.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /kɾis.təɫ.ɫiˈd͡za/ v
cristalizar

cristal·lografia /kɾis.taɫ.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /kɾis.təɫ.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
cristalografía

cristal·lí /kɾis.taɫˈɫi/ /kɾis.taˈɫi/ /kɾis.təɫˈɫi/ /kɾis.təˈɫi/ adj masc
cristalino
Relatiu o pertanyent al cristall.

cristal·lí /kɾis.taɫˈɫi/ /kɾis.taˈɫi/ /kɾis.təɫˈɫi/ /kɾis.təˈɫi/ n masc
cristalino
Part de l'ull amb forma de lent que fa convergir la llum per formar les imatges sobre la retina.

cristianar /kɾis.ti.aˈna/ /kɾis.ti.aˈnaɾ/ /kɾis.ti.əˈna/ v
cristianar

cristianisme /kɾis.ti.aˈniz.me/ /kɾis.ti.əˈniz.mə/ n masc
cristianismo

cristianitzar /kɾis.ti.a.niˈd͡za/ /kɾis.ti.a.niˈza/ /kɾis.ti.a.niˈzaɾ/ /kɾis.ti.ə.niˈd͡za/ v
cristianizar

cristià /kɾis.tiˈa/ adj masc
cristiano
Relatiu al cristianisme.

cristià /kɾis.tiˈa/ n masc
cristiano
Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

cristí /kɾisˈti/ n masc
cristino

crisàlide /kɾiˈza.ɫi.ðe/ n fem
crisálida

crit /ˈkɾit/ n masc
grito alarido

criteris d'avaluació n masc
criterios de evaluación

criticar /kɾi.tiˈka/ /kɾi.tiˈkaɾ/ v
criticar
Examinar una cosa o una persona buscant-li els defectes.

crivellar /kɾi.veˈʎaɾ/ /kɾi.vəˈʎa/ /kɾi.βeˈʎa/ /kɾi.βəˈʎa/ v
acribillar

croada /kɾoˈa.ða/ /kɾoˈa.ðə/ /kɾuˈa.ðə/ n fem
cruzada

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ adj masc
croata
Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ n masc
cruzado
Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.
croata
Persona originaria de Croàcia.
(masculí singular) Llengua eslava parlada a Croàcia i a Bòsnia i Hercegovina.
croat
Tipus de moneda medieval catalana.

croc /ˈkɾɔk/ n masc
gafa
Peça corba usada per a tesar la corda d’una ballesta fins a muntar-la.

croissant /kɾu.aˈsan/ /kɾu.əˈsan/ n masc
cruasán cuerno

croissanteria /kɾu.a.san.teˈɾi.a/ /kɾu.ə.sən.təˈɾi.ə/ n fem
cruasantería

crom n masc
cromo

cromar /kɾoˈma/ /kɾoˈmaɾ/ /kɾuˈma/ v
cromar

cromatina /kɾo.maˈti.na/ /kɾo.məˈti.nə/ /kɾu.məˈti.nə/ n fem
cromatina

cromorinorrea /kɾo.mo.ri.noˈre.a/ /kɾo.mo.ri.noˈre.ə/ /kɾu.mu.ri.nuˈre.ə/ n fem
cromorinorrea

cromorn n masc
cromorno

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ n masc
cromosoma

cromàtic /kɾoˈma.tik/ /kɾuˈma.tik/ adj masc
cromático

cronicitat /kɾo.ni.siˈtat/ /kɾo.ni.siˈðat/ /kɾu.ni.siˈtat/ n fem
cronicidad

cronografia /kɾo.no.ɣɾaˈfi.a/ /kɾu.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
cronografía

cronologia /kɾo.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kɾu.nu.ɫoˈʒi.ə/ n fem
cronología

cronològicament /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /kɾu.nuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
cronológicamente

cronometrar /kɾo.no.meˈtɾa/ /kɾo.no.meˈtɾaɾ/ /kɾu.nu.məˈtɾa/ v
cronometrar

cronostratigrafia /ˌkɾɔ.nos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /ˌkɾɔ.nos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌkɾɔ.nus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
cronoestratigrafía

cronòmetre /kɾoˈnɔ.me.tɾe/ /kɾoˈnɔ.mə.tɾə/ /kɾuˈnɔ.mə.tɾə/ n masc
cronómetro

croqueta /kɾoˈke.ta/ /kɾoˈkə.tə/ /kɾuˈkɛ.tə/ n fem
croqueta

croquis /ˈkɾɔ.kis/ n masc
croquis

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ n fem
muleta
Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.
horquilla
Barra de fusta amb dos ganxos en un extrem que serveix per a sostenir tabernacles.
báculo
Bastó en figura de gaiat que usaven els bisbes com a insígnia de la seva dignitat.

cru /ˈkɾu/ adj masc
crudo
No cuit, o no prou cuit.
Sense la preparació que li cal a una substància.
Dit del temps rigorós.

cruament /ˌkɾu.aˈmen/ /ˌkɾu.aˈment/ /ˌkɾu.əˈmen/ /ˌkɾu.əˈment/ adv
crudamente

crucificar /kɾu.si.fiˈka/ /kɾu.si.fiˈkaɾ/ v
crucificar

crucifix /kɾu.siˈfiks/ n masc
crucifijo

cruel /kɾuˈɛɫ/ adj
cruel

cruelment /kɾuˌɛɫˈmen/ /kɾuˌɛɫˈment/ adv
cruelmente

cruentament /kɾuˌen.taˈmen/ /kɾuˌen.taˈment/ /kɾuˌen.təˈmen/ /kɾuˌen.təˈment/ adv
cruentamente

cruiximent /kɾu.ʃiˈmen/ /kɾu.ʃiˈment/ /kɾuj.ʃiˈmen/ /kɾuj.ʃiˈment/ n masc
molimiento
Estat de fatiga amb dolor d’una part del cos.
agujetas
Dolor muscular en forma de punxades després d’un exercici físic desacostumat.

cruixir /kɾujˈʃi/ /kɾujˈʃiɾ/ /kɾuˈʃi/ v
crujir

crup /ˈkɾup/ n masc
crup

crush n
crush
(argot juvenil) amor platònic

cruspir /kɾusˈpi/ /kɾusˈpiɾ/ v
zampar
(Col·loquial) Menjar amb afany.

crustaci /kɾusˈta.si/ adj masc
crustáceo
Amb una crosta.

crustaci /kɾusˈta.si/ n masc
crustáceo
Artròpode amb una closca calcària i amb unes de les potes disposades per a la prensió.

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ n fem
cruce intersección
Encreuament de carrers o de carreteres.
cruce
Lloc del carrer indicat amb franges de pintura blanca com a pas específic per vianants.

cràpula /ˈkɾa.pu.ɫa/ /ˈkɾa.pu.ɫə/ n neut
crápula

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ n masc
cráter

crèdit /ˈkɾɛ.ðit/ n masc
crédito
Confiança que inspira la veracitat d'algú.
Unitat didàctica que concreta un aprenentatge, que és impartida en un nombre d'hores determinat i que serveix per a valorar un curs o una assignatura.

crèdit ECTS n masc
crédito ECTS

crèdit comú n masc
crédito común

crèdit d'estudi n masc
crédito de estudio

crèdit de reforç n masc
crédito de refuerzo

crèdit de síntesi n masc
crédito de síntesis

crèdit de treballs integrats n masc
crédito de trabajos integrados

crèdit fiscal n masc
crédito fiscal

crèdit variable n masc
crédito variable

crètic /ˈkɾɛ.tik/ n masc
amfímacro

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ v
crecer

críptic /ˈkɾip.tik/ adj masc
críptico
Subterrani, ocultat, xifrat, enigmàtic per al no iniciat.

crític /ˈkɾi.tik/ adj masc
crítico

crítica /ˈkɾi.ti.ka/ /ˈkɾi.ti.kə/ n fem
crítica

críticament /ˌkɾi.ti.kaˈmen/ /ˌkɾi.ti.kaˈment/ /ˌkɾi.ti.kəˈmen/ /ˌkɾi.ti.kəˈment/ adv
críticamente

crònic /ˈkrɔ.nik/ adj masc
crónico

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ n fem
crónica

crònicament /ˌkɾɔ.ni.kaˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kaˈment/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈment/ adv
crónicamente

cròtals /ˈkɾɔ.taɫs/ /ˈkɾɔ.təɫs/ n masc
crótalo

cu /ˈku/ n fem
cu

cua /ˈku.a/ n fem
cola
Apèndix posterior d'alguns animals.
Renglera ordenada per esperar el torn.
Part d'una aeronau (avió, dirigible, helicòpter, ...) situada a l'extrem de la popa.
coleta
Recollit del cabell humà amb una goma.

cub n masc
cubo hexaedro

cubanitzar /ku.ba.niˈzaɾ/ /ku.βa.niˈd͡za/ /ku.βa.niˈza/ /ku.βə.niˈd͡za/ v
cubanizar

cubicle /kuˈbi.kɫe/ /kuˈβi.kɫə/ n masc
cubículo

cubà adj masc
cubano
Relatiu o pertanyent a Cuba.

cubà n masc
cubano
Persona que habita o és originària de Cuba.

cuc n masc
gusano lombriz

cuc de seda n masc
gusano de seda

cuca /ˈku.ka/ /ˈku.kə/ n fem
bicho
Animaló, o bestiola, repulsiu.

cucales /kuˈka.ɫes/ /kuˈka.ɫəs/ n fem
anteojeras

cucar /kuˈka/ /kuˈkaɾ/ v
agusanarse

cucleig /kuˈkɫet͡ʃ/ /kuˈkɫət͡ʃ/ /kuˈkɫɛt͡ʃ/ n masc
graznido

cuclejar /ku.kɫeˈd͡ʒa/ /ku.kɫeˈd͡ʒaɾ/ /ku.kɫeˈʒa/ /ku.kɫəˈd͡ʒa/ /ku.kɫəˈʒa/ v
graznar

cuculla /kuˈku.jə/ /kuˈku.ʎa/ /kuˈku.ʎə/ n fem
aguja
Torre acabada en forma de pinacle.
cima
Cim agut d'una muntanya.
cachirulo
Mocador que es posa al voltant del cap amb una punxa cap amunt.

cucut /kuˈkut/ n masc
cuclillo cuco

cuejar /ku.eˈd͡ʒa/ /ku.eˈd͡ʒaɾ/ /ku.eˈʒa/ /ku.əˈd͡ʒa/ /ku.əˈʒa/ v
colear

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ n fem
lavandera

cuidar /kujˈða/ /kujˈðaɾ/ /kwiˈða/ v
cuidar
Tenir cura d'algú o d'un animal.

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ n fem
cocina
Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ v
cocinar

cuinat /kujˈnat/ /kwiˈnat/ n masc
guisado

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ n masc
cocinero

cuir /ˈkujr/ n masc
cuero piel

cuirassa /kujˈɾa.sa/ /kujˈɾa.sə/ /kwiˈɾa.sa/ n fem
coraza
Peça de l'armadura que cobreix bona part del tronc i que està feta d'un material sòlid (inicialment de cuir i posteriorment de metall) per tal d'evitar desperfectes per l'atac de l'enemic.
(futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se les espatlles i el pit.

cuirassar /kuj.ɾaˈsa/ /kuj.ɾaˈsaɾ/ /kuj.ɾəˈsa/ /kwi.ɾaˈsa/ v
acorazar
(nàutica) Blindar amb una cuirassa.
(electrotècnia) Blindar un equip elèctric.

cuirassat /kuj.ɾaˈsat/ /kuj.ɾəˈsat/ /kwi.ɾaˈsat/ n masc
acorazado

cuita /ˈkuj.ta/ /ˈkuj.tə/ /ˈkwi.ta/ n fem
cochura
Part d'una substància que es cou.
apuro
Situació molt complicada.

cuitar /kujˈta/ /kujˈtaɾ/ /kwiˈta/ v
apremiar

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ n fem
muslo

cuixatrencar /ˌku.ʃə.tɾəŋˈka/ /ˌkuj.ʃa.tɾeŋˈka/ /ˌkuj.ʃa.tɾeŋˈkaɾ/ v
perniquebrar

cuixera /kujˈʃe.ɾa/ /kuˈʃe.ɾa/ /kuˈʃe.ɾə/ n fem
muslera

cuixot /kujˈʃɔt/ /kuˈʃɔt/ n masc
pernera
Tros dels pantalons en el qual s'hi fica una cama.
quijote
Peça de l'armadura que tapa i defensa la cuixa.
jamón
Cuixa gran, especialment de porc salada.

cul n masc
culo

cul de gallina n masc
culo de pollo
(tèxtil) Sargit mal fet que produeix una arruga en el teixit quan els fils més fluixos s’arrufen.

culejar /ku.ɫeˈd͡ʒa/ /ku.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ku.ɫeˈʒa/ /ku.ɫəˈd͡ʒa/ /ku.ɫəˈʒa/ v
culear

culler /kuˈʎe/ /kuˈʎeɾ/ n masc
cucharón

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ n fem
cuchara

cullerada /ku.jəˈɾa.ðə/ /ku.ʎeˈɾa.ða/ /ku.ʎəˈɾa.ðə/ n fem
cucharada

culleradeta /ku.jə.ɾəˈðɛ.tə/ /ku.ʎe.ɾaˈðe.ta/ /ku.ʎə.ɾəˈðə.tə/ /ku.ʎə.ɾəˈðɛ.tə/ n fem
cucharadita

cullerer /ku.jəˈɾe/ /ku.ʎeˈɾe/ /ku.ʎeˈɾeɾ/ /ku.ʎəˈɾe/ n masc
cucharetero
cucharero

cullereta /ku.jəˈɾɛ.tə/ /ku.ʎeˈɾe.ta/ /ku.ʎəˈɾə.tə/ n fem
cucharilla
(especialment) Cullera petita per a servir-se o prendre petites quantitats, habitualment cafè, gelats, dolços.

culminació /kuɫ.mi.na.siˈo/ /kuɫ.mi.nə.siˈo/ n fem
culminación

culminar /kuɫ.miˈna/ /kuɫ.miˈnaɾ/ v
culminar

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ n masc
culpa

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ n fem
culpabilidad

culpabilitzar /kuɫ.pa.bi.ɫiˈzaɾ/ /kuɫ.pa.βi.ɫiˈd͡za/ /kuɫ.pa.βi.ɫiˈza/ /kuɫ.pə.βi.ɫiˈd͡za/ v
culpabilizar

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ adj
culpable
Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ n neut
culpable
Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culpar /kuɫˈpa/ /kuɫˈpaɾ/ v
culpar

cultament /ˌkuɫ.taˈmen/ /ˌkuɫ.taˈment/ /ˌkuɫ.təˈmen/ /ˌkuɫ.təˈment/ adv
cultamente

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ adj masc
culto
Persona dotada de cultura.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ n masc
culto
Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultisme /kuɫˈtiz.me/ /kuɫˈtiz.mə/ n masc
cultismo
Manlleu tardà a una llengua clàssica amb una adaptació parcial sense l’evolució fonètica pròpia dels mots hereditaris.
Expressió exclusiva de persones molt cultes o, si més no, poc freqüent en altres ambients.

cultiu /kuɫˈtiw/ n masc
cultivo

cultivar /kuɫ.tiˈva/ /kuɫ.tiˈvaɾ/ /kuɫ.tiˈβa/ /kuɫ.tiˈβaɾ/ v
cultivar

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ n fem
cultura

cultura de masses n fem
cultura de masas

cultura informàtica n fem
cultura informática

cultura popular n fem
cultura popular

cultural /kuɫ.tuˈɾaɫ/ adj
cultural

culturalment /kuɫ.tuˌɾaɫˈmen/ /kuɫ.tuˌɾaɫˈment/ adv
culturalmente

culturisme /kuɫ.tuˈɾiz.me/ n masc
culturismo

culturitzar /kuɫ.tu.ɾiˈd͡za/ /kuɫ.tu.ɾiˈza/ /kuɫ.tu.ɾiˈzaɾ/ v
culturizar

cumpleanyer /kum.pɫe.aˈɲe/ /kum.pɫe.aˈɲeɾ/ /kum.pɫe.əˈɲe/ n masc
cumpleañero

cumquat /kumˈkwat/ n masc
kumcuat

cuneta /kuˈne.ta/ /kuˈnə.tə/ /kuˈnɛ.tə/ n fem
cuneta

cuny /ˈkuɲ/ n masc
cuña
Ossos del peu.

cunyada /kuˈɲa.ða/ n fem
cuñada

cunyat n masc
cuñado

cup n masc
lagar
Recipient on es trepitja el raïm per a convertir-lo en vi.

cuprós /kuˈpɾos/ adj masc
cuproso

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ n fem
cuidado
Manera de fer les coses posat molta atenció i esmerçant-se pel resultat final.

curandero /ku.ɾanˈde.ɾo/ /ku.ɾənˈde.ɾo/ /ku.ɾənˈde.ɾu/ n masc
curandero

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ v
cuidar
Tenir cura de quelcom.
Tenir cura, fer cas.
curar
Aplicar cures mèdiques.

curi n masc
curio

curialment /ku.ɾiˌaɫˈmen/ /ku.ɾiˌaɫˈment/ adv
cortesanamente

curiosament /ku.ɾiˌo.zaˈmen/ /ku.ɾiˌo.zaˈment/ /ku.ɾiˌo.zəˈmen/ /ku.ɾiˌo.zəˈment/ adv
curiosamente

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ n fem
curiosidad

curiós /ku.ɾiˈos/ adj masc
curioso
Que desitja saber coses.
Interessant per la seva singularitat.

curosament /kuˌɾo.zaˈmen/ /kuˌɾo.zaˈment/ /kuˌɾo.zəˈmen/ /kuˌɾo.zəˈment/ adv
cuidadosamente

curricular /ku.ri.kuˈɫar/ adj
curricular

currículum n masc
currículo
Document que resumeix les dades personals i els mèrits acadèmics i professionals d'un candidat a un lloc de treball.
Definició de les línies generals d'un procés educatiu considerant els destinataris, els objectius, els continguts culturals, les competències que s'han de desenvolupar, l'organització de les activitats educatives, els mètodes d'aprenentatge i els criteris d'avaluació.

currículum explícit n masc
currículo explícito

currículum nuclear n masc
currículo común

currículum nul n masc
currículo nulo

currículum obert n masc
currículo abierto

currículum ocult n masc
currículo oculto

currículum prescrit n masc
currículo prescrito

currículum tancat n masc
currículo cerrado

curs /ˈkurs/ n masc
curso

curs compacte n masc
curso compacto

curs en línia n masc
curso en línea

curs escolar n masc
año académico

curs intensiu n masc
curso intensivo

curs semipresencial n masc
curso semipresencial

cursa /ˈkuɾ.sa/ n fem
carrera

cursar /kurˈsa/ /kuɾˈsa/ /kuɾˈsaɾ/ v
cursar
Fer estudis en una institució reconeguda.
Progressar una malaltia en el cos d'un pacient.
Trametre una documentació a qui pertoqui llegir-la.

curset /kurˈsɛt/ /kuɾˈset/ /kuɾˈsət/ n masc
cursillo

cursetista /kur.səˈtis.tə/ /kuɾ.seˈtis.ta/ /kuɾ.seˈtis.te/ n neut
cursillista

curt adj masc
corto
De poca llargada o longitud.
escàs
(ofensiu) Ximple, de poca intel·ligència.

curt n masc
corto
(apòcope) curtmetratge

curt de gambals adj masc
duro de mollera

curt de vista adj masc
corto de vista
miop

curtament /ˌkur.taˈmen/ /ˌkur.təˈmen/ /ˌkuɾ.taˈmen/ /ˌkuɾ.taˈment/ /ˌkuɾ.təˈment/ adv
cortamente

curtcircuit /kurt.sirˈkujt/ n masc
cortocircuito

curtcircuitar /ˌkurt.sir.kujˈta/ /ˌkuɾt.siɾ.kujˈtaɾ/ /ˌkuɾt.siɾ.kwiˈta/ v
cortocircuitar

curtedat /kur.təˈðat/ /kuɾ.teˈðat/ n fem
cortedad

curull /kuˈɾuʎ/ adj masc
colmo

curull /kuˈɾuʎ/ n masc
caballete

curullar /ku.ɾuˈʎa/ /ku.ɾuˈʎaɾ/ v
colmar

curós /kuˈɾos/ adj masc
cuidadoso

cus /ˈkus/ n fem
chous

custodiar /kus.to.ðiˈa/ /kus.to.ðiˈaɾ/ /kus.tu.ðiˈa/ v
custodiar

custòdia /kusˈtɔ.ði.a/ /kusˈtɔ.ði.ə/ n fem
custodia custody
Acció i efecte de custodiar.
custodia monstrance
Peça de metall preciós en què s’exposa l'hòstia després de consagrada.

cutani /kuˈta.ni/ adj masc
cutáneo

cuíca /kuˈi.ka/ /kuˈi.kə/ n fem
cuica

càbala /ˈka.ba.ɫa/ n fem
cábala
(religió) Interpretació mística de la Bíblia pròpia de la tradició jueva.
cábalas
(en plural) Conjectures amb propòsits endevinatoris.

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ n masc
cálculo

càlid adj masc
cálido caliente

càlpida /ˈkaɫ.pi.ða/ /ˈkaɫ.pi.ðə/ n fem
cálpida

càmera /ˈka.me.ɾa/ n fem
cámara
Aparell d'impressió, d'enregistrament, de reproducció i de transmissió d'imatges.
(videojocs) Perspectiva visual que adopta el jugador davant de l'acció d'un videojoc, especialment si es representa en 3D.

càmera de vídeo n fem
cámara de vídeo

càmera web n fem
cámara web

càmping /ˈkam.piŋ/ /ˈkam.piŋk/ n masc
camping

càncer /ˈkan.seɾ/ n masc
cáncer
(medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.
(botànica) Lesió necròtica generalment profunda que es desenvolupa en tiges, branques o branquillons i està orientada longitudinalment.

càndid /ˈkan.ðit/ adj masc
cándido

càndidament /ˌkan.di.ðaˈmen/ /ˌkan.di.ðaˈment/ /ˌkan.di.ðəˈmen/ /ˌkan.di.ðəˈment/ adv
cándidamente

cànem /ˈka.nem/ n masc
cáñamo

cànnabis /ˈkan.na.bis/ /ˈkan.nə.βis/ n masc
cannabis

cànon /ˈka.non/ /ˈka.nun/ n masc
canon

càntabre /ˈkan.tə.βɾə/ adj masc
cántabro
Originari, pertanyent o relatiu a Cantàbria.

càntabre /ˈkan.tə.βɾə/ n masc
cántabro
Natural de Cantàbria.

càntera /ˈkan.te.ɾa/ /ˈkan.tə.ɾə/ n fem
cachucho

càntic /ˈkan.tik/ n masc
cántico

càntir /ˈkan.ti/ /ˈkan.tiɾ/ n masc
botijo

càpsula /ˈkap.su.ɫa/ /ˈkap.su.ɫə/ n fem
cápsula
Capseta cilíndrica, de material no tòxic i extrems arrodonits, pensada per a ser ingerida i alliberar a l'estómac el medicament que conté.
Recipient que té la forma semblant a mitja esfera i que és utilitzat en processos químics.
Conjunt de parets que cobreixen alguna part del cos.
Fruit sec dehiscent que conté més d'un carpel.

càpsula articular n fem
cápsula articular

càpsula glomerular n fem
cápsula de Bowman

càrcabes /ˈkar.kə.βəs/ /ˈkaɾ.ka.βes/ n fem
cárcabas

càrdies /ˈkar.di.əs/ /ˈkaɾ.ði.es/ n masc
cardias

càrdigan /ˈkar.di.ɣən/ /ˈkaɾ.ði.ɣan/ n masc
cárdigan

càries /ˈka.ɾi.es/ /ˈka.ɾi.əs/ n fem
caries

càrrec /ˈka.rek/ /ˈka.rək/ n masc
cargo
Tasca, la responsabilitat de la qual s'atribueix a una persona per obligació o a canvi d'un sou.
carga
En la construcció, pes que recau sobre un element.

càrrec acadèmic n masc
cargo académico

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ n fem
carga
Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.
Obligació, responsabilitat, molèstia.
(esports de pilota) Acció d'escometre un adversari recolzant-hi el propi cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.

càrrega amb l'estic n fem
carga con el stick

càrrega contra la tanca n fem
carga contra la valla

càrrega de cos n fem
carga

càrrega de maluc n fem
carga de cadera

càrrega il·legal n fem
carga ilegal

càrrega incorrecta n fem
bloqueo

càrrega legal n fem
carga legal

càrtel /ˈkaɾ.teɫ/ n masc
cartel

càrter /ˈkar.tər/ /ˈkaɾ.teɾ/ n masc
cárter

càstig /ˈkas.tik/ n masc
castigo punición
Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

càstig per demora n masc
castigo por demora

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ adj masc
cátaro
Relatiu al catarisme o als seus seguidors.

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ n masc
cátaro
Seguidor del catarisme.

càtedra /ˈka.te.ðɾa/ n fem
cátedra

càtode /ˈka.to.ðe/ /ˈka.tu.ðə/ n masc
cátodo

càusticament /ˌkaws.ti.kaˈmen/ /ˌkaws.ti.kaˈment/ /ˌkaws.ti.kəˈmen/ /ˌkaws.ti.kəˈment/ adv
cáusticamente

càvea /ˈka.ve.a/ /ˈka.ve.ə/ /ˈka.βe.a/ /ˈka.βe.ə/ n fem
cávea

càvec /ˈka.vek/ /ˈka.vək/ /ˈka.βek/ /ˈka.βək/ n masc
azadón
Eina per a cavar amb una fulla estreta, més eixamplada en l’ull.

cèdula /ˈsɛ.ðu.la/ /ˈsɛ.ðu.lə/ n fem
cédula

cèlebre /ˈse.ɫe.bɾe/ adj
célebre

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ adj masc
céltico celta
Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ n masc
celta céltico
Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ n fem
célula

cèntim /ˈsɛn.tim/ n masc
céntimo

cèntric /ˈsɛn.tɾik/ adj masc
céntrico

cèrcol /ˈseɾ.koɫ/ /ˈsɛr.kuɫ/ /ˈsɛɾ.koɫ/ n masc
aro
(basquetbol) Peça circular d'una cistella d'acer massís, d'un diàmetre màxim de 45 cm, pintada de color carabassa, col·locada a 3,05 m d'altura i fixada al tauler de manera que el punt interior més pròxim quedi a 15 cm.
(pilota basca) Estructura ovalada de fusta d'un xare on se subjecta la xarxa.
armazón
(pilota basca) Cadascun dels llistons corbats de fusta de castanyer d'una cesta que en constitueixen la carcassa.

cèrvia /ˈsɛr.bi.ə/ /ˈsɛr.βi.a/ /ˈsɛɾ.vi.a/ /ˈsɛɾ.vi.ə/ n fem
pez de limón

cèrvix /ˈsɛr.biks/ /ˈsɛr.βiks/ /ˈsɛɾ.viks/ /ˈsɛɾ.viks/ /ˈsɛɾ.βiks/ n fem
cérvix

cèsar /ˈsɛ.zaɾ/ /ˈsɛ.zər/ n masc
césar

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ n masc
ciervo venado

cíat /ˈsi.at/ /ˈsi.ət/ n masc
ciato

cíborg n masc
ciborg

cíclic /ˈsi.kɫik/ adj masc
cíclico

cílix /ˈsi.ɫiks/ n fem
cílica

címbals /ˈsim.baɫs/ /ˈsim.bəɫs/ n masc
címbalo

cíngol /ˈsiŋ.ɡoɫ/ /ˈsiŋ.ɡuɫ/ n masc
cíngulo

cínicament /ˌsi.ni.kaˈmen/ /ˌsi.ni.kaˈment/ /ˌsi.ni.kəˈmen/ /ˌsi.ni.kəˈment/ adv
cínicamente

círvia rivoliana n fem
blanquilla

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ n fem
cítara

cítara d'acords n fem
autoarpa

cítola /ˈsi.to.la/ /ˈsi.tu.ɫə/ n fem
cítola

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ n fem
caracol
Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ n masc
cóctel coctel

còctel Molotov /ˌkɔk.teɫ /ˌkɔk.təɫ n masc
cóctel Molotov

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ n masc
códice

còdol /ˈko.ðuɫ/ /ˈkɔ.ðoɫ/ /ˈkɔ.ðuɫ/ n masc
canto rodado

còfia /ˈkɔ.fi.a/ /ˈkɔ.fi.ə/ n fem
cofia

còlera /ˈkɔ.ɫe.ɾa/ n fem
cólera
Ira com a reacció a una injúria, un dany.

còlera /ˈkɔ.ɫe.ɾa/ n masc
cólera
Malaltia produïda per un bacteri ingerit amb aigua contaminada que es manifesta amb febre i descomposició.

còlic adj masc
cólico
Relatiu al còlon

còlic n masc
cólico
Dolor agut a l’abdomen.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ n masc
colon

còlquic /ˈkɔɫ.kik/ n masc
cólquico

còmic adj masc
cómico
Que fa riure.
Relatiu a la comèdia.

còmic n masc
cómic historieta
Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.
cómico
Autor de comèdies.
cómic
Tipologia d'obra gràfica o en general d'estètica inspirada o basada en el gènere anterior i que tant pot estar plasmada en un quadre com en una pel·lícula.

còmit /ˈkɔ.mit/ n masc
cómitre

còmodament /ˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /ˌkɔ.mo.ðaˈment/ /ˌkɔ.mo.ðəˈment/ /ˌkɔ.mu.ðəˈmen/ adv
cómodamente

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
cómodo
Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.
Maniobra que resulta fàcil, senzilla, sense entrebancs.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ adj masc
cóncavo

còndil /ˈkɔn.diɫ/ n masc
cóndilo

còndor /ˈkɔn.doɾ/ /ˈkɔn.dur/ n masc
cóndor

còngruament /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ adv
congruamente

cònjuge /ˈkɔɲ.d͡ʒu.d͡ʒe/ /ˈkɔɲ.d͡ʒu.ʒe/ /ˈkɔɲ.ʒu.ʒə/ n neut
cónyuge

cònsol /ˈkɔn.soɫ/ /ˈkɔn.suɫ/ n neut
cónsul

còpia /ˈkɔ.pi.a/ n fem
copia
Acció o efecte de copiar.

còpula /ˈkɔ.pu.ɫa/ /ˈkɔ.pu.ɫə/ n fem
cópula

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ n fem
córnea

còrtex /ˈkɔr.təks/ /ˈkɔɾ.teks/ n masc
corteza
En les plantes, escorça.

còton /ˈkɔ.ton/ /ˈkɔ.tun/ n masc
kothon

cóc /ˈkok/ n masc
bizcocho

cóp /ˈkop/ n masc
copo

córdoba /ˈkor.du.βə/ /ˈkor.ðu.bə/ /ˈkoɾ.ðo.ba/ /ˈkoɾ.ðo.bə/ n masc
córdoba

córner /ˈkor.nər/ /ˈkoɾ.neɾ/ n masc
córner

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ v
correr
Caminar amb velocitat.
Es diu dels fluids i líquids, com l'aire, l'aigua, la sang, etc. quan es mouen progressivament d'una part a una altra.
Passar, seguir, tenir curs les coses, com per exemple, córrer el temps, el son, etc.
Partir amb promptitud a posar en execució alguna cosa.
Passar algun negoci per on li correspon.
Estar admesa o rebuda alguna cosa.
Passar, valer alguna cosa per aquell any o temps de què es tracta.
Recórrer, acudir al valiment o ajuda d'algú.
Entendre alguna cosa, encarregar-se d'ella i sol·licitar-la.
Dir-se, donar-se per notícia alguna cosa.
En relació a les monedes, passar o ser admesa.
acórrer

córrer canyes v
correr cañas

córrer una base v
correr una base

cúbic /ˈku.βik/ adj masc
cúbico
Que té la forma d'un cub.

cúbit /ˈku.βit/ n masc
cúbito

cúfic /ˈku.fik/ adj masc
cúfico

cúmul /ˈku.muɫ/ n masc
cúmulo

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ n fem
cúpula

cúria /ˈku.ɾi.a/ /ˈku.ɾi.ə/ n fem
curia
Organisme per als d’afers eclesiàstics.

cúter /ˈku.teɾ/ /ˈku.tər/ n masc
cúter
Balandra aparellada amb veles de triangle a proa i a popa cangrea i sovint també amb escandalosa.

d'acord Interjection
de acuerdo
Expressió de conformitat, de consentiment.

d'acord adv
de acuerdo
D’una manera conforme en allò que es pensa, se sent o es fa.

d'amagat adv
a escondidas

d'antuvi /danˈtu.vi/ /danˈtu.βi/ /dənˈtu.vi/ /dənˈtu.βi/ adv
de entrada

d'ara endavant adv
de ahora en adelante en adelante
Cosa que passa des del moment esmentat.
Norma d'escriptura que s'estableix a partir d'un punt concret del text.

d'avui a demà adv
de hoy para mañana

d'avui en vuit adv
de aquí a ocho días

d'avui endavant adv
de ahora en adelante

d'entreguerres /ˌden.tɾeˈɣɛ.res/ /ˌden.tɾəˈɣɛ.rəs/ adj
de entreguerras

d'esquerra adj
de izquierda

d'esquitllada /des.kiʎˈʎa.ða/ /des.kiˈʎa.ða/ /dəs.kiʎˈʎa.ðə/ /dəs.kiˈʎa.ðə/ adv
a hurtadillas
dissimuladament, esquitllant-se
de pasada
incidentalment, de passada

d'incògnit adv
de incógnito

dació /da.siˈo/ /də.siˈo/ n fem
dación

dacriorinostomia /da.kɾi.o.ri.nos.toˈmi.a/ /də.kɾi.o.ri.nos.toˈmi.ə/ /də.kɾi.u.ri.nus.tuˈmi.ə/ n fem
dacriorrinostomía

dactilologia n fem
dactilología

dada /ˈda.ða/ /ˈda.ðə/ n fem
dato

daga /ˈda.ɣa/ /ˈda.ɣə/ n fem
daga

daguestànic /da.ɣesˈta.nik/ adj masc
daguestano
Relatiu al Daguestan, república russa.

daguestànic /da.ɣesˈta.nik/ n masc
daguestano
Natural del Daguestan.

daixonar /daj.ʃoˈna/ /də.ʃoˈna/ /də.ʃuˈna/ v
aquellar

dalai-lama /daˌɫajˈɫa.ma/ /dəˌɫajˈɫa.mə/ n masc
dalái lama

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ n fem
guadaña
(agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dallador n masc
guadañero

dallaire n neut
guadañero

dallar /daˈʎa/ /daˈʎaɾ/ /dəˈʎa/ v
guadañar

dallonar /də.ʎoˈna/ /də.ʎuˈna/ v
aquellar

dalmàtica /daɫˈma.ti.ka/ /dəɫˈma.ti.kə/ n fem
dalmática

dalt /ˈdaɫ/ /ˈdaɫt/ adv
arriba
A la part superior, de més amunt.

daltabaix /daɫ.taˈβajʃ/ /dəɫ.təˈβaʃ/ n masc
pendencia
Avalot o baralla forta.

daltonisme /daɫ.toˈniz.me/ /dəɫ.toˈniz.mə/ /dəɫ.tuˈniz.mə/ n masc
daltonismo

dama /ˈda.ma/ /ˈda.mə/ n fem
dama

damasquinar /da.mas.kiˈna/ /da.mas.kiˈnaɾ/ /də.məs.kiˈna/ v
damasquinar

damasquí /da.masˈki/ /də.məsˈki/ adj masc
damasceno
Relatiu o pertanyent a Damasc.

dames /ˈda.mes/ /ˈda.məs/ n fem
damas

damisel·la /da.miˈzɛ.ɫa/ /da.miˈzɛ.ɫɛ/ /da.miˈzɛɫ.ɫa/ /də.miˈzɛ.ɫə/ /də.miˈzɛɫ.ɫə/ n fem
damisela

damnar /damˈna/ /damˈnaɾ/ /dəmˈna/ v
condenar

damnificar /dam.ni.fiˈka/ /dam.ni.fiˈkaɾ/ /dəm.ni.fiˈka/ v
damnificar

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ adv
encima
Situat més amunt, en un lloc més alt respecte un altre verticalment més baix.

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ preposition
encima
Nexe que indica superioritat física, sobre.

damàs n masc
damasco

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ n fem
danza

dany /ˈdaɲ/ n masc
daño

danyar /daˈɲa/ /daˈɲaɾ/ /dəˈɲa/ v
dañar

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ adj masc
danés
Relatiu o pertanyent a Dinamarca.

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ n masc
danés
Natural de Dinamarca.
(masculí singular) Llengua escandinava parlada a la Dinamarca.

dar /ˈda/ /ˈdaɾ/ v
dar

darbukka n fem
darbuka

dard /ˈdart/ n masc
dardo
Projectil de punxa afilada que es llença amb la mà o amb una sarbatana.

dardar /darˈða/ /daɾˈða/ /daɾˈðaɾ/ /dərˈda/ v
punzar
Ferir amb o com un dard.
observar
Clavar la mirada.
gandulear
Tenir la mirada fixa en el buit, sense fer res, absort un mateix.

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ n masc
darmstatio

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ adj
último
Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ n masc
zaguero
(rugbi) Jugador més endarrerit, el número 15, situat a prop de la pròpia línia d'assaig, que s'encarrega de defensar i també d'afegir-se a l'atac en cas d'una acció ofensiva del conjunt del seu equip.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ adv
detrás

darwinisme /daɾ.wiˈniz.me/ /dər.wiˈniz.mə/ n masc
darwinismo
Teoria de l'evolució desenvolupada per Charles Darwin el segle XIX.

darwinista /daɾ.wiˈnis.ta/ /daɾ.wiˈnis.te/ /dər.wiˈnis.tə/ n neut
darwinista

data /ˈda.ta/ n fem
fecha data

datable /daˈta.bɫe/ /daˈta.βɫe/ /daˈtab.bɫe/ /dəˈta.βɫə/ /dəˈtab.bɫə/ adj
fechable

datar /daˈta/ /daˈtaɾ/ /dəˈta/ v
fechar

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ adj masc
dativo

dau n masc
dado
Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.
dau
(pilota valenciana) Conjunt de dos quadrilàters adjacents de dos a tres metres per costat marcats en el camp del rest d'un trinquet, al costat dret de l'escala, l'un al frontó de baix i l'altre a terra, dintre el qual ha d'anar a parar la pilota en ferir en la modalitat d'escala i corda.

daurar /dawˈɾa/ /dawˈɾaɾ/ /dəwˈɾa/ v
dorar

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ adj masc
dorado
Del color de l’or.

davall /daˈvaʎ/ /daˈβaʎ/ /dəˈvaʎ/ /dəˈβaʎ/ adv
debajo
Situat més avall, en un lloc més baix respecte un altre verticalment més alt.

davall /daˈvaʎ/ /daˈβaʎ/ /dəˈvaʎ/ /dəˈβaʎ/ preposition
bajo
Relació de posició més baixa respecte un altre verticalment més alta.

davallar /da.vaˈʎaɾ/ /da.βaˈʎa/ /də.vəˈʎa/ /də.βəˈʎa/ v
bajar

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ adv
delante
En una situació o posició davantera.

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ preposition
delante
Denota una posició o situació davantera.

davant de bola n masc
delante de bola

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ n masc
delantal mandil

davanter /da.vanˈteɾ/ /da.βanˈte/ /da.βanˈteɾ/ /də.vənˈte/ /də.βənˈte/ n masc
delantero
(esports de pilota) Cadascun dels jugadors que formen la línia davantera.
(voleibol) Cadascun dels tres jugadors que ocupen la zona d'atac.
(pilota basca) Jugador que ocupa normalment els quadres davanters en un partit per parelles o de trios.

davanter centre n masc
ariete

daçonar /də.soˈna/ /də.suˈna/ v
aquellar

de /de/ /ˈde/ n fem
de
Nom que es dóna a la lletra d o D.

de /de/ /ˈde/ preposition
de of
Preposició per a denotar el cas genitiu (possessió o relació).
Preposició per a denotar el cas genitiu (relació).
Preposició per a denotar el cas genitiu (composició o matèria).
Preposició per a denotar el cas genitiu (part d'una massa o contingut).
Preposició per a denotar el cas genitiu (nombre d'objectes).
Preposició per a denotar el cas genitiu (objectivitat, assumpte de què tracta).
Preposició per a denotar el cas ablatiu (circumstancial).
Preposició d'acusatiu que depèn d'una altra preposició.
Preposició per a regir infinitius en el sentit del gerundi llatí.
Preposició per a denotar il·lació o inferència.
Com, usat com a conjunció comparativa.
de from
Preposició per a denotar el cas genitiu (origen). Sovint adquireix la forma des o des de.
de because of
Per, per denotar causalitat.
de en
Per en oracions de passiva.
de
Per, per denotar l'exercici actual d'algun càrrec o títol.
Per a, per denotar finalitat.
Preposició per a determinar el temps.
Preposició per a regir noms precedits d'un adjectiu, amb la finalitat de reforçar l'expressió.
Cada, per a denotar distribució quan s'acompanya de la preposició en.
con
Amb, per denotar la fi d'alguna acció.
entre
Entre quan s'acompanya de la preposició a.

de bat a bat adv
de par en par

de bocaterrosa adv
boca abajo

de cap adj
con la cabeza

de carn i ossos adj
de carne y hueso

de debò adv
de veras

de dreta adj
de derecha
(esports de raqueta, pilota basca) Dit del cop o del servei executat des del costat corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
(hoquei) Dit del cop executat des del costat corresponent al braç dominant amb la cara habitual de la pala.

de franc adv
gratis

de gairell adv
de lado

de gom a gom /deˌɣom.aˈɣom/ /dəˌɣom.əˈɣom/ adv
de bote en bote

de joguina adj
Mickey Mouse de pacotilla

de l'hòstia adj
de la hostia

de luxe /deˈɫuk.se/ /dəˈɫuk.sə/ adj
de lujo

de meravella adv
de maravilla

de més adv
de más
En excés.

de nyigui-nyogui /deˌɲi.ɣiˈɲɔ.ɣi/ /dəˌɲi.ɣiˈɲɔ.ɣi/ adj
de baratillo

de pa sucat amb oli preposition
de poca monta

de per vida adv
de por vida

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ adv
deprisa

de presseta adv
deprisita

de primera adj
de primera
Del nivell més alt.

de primera adv
de primera
Molt bé.

de res Interjection
de nada

de revés adj
de revés
(esports de raqueta, pilota basca) Dit del cop o del servei executat des del costat oposat al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
(hoquei) Dit del cop executat des del costat oposat al braç dominant amb la cara contrària de la pala.

de reüll adv
de reojo
Amb els ulls mirant de costat sense girar el cap.
Amb recel o antipatia.

de sobines /de.soˈbi.nes/ /də.soˈbi.nəs/ /də.suˈbi.nəs/ /də.suˈβi.nəs/ adv
boca arriba

de sobrebot adj
a bote pronto

de sobte adv
de repente

de soca-rel adv
de raíz

de taló adj
de tacón

de totes totes adv
de todas todas
(castellanisme) completament
(castellanisme) indubtablement

de volea adj
de aire

deambular /de.am.buˈɫa/ /de.am.buˈɫaɾ/ /de.əm.buˈɫa/ v
deambular

debades /deˈba.ðes/ /deˈba.ɾas/ /dəˈba.ðəs/ /dəˈβa.ðəs/ adv
en balde

debanar /de.baˈnaɾ/ /de.βaˈna/ /də.βəˈna/ v
devanar

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ n masc
debate
Disputa, altercació sobre alguna cosa.
Tècnica de dinàmica de grups que té l'objectiu de promoure l'expressió i la comprensió orals en una conversa col·lectiva espontània, de desenvolupar estratègies per a la presentació d'idees o l'argumentació, en la qual els participants tenen opinions divergents sobre un tema, que pot ser preparat, però no ho és el desenvolupament de les intervencions.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ v
debatir
Disputar amb raons sobre alguna cosa.
debatir batir
Combatre.
batir
Moure i remenar alguna cosa perquè es condensi o mescli, i perquè es liquidi o dissolgui.

debel·lar /de.beɫˈɫaɾ/ /de.βeɫˈɫa/ /de.βeˈɫa/ /də.bəɫˈɫa/ /də.βəɫˈɫa/ /də.βəˈɫa/ v
debelar

debutar /de.βuˈta/ /de.βuˈtaɾ/ /də.βuˈta/ v
debutar

decadència /de.kaˈðɛn.si.a/ /də.kəˈðɛn.si.ə/ n fem
decadencia

decaedre /de.kaˈe.ðɾe/ /də.kəˈɛ.ðɾə/ n masc
decaedro

decalar /de.kaˈɫa/ /de.kaˈɫaɾ/ /də.kəˈɫa/ v
decalar

decalvar /de.kaɫˈvaɾ/ /de.kaɫˈβa/ /də.kəɫˈva/ /də.kəɫˈβa/ v
decalvar

decampar /de.kamˈpa/ /de.kamˈpaɾ/ /də.kəmˈpa/ v
decampar
L'exercit, alçar un campament.

decandir /de.kanˈdi/ /de.kanˈdiɾ/ /də.kənˈdi/ v
decaer

decantar /de.kanˈta/ /de.kanˈtaɾ/ /də.kənˈta/ v
decantar
Col·locar un recipient que conté líquid en posició perquè pugui vessar.
Col·locar en posició que trenqui la vertical.
Tenir una tendència; havent diverses opcions, decidir l'opinió per una d'elles.
Fer un gir, canviar de direcció.

decapar /de.kaˈpa/ /de.kaˈpaɾ/ /də.kəˈpa/ v
decapar

decapitar /de.ka.piˈta/ /de.ka.piˈtaɾ/ /də.kə.piˈta/ v
decapitar

decasíl·lab /de.kaˈsi.ɫap/ /de.kaˈsiɫ.ɫap/ /də.kəˈsi.ɫəp/ /də.kəˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
decasílabo
Que té deu síl·labes.

decasíl·lab /de.kaˈsi.ɫap/ /de.kaˈsiɫ.ɫap/ /də.kəˈsi.ɫəp/ /də.kəˈsiɫ.ɫəp/ n masc
decasílabo
Vers que de mètrica té deu síl·labes.

decaure /deˈkaw.ɾe/ /dəˈkaw.ɾə/ v
decaer

decebre /deˈse.bɾe/ v
decepcionar
(antic) enganyar, trair
No complir amb les expectatives d'altri.

decenni /deˈsɛn.ni/ /dəˈsɛn.ni/ n masc
decenio

decentment /deˌsemˈmen/ /deˌsemˈment/ /dəˌsemˈmen/ /dəˌsemˈment/ adv
decentemente

decepció /de.sep.siˈo/ /də.səp.siˈo/ n fem
decepción

decididament /de.siˌði.ðaˈmen/ /de.siˌði.ðaˈment/ /də.siˌði.ðəˈmen/ /də.siˌði.ðəˈment/ adv
decididamente

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ v
decidir resolver
Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ adj
decimal
Relatiu al deu, dit de sistemes dividits en deu parts.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ n masc
decimal
Fracció d'un nombre enter.

decisiu /de.siˈziw/ adj masc
decisivo

decisivament /de.siˌzi.vaˈment/ /de.siˌzi.βaˈmen/ /də.siˌzi.vəˈmen/ /də.siˌzi.vəˈment/ /də.siˌzi.βəˈmen/ adv
decisivamente

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ n fem
decisión

declaració /de.kɫa.ɾa.siˈo/ /də.kɫə.ɾə.siˈo/ n fem
declaración

declaració de la renda n fem
declaración de la renta

declaradament /de.kɫaˌɾa.ðaˈmen/ /de.kɫaˌɾa.ðaˈment/ /də.kɫəˌɾa.ðəˈmen/ /də.kɫəˌɾa.ðəˈment/ adv
declaradamente

declarant /de.kɫaˈɾan/ /de.kɫaˈɾant/ /də.kɫəˈɾan/ /də.kɫəˈɾant/ n neut
declarante

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ v
declarar

declarat /de.kɫaˈɾat/ /də.kɫəˈɾat/ adj
declarado

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ n fem
declinación

declinar /de.kɫiˈna/ /de.kɫiˈnaɾ/ /də.kɫiˈna/ v
declinar

decomissar /de.ko.miˈsa/ /de.ko.miˈsaɾ/ /də.ku.miˈsa/ v
decomisar

decor /deˈkoɾ/ /dəˈkor/ n masc
decoro

decoració /de.ko.ɾa.siˈo/ /də.ko.ɾə.siˈo/ /də.ku.ɾə.siˈo/ n fem
decoración

decrement /de.kɾeˈmen/ /de.kɾeˈment/ /də.kɾəˈmen/ /də.kɾəˈment/ n masc
decremento

decrescendo /de.kɾeˈʃen.do/ /de.kɾeˈʃɛn.do/ n masc
decrescendo

decret /deˈkɾet/ /dəˈkɾet/ n masc
decreto

decretar /de.kɾeˈta/ /de.kɾeˈtaɾ/ /də.kɾəˈta/ v
decretar

decréixer /deˈkɾe.ʃe/ /deˈkɾej.ʃe/ /deˈkɾej.ʃeɾ/ /dəˈkɾe.ʃə/ v
decrecer

decuplicar /de.ku.pɫiˈka/ /de.ku.pɫiˈkaɾ/ /də.ku.pɫiˈka/ v
decuplicar

decurs /deˈkuɾs/ /dəˈkurs/ n masc
decurso

decàgon /deˈka.ɣon/ /dəˈka.ɣon/ /dəˈka.ɣun/ n masc
decágono

decència /deˈsɛn.si.a/ /dəˈsɛn.si.ə/ n fem
decenciad

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ n masc
decímetro
(metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

decòrum /deˈkɔ.ɾum/ /dəˈkɔ.ɾum/ n masc
decoro

dedicar /de.ðiˈka/ /de.ðiˈkaɾ/ /də.ðiˈka/ v
dedicar
Destinar al culte religiós o profà.
Dirigir una obra a algú com a homenatge.
Emprar o destinar a un cert ús.

dedicatòria n fem
dedicatoria

deducció /de.ðuk.siˈo/ /də.ðuk.siˈo/ n fem
deducción

deduir /ðe.ðuˈi/ /ðe.ðuˈiɾ/ /ðə.ðuˈi/ v
deducir

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ n fem
diosa

defallir /de.faˈʎi/ /de.faˈʎiɾ/ /də.fəˈʎi/ v
desfallecer
Perdre la força física o moral.
faltar
Deixar d'exercir una acció.

defecte /deˈfɛk.te/ /dəˈfek.tə/ /dəˈfɛk.tə/ n masc
defecto

defectiu /de.fekˈtiw/ /də.fəkˈtiw/ adj masc
defectivo

defectuós /de.fek.tuˈos/ adj masc
defectuoso

defenestrar /de.fe.nesˈtɾa/ /de.fe.nesˈtɾaɾ/ /də.fə.nəsˈtɾa/ v
defenestrar

defensa /deˈfen.sa/ /dəˈfɛn.sə/ n fem
defensa

defensa alta n fem
defensa alta

defensa baixa n fem
defensa baja

defensa central n neut
defensa central

defensa d'ajustament n fem
defensa de ajuste

defensa de posició n fem
defensa de posición

defensa de zona n fem
defensa en zona

defensa dret n masc
defensa derecha

defensa en línia n fem
defensa en línea

defensa en triangle n fem
defensa en triángulo

defensa esquerre n masc
defensa izquierda

defensa exterior n neut
defensa exterior

defensa individual n fem
defensa individual

defensa lateral n neut
defensa lateral

defensa lliure n neut
defensa cerrojo

defensa mixta n fem
defensa mixta

defensa pressionant n fem
defensa en presión

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ v
defender
Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.
Argumentar a favor d'una idea.
(esports de pilota) Protegir la porteria, la cistella o els pals propis de l'atac de l'equip adversari.

defensiu /de.fenˈsiw/ /də.fənˈsiw/ adj masc
defensivo

defensor /de.fenˈso/ /de.fenˈsoɾ/ /də.fənˈso/ adj masc
defensor

defensor /de.fenˈso/ /de.fenˈsoɾ/ /də.fənˈso/ n masc
defensa

defensor central n masc
defensa central

defensor dret n masc
defensa derecho

defensor esquerre n masc
defensa izquierdo

defensor lateral n masc
esquinero

deferentment /de.feˌɾemˈmen/ /de.feˌɾemˈment/ /də.fəˌɾemˈmen/ /də.fəˌɾemˈment/ adv
deferente

deferir /de.feˈɾi/ /de.feˈɾiɾ/ /də.fəˈɾi/ v
deferir

deficientment /de.fi.siˌemˈmen/ /de.fi.siˌemˈment/ /də.fi.siˌemˈmen/ /də.fi.siˌemˈment/ adv
deficiente

deficiència /de.fi.siˈɛn.si.a/ /də.fi.siˈɛn.si.ə/ n fem
deficiencia

deficiència sensorial n fem
deficiencia sensorial

definició n fem
definición

definir /de.fiˈni/ /de.fiˈniɾ/ /də.fiˈni/ v
definir

definit /de.fiˈnit/ /də.fiˈnit/ adj masc
definido

definitiu /de.fi.niˈtiw/ /də.fi.niˈtiw/ adj masc
definitivo
Últim, darrer, que conclou o culmina alguna cosa.

definitivament /de.fi.niˌti.vaˈment/ /de.fi.niˌti.βaˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈment/ /də.fi.niˌti.βəˈmen/ adv
definitivamente

deflactar /de.fɫakˈta/ /de.fɫakˈtaɾ/ /də.fɫəkˈta/ v
deflactar

deflagració /de.fɫa.ɣɾa.siˈo/ /də.fɫə.ɣɾə.siˈo/ n fem
deflagración

deflagrar /de.flaˈɣɾa/ /de.flaˈɣɾaɾ/ /də.fləˈɣɾa/ v
deflagrar

deflectir /de.flekˈti/ /de.flekˈtiɾ/ /də.fləkˈti/ v
deflectir

defloració /de.fɫo.ɾa.siˈo/ /də.fɫo.ɾə.siˈo/ /də.fɫu.ɾə.siˈo/ n fem
defloración

defora /deˈfɔ.ɾa/ /dəˈfɔ.ɾə/ adv
fuera

deformar /de.forˈma/ /de.foɾˈma/ /de.foɾˈmaɾ/ /də.foɾˈma/ /də.furˈma/ v
deformar

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ adj
deforme

deformement /deˌfor.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈment/ /dəˌfor.məˈmen/ /dəˌfoɾ.məˈment/ adv
deformemente

defraudar /de.fɾawˈða/ /de.fɾawˈðaɾ/ /də.fɾəwˈða/ v
defraudar

defunció /de.fun.siˈo/ /də.fun.siˈo/ n fem
defunción

degenerar /de.d͡ʒe.neˈɾaɾ/ /de.ʒe.neˈɾa/ /də.ʒə.nəˈɾa/ v
degenerar

deglutir /de.ɣɫuˈti/ /de.ɣɫuˈtiɾ/ /də.ɣɫuˈti/ v
deglutir

degolladissa /de.ɣo.ʎaˈði.sa/ /də.ɣo.ʎəˈði.sə/ /də.ɣu.ʎəˈði.sə/ n fem
degollina

degollar /de.ɣoˈʎa/ /de.ɣoˈʎaɾ/ /də.ɣoˈʎa/ /də.ɣuˈʎa/ v
degollar

degotar /de.ɣoˈta/ /de.ɣoˈtaɾ/ /də.ɣoˈta/ /də.ɣuˈta/ v
gotear

degradar /de.ɣɾaˈða/ /de.ɣɾaˈðaɾ/ /də.ɣɾəˈða/ v
degradar

degudament /deˌɣu.ðaˈmen/ /deˌɣu.ðaˈment/ /dəˌɣu.ðəˈmen/ /dəˌɣu.ðəˈment/ adv
debidamente

degut /deˈɣut/ /dəˈɣut/ adj masc
debido

degà /deˈɣa/ /dəˈɣa/ n masc
decano

dei /ˈdej/ n masc
dey

deixada /dejˈʃa.ða/ /deˈʃa.ða/ /deˈʃa.ðə/ /dəˈʃa.ðə/ n fem
dejada
(voleibol, pilota, esports de raqueta) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota o el volant sense força i amb una trajectòria tan baixa com sigui possible.
(handbol) Passada executada disposant el braç de manera que el company d'equip, que passa per darrere, pugui rebre la pilota amb facilitat.
(beisbol) Llançament amb efecte en què la pilota s'eleva a una altura mitjana i cau just als peus del batedor.
(hoquei sobre gel) Jugada d'un jugador en desplaçament consistent a deixar el disc aturat en un punt determinat de la seva trajectòria perquè el reculli un company d'equip situat més enrere.
posición dejada
(billar) Jugada consistent a situar les boles en una posició favorable a la tirada posterior d'un mateix, com a final d'una acció en què s'ha aconseguit puntuar.

deixada a l'ample n fem
dejada al ancho

deixada al racó n fem
dejada al txoko

deixada de xarxa n fem
dejada de red

deixada lenta n fem
dejada lenta

deixada ràpida n fem
dejada rápida

deixant /dejˈʃan/ /dejˈʃant/ /deˈʃan/ /deˈʃant/ /dəˈʃan/ n masc
estela

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ v
dejar
Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.
Permetre de fer una cosa sense posar impediments.
Interrompre una acció o estat.
Donar alguna cosa pròpia a un altre temporalment.
dejarse
(pronominal) Abandonar-se en l’endreçament personal.

deixar com un drap brut v
poner verde

deixar-hi la pell v
dar la piel

deixar-se caure v
caerse

deixat /dejˈʃat/ /deˈʃat/ /dəˈʃat/ adj
dejado
Que actua amb negligència de l’endreçament personal.

deixat /dejˈʃat/ /deˈʃat/ /dəˈʃat/ n masc
secuela
Efecte persistent que deixa una cosa després de cessar.
acabado
Efecte final d’una cosa acabada.

deixeble /dejˈʃe.bɫe/ /dejˈʃe.βɫe/ /dejˈʃeb.bɫe/ /deˈʃe.βɫe/ /dəˈʃəb.bɫə/ /dəˈʃɛ.βɫə/ /dəˈʃɛb.bɫə/ n masc
discípulo

deixondir /de.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdiɾ/ /də.ʃonˈdi/ /də.ʃunˈdi/ v
despabilar

deixuplina /de.ʃuˈpɫi.na/ /dej.ʃuˈpɫi.na/ /də.ʃuˈpɫi.nə/ n fem
disciplina

deixuplinar /de.ʃu.pɫiˈna/ /dej.ʃu.pɫiˈna/ /dej.ʃu.pɫiˈnaɾ/ /də.ʃu.pɫiˈna/ v
disciplinar

dejectar /de.d͡ʒekˈta/ /de.d͡ʒekˈtaɾ/ /de.ʒekˈta/ /də.ʒəkˈta/ v
deyectar

dejorn /deˈd͡ʒoɾn/ /deˈʒorn/ /dəˈʒorn/ adv
temprano

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ v
ayunar

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ n masc
ayuno

dejú /deˈd͡ʒu/ /deˈʒu/ /diˈʒu/ /dəˈʒu/ adj masc
en ayunas

del /deɫ/ /dəɫ/ contraction
del
Contracció entre la preposició de i l'article el.

delatar /de.ɫaˈta/ /de.ɫaˈtaɾ/ /də.ɫəˈta/ v
delatar

delator /de.ɫaˈto/ /de.ɫaˈtoɾ/ /də.ɫəˈto/ adj masc
delator
Que delata.

delator /de.ɫaˈto/ /de.ɫaˈtoɾ/ /də.ɫəˈto/ n masc
delator
Qui delata.

delectació /de.ɫek.ta.siˈo/ /də.ɫək.tə.siˈo/ n fem
delectación

delectar /de.ɫekˈta/ /de.ɫekˈtaɾ/ /də.ɫəkˈta/ v
deleitarse

delegat /de.ɫeˈɣat/ /də.ɫəˈɣat/ adj masc
delegado
Que s'obté per delegació.

delegat /de.ɫeˈɣat/ /də.ɫəˈɣat/ n masc
delegado
Persona en qui es delega alguna facultat o poder.

delegat de camp n masc
delegado de campo

delegat de classe n masc
delegado de clase

deler /deˈɫe/ /deˈɫeɾ/ /dəˈɫɛ/ n masc
anhelo

delerosament /de.ɫeˌɾo.zaˈmen/ /de.ɫeˌɾo.zaˈment/ /də.ɫəˌɾo.zəˈmen/ /də.ɫəˌɾo.zəˈment/ adv
afanosamente

delfí /deɫˈfi/ /dəɫˈfi/ n masc
delfín

delfínids /deɫˈfi.nits/ /dəɫˈfi.nits/ n masc
delfínidos

deli /ˈdɛ.ɫi/ adj masc
delio
Relatiu o pertanyent a Delos.

deli /ˈdɛ.ɫi/ n masc
delio
Persona que habita o és originària de Delos.

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ adv
deliberadamente

deliberar /de.li.βeˈɾa/ /de.li.βeˈɾaɾ/ /də.ɫi.βəˈɾa/ v
deliberar

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ adj masc
deliberado

delicadament /de.ɫiˌka.ðaˈmen/ /de.ɫiˌka.ðaˈment/ /də.ɫiˌka.ðəˈmen/ /də.ɫiˌka.ðəˈment/ adv
delicadamente

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ adj masc
delicado

delicatessen /de.ɫi.kaˈte.sen/ /də.ɫi.kəˈte.sən/ n fem
manjar
delicadeses (menjar exquisit)
delicatessen
Botiga de menjars exquisits preparats per al consum, especialment xarcuteria, cansaladeria.

deliciosament /de.ɫi.siˌo.zaˈmen/ /de.ɫi.siˌo.zaˈment/ /də.ɫi.siˌo.zəˈmen/ /də.ɫi.siˌo.zəˈment/ adv
deliciosamente

delicte /deˈɫik.te/ /dəˈɫik.tə/ n masc
delito

delictuós /de.ɫik.tuˈos/ /də.ɫik.tuˈos/ adj masc
delictivo

delimitar /de.li.miˈta/ /de.li.miˈtaɾ/ /də.li.miˈta/ v
delimitar

delinear /de.ɫi.neˈa/ /de.ɫi.neˈaɾ/ /də.ɫi.neˈa/ v
delinear

delinquir /de.ɫiŋˈki/ /de.ɫiŋˈkiɾ/ /də.ɫiŋˈki/ v
delinquir

delinqüent /de.ɫiŋˈkwen/ /de.ɫiŋˈkwent/ /də.ɫiŋˈkwen/ /də.ɫiŋˈkwent/ n neut
delincuente

delinqüència /de.liŋˈkwɛn.si.a/ /də.liŋˈkwɛn.si.ə/ n fem
delincuencia

delinqüència juvenil n fem
delincuencia juvenil

delir /deˈɫi/ /deˈɫiɾ/ /dəˈɫi/ v
ansiar

delirar /de.liˈɾa/ /de.liˈɾaɾ/ /də.ɫiˈɾa/ v
delirar

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ n masc
delirio

delit /ðeˈɫit/ /ðəˈɫit/ n masc
deleite

delitar /de.ɫiˈta/ /de.ɫiˈtaɾ/ /də.ɫiˈta/ v
disfrutar

dellà /deˈʎa/ /dəˈʎa/ adv
allende

delmar /deɫˈma/ /deɫˈmaɾ/ /dəɫˈma/ v
diezmar

delme n masc
diezmo

delta /ˈdeɫ.ta/ n fem
delta
Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ n masc
delta
Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

deltoïdal /deɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.tu.iˈðaɫ/ adj
deltoideo

delícia /deˈɫi.si.a/ n fem
manjar delicia
Menjar molt bo i especial.
Cosa o lloc molt agradable.

delírium trèmens /deˌɫi.ɾi.um n masc
delirium tremens

demacrar /de.maˈkɾa/ /de.maˈkɾaɾ/ /də.məˈkɾa/ v
demacrar

demagog /de.maˈɣɔk/ /də.məˈɣɔk/ n masc
demagogo

demagògia /de.maˈɣɔ.d͡ʒi.a/ /de.maˈɣɔ.d͡ʒja/ /de.maˈɣɔ.ʒi.a/ /də.məˈɣɔ.ʒjə/ n fem
demagogia

demanadissa /de.ma.naˈði.sa/ /də.mə.nəˈði.sə/ n fem
gran demanda

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ v
pedir
Instar a algú perquè doni o faci quelcom.
Posar preu a la mercaderia qui la ven.
Proposar als pares o parents d'una dona el desig que la concedeixin per esposa.
(pilota) Un jugador, sol·licitar la intervenció del jutge o l'home bo davant d'una jugada de validesa dubtosa.
llamar
Avisar o trucar perquè surtin els de dins o l'atenguin.

demanar la lluna v
pedir la luna

demanar la mà v
pedir la mano

demanda /deˈman.da/ /dəˈman.də/ n fem
demanda

demandar /de.manˈda/ /de.manˈdaɾ/ /də.mənˈda/ v
demandar

demarcació /ðe.maɾ.ka.siˈo/ /ðə.məɾ.kə.siˈo/ n fem
demarcación

demarcar /de.maɾˈka/ /de.maɾˈkaɾ/ /də.mərˈka/ v
demarcar

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ n neut
demente

demesiadament /de.me.ziˌa.ðaˈmen/ /de.me.ziˌa.ðaˈment/ /də.mə.ziˌa.ðəˈmen/ /də.mə.ziˌa.ðəˈment/ adv
demasiadamente

demiürg /de.miˈuɾk/ /də.miˈurk/ n masc
demiurgo

democratització /de.mo.kɾa.ti.d͡za.siˈo/ /de.mo.kɾa.ti.za.siˈo/ /də.mo.kɾə.ti.d͡zə.siˈo/ /də.mu.kɾə.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
democratización

democratitzar /de.mo.kɾa.tiˈd͡za/ /de.mo.kɾa.tiˈza/ /de.mo.kɾa.tiˈzaɾ/ /də.mo.kɾə.tiˈd͡za/ /də.mu.kɾə.tiˈd͡za/ v
democratización

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ n fem
democracia
Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

democràtic /de.moˈkɾa.tik/ /də.moˈkɾa.tik/ /də.muˈkɾa.tik/ adj masc
democrático

democràticament /de.moˌkɾa.ti.kaˈmen/ /de.moˌkɾa.ti.kaˈment/ /də.moˌkɾa.ti.kəˈment/ /də.muˌkɾa.ti.kəˈmen/ adv
democráticamente

demodulació n fem
desmodulación

demolició /de.mo.ɫi.siˈo/ /də.mo.ɫi.siˈo/ /də.mu.ɫi.siˈo/ n fem
demolición

demonitzar /de.mo.niˈd͡za/ /de.mo.niˈzaɾ/ /də.mo.niˈd͡za/ /də.mu.niˈd͡za/ v
demonizar

demora /deˈmo.ɾa/ /dəˈmo.ɾə/ n fem
demora
Temps de més quan una cosa es fa més tard del que s’esperava.
(nàutica) Angle horitzontal format entre el nord i la visual des de l'observador sobre un vaixell fins a l'objecte.

demorar /de.moˈɾa/ /de.moˈɾaɾ/ /də.muˈɾa/ v
demorar

demoscòpia /de.mosˈkɔ.pi.a/ /də.mosˈkɔ.pi.ə/ /də.musˈkɔ.pi.ə/ n fem
demoscopia

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ v
demostrar
Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
Donar proves, posar de manifest.

demostratiu /de.mos.tɾaˈtiw/ /də.mos.tɾəˈtiw/ /də.mus.tɾəˈtiw/ adj masc
demostrativo
Que pot demostrar.
(gramàtica) Que indica la proximitat o llunyania d'allò a què es refereix el discurs respecte als interlocutors.

dempeus /demˈpɛws/ /dəmˈpɛws/ adv
de pie

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ adv
mañana
En el dia vinent després de l'actual.
En el futur de manera indeterminada.

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ n masc
mañana
El temps venidor.

demà passat /deˈma adv
pasado mañana

demència /deˈmɛn.si.a/ /dəˈmɛn.si.ə/ n fem
demencia

demés /deˈmes/ /dəˈmes/ adv
además

demòcrata /deˈmɔ.kɾa.ta/ adj
demócrata

dena /ˈde.na/ /ˈde.nə/ /ˈdɛ.nə/ n fem
diez
Sèrie de deu avemaries que forma part del rosari.
Gra més gros d’un rosari que separa grups de deu grans més petits, usat per a comptar els gloriapatris.

denari /deˈna.ɾi/ /dəˈna.ɾi/ n masc
denario

denegar /de.neˈɣa/ /de.neˈɣaɾ/ /də.nəˈɣa/ v
denegar

denejar /de.neˈd͡ʒa/ /de.neˈd͡ʒaɾ/ /de.neˈʒa/ /də.nəˈd͡ʒa/ /də.nəˈʒa/ v
limpiar

dengue /ˈdeŋ.ɡe/ /ˈdeŋ.ɡə/ n masc
dengue

denigrar /de.niˈɣɾa/ /de.niˈɣɾaɾ/ /də.niˈɣɾa/ v
denigrar

denominació /de.no.mi.na.siˈo/ /də.no.mi.nə.siˈo/ /də.nu.mi.nə.siˈo/ n fem
denominación

denominar /de.no.miˈna/ /de.no.miˈnaɾ/ /də.nu.miˈna/ v
denominar

denotar /de.noˈta/ /de.noˈtaɾ/ /də.noˈta/ /də.nuˈta/ v
denotar

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ adj masc
denso

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ n fem
densidad

dent /ˈden/ /ˈdent/ n fem
diente
(anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de llet n fem
diente de leche

dent de lleó n masc
diente de león
(botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

dentadura /den.taˈðu.ɾa/ /dən.təˈðu.ɾə/ n fem
dentadura

dentar /denˈta/ /denˈtaɾ/ /dənˈta/ v
dentar

dentista /denˈtis.ta/ /denˈtis.te/ /dənˈtis.tə/ n neut
dentista

denudar /de.nuˈða/ /de.nuˈðaɾ/ /də.nuˈða/ v
mudar

denunciant /de.nun.siˈan/ /de.nun.siˈant/ /də.nun.siˈan/ /də.nun.siˈant/ n neut
denunciante

denunciar /de.nun.siˈa/ /de.nun.siˈaɾ/ /də.nun.siˈa/ v
denunciar

denúncia /deˈnun.si.a/ /dəˈnun.si.ə/ n fem
denuncia

deontologia n fem
deontología

deontologia educativa n fem
deontología educativa

departament /de.par.taˈmen/ /de.paɾ.taˈmen/ /de.paɾ.taˈment/ /də.pər.təˈmen/ /də.pəɾ.təˈment/ n masc
departamento

departament d'orientació n masc
departamento de orientación

departament didàctic n masc
departamento didáctico

departament universitari n masc
departamento universitario

departir /de.parˈti/ /de.paɾˈti/ /de.paɾˈtiɾ/ /də.pərˈti/ v
apaciguar

depassar /de.paˈsa/ /de.paˈsaɾ/ /də.pəˈsa/ v
superar

depauperar /de.paw.peˈɾa/ /de.paw.peˈɾaɾ/ /də.pəw.pəˈɾa/ v
depauperar

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ adj
dependiente
Que depèn.

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ n masc
dependiente
Persona subalterna que atén els clients en un establiment comercial o de serveis.

dependentment /de.penˌdemˈmen/ /de.penˌdemˈment/ /də.pənˌdemˈmen/ /də.pənˌdemˈment/ adv
dependiente

dependre /deˈpen.dɾe/ /dəˈpən.dɾə/ /dəˈpɛn.dɾə/ v
depender

dependència /de.penˈdɛn.si.a/ /də.pənˈdɛn.si.ə/ n fem
dependencia

deperir /de.peˈɾi/ /de.peˈɾiɾ/ /də.pəˈɾi/ v
morir
Morir, perir.

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ v
depilar
Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

depilatori /de.pi.ɫaˈtɔ.ɾi/ /də.pi.ɫəˈtɔ.ɾi/ adj masc
depilatorio
Que té la capacitat de depilar.

deplorable /de.pɫoˈɾa.bɫe/ /de.pɫoˈɾa.βɫe/ /de.pɫoˈɾab.bɫe/ /də.pɫoˈɾab.bɫə/ /də.pɫuˈɾa.βɫə/ /də.pɫuˈɾab.bɫə/ adj
deplorable
Digne de compassió, o capaç de moure a llàstima, o que quasi no té remei.

deplorar /de.ploˈɾa/ /de.ploˈɾaɾ/ /də.pɫuˈɾa/ v
deplorar

deposar /de.poˈza/ /de.poˈzaɾ/ /də.poˈza/ /də.puˈza/ v
deponer
Obligar algú a abandonar el seu càrrec.
Posar una cosa que estava en un lloc alt, en un lloc baix.
Declarar en judici.
depositar
Deixar reposar una dissolució perquè el solut baixi cap al fons del recipient.

depravació /de.pɾa.va.siˈo/ /de.pɾa.βa.siˈo/ /də.pɾə.və.siˈo/ /də.pɾə.βə.siˈo/ n fem
depravación

depravadament /de.pɾaˌva.ðaˈment/ /de.pɾaˌβa.ðaˈmen/ /də.pɾəˌva.ðəˈmen/ /də.pɾəˌva.ðəˈment/ /də.pɾəˌβa.ðəˈmen/ adv
depravadamente

depravar /de.pɾaˈvaɾ/ /de.pɾaˈβa/ /de.pɾaˈβaɾ/ /də.pɾəˈva/ /də.pɾəˈβa/ v
depravar

depre /ˈde.pre/ adj
depre

depreciar /de.pɾe.siˈa/ /de.pɾe.siˈaɾ/ /də.pɾə.siˈa/ v
depreciar

depredar /de.pɾeˈða/ /de.pɾeˈðaɾ/ /də.pɾəˈða/ v
depredar
Robar amb violència, saquejar.
Caçar un animal a un altre per alimentar-se.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ n fem
depresión

depriment /de.pɾiˈmen/ /de.pɾiˈment/ /də.pɾiˈmen/ /də.pɾiˈment/ adj
deprimente

deprimir /de.pɾiˈmi/ /de.pɾiˈmiɾ/ /də.pɾiˈmi/ v
deprimir
Enfonsar una superfície.

deprimit /de.pɾiˈmit/ /də.pɾiˈmit/ adj masc
deprimido

depuració n fem
depuración

depurar /de.puˈɾa/ /de.puˈɾaɾ/ v
depurar

derbi n masc
derby

derelinquir /ðe.ɾe.ɫinˈki/ /ðe.ɾe.ɫinˈkiɾ/ /ðə.ɾə.ɫinˈki/ v
desprenderse

derisòriament /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈment/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈment/ adv
irrisoriamente

deriva /deˈɾi.va/ /deˈɾi.βa/ /dəˈɾi.və/ /dəˈɾi.βə/ n fem
deriva

derivació /de.ɾi.va.siˈo/ /de.ɾi.βa.siˈo/ /də.ɾi.və.siˈo/ /də.ɾi.βə.siˈo/ n fem
derivación
(lingüística) Procés de formació d’una nova paraula, normalment afegint un o més afixos a un lexema.

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ v
derivar
Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

derivat /de.ɾiˈvat/ /de.ɾiˈβat/ /də.ɾiˈvat/ /də.ɾiˈβat/ n masc
derivado

derma /ˈdeɾ.ma/ /ˈdɛr.mə/ n masc
dermis

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ n fem
dermatología

dermatosquelet /ˌdeɾ.ma.tos.keˈɫet/ /ˌdɛr.mə.tus.kəˈɫɛt/ /ˌdɛɾ.mə.tos.kəˈɫət/ n masc
dermatoesqueleto

derramar /de.raˈma/ /de.raˈmaɾ/ /də.rəˈma/ v
derramar
Repartir una despesa, contribució.

derrotar /de.roˈta/ /de.roˈtaɾ/ /də.roˈta/ /də.ruˈta/ v
derrotar

derruir /de.ruˈi/ /de.ruˈiɾ/ /də.ruˈi/ v
derruir

des de preposition
desde

des- prefix
des-

desabonyegar /de.za.bo.ɲeˈɣaɾ/ /de.za.βo.ɲeˈɣa/ /də.zə.bo.ɲəˈɣa/ /də.zə.bu.ɲəˈɣa/ /də.zə.βu.ɲəˈɣa/ v
desabollar

desabrigar /de.za.bɾiˈɣaɾ/ /de.za.βɾiˈɣa/ /də.zə.βɾiˈɣa/ v
desabrigar

desacatar /dez.a.kaˈta/ /dez.a.kaˈtaɾ/ /dəz.ə.kəˈta/ v
desacatar

desacoblar /de.za.kobˈbɫa/ /de.za.koˈbɫaɾ/ /de.za.koˈβɫa/ /də.zə.kobˈbɫa/ /də.zə.kubˈbɫa/ /də.zə.kuˈβɫa/ v
desacoplar

desacomodadament /de.za.ko.moˌða.ðaˈmen/ /de.za.ko.moˌða.ðaˈment/ /də.zə.ko.moˌða.ðəˈment/ /də.zə.ku.muˌða.ðəˈmen/ adv
desacomodadamente

desaconselladament /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈmen/ /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈment/ /də.zə.kon.səˌʎa.ðəˈment/ /də.zə.kun.səˌja.ðəˈmen/ /də.zə.kun.səˌʎa.ðəˈmen/ adv
desaconsejadamente

desaconsellar /de.za.kon.seˈʎa/ /de.za.kon.seˈʎaɾ/ /də.zə.kon.səˈʎa/ /də.zə.kun.səˈja/ v
desaconsejar

desacord /de.zaˈkɔɾt/ /də.zəˈkɔrt/ n masc
desacuerdo

desacordadament /de.za.korˌða.ðaˈmen/ /de.za.koɾˌða.ðaˈmen/ /de.za.koɾˌða.ðaˈment/ /də.zə.koɾˌða.ðəˈment/ /də.zə.kurˌda.ðəˈmen/ /də.zə.kurˌða.ðəˈmen/ adv
desacordadamente

desacorralar /de.za.ko.raˈɫa/ /de.za.ko.raˈɫaɾ/ /də.zə.ko.rəˈɫa/ /də.zə.ku.rəˈɫa/ v
desacorralar

desacostar /de.za.kosˈta/ /de.za.kosˈtaɾ/ /də.zə.kosˈta/ /də.zə.kusˈta/ v
distanciar

desacostumadament /de.za.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /de.za.kos.tuˌma.ðaˈment/ /də.zə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /də.zə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ adv
desacostumbradamente

desacreditar /dez.a.kɾe.ðiˈta/ /dez.a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /dez.ə.kɾə.ðiˈta/ v
desacreditar

desactivar /de.zak.tiˈvaɾ/ /de.zak.tiˈβa/ /də.zək.tiˈva/ /də.zək.tiˈβa/ v
desactivar
Deixar inactiu o sense efecte un projecte.
Alterar alguna cosa perquè no funcioni.

desacuradament /de.za.kuˌɾa.ðaˈmen/ /de.za.kuˌɾa.ðaˈment/ /də.zə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /də.zə.kuˌɾa.ðəˈment/ adv
descuidadamente

desafectació /də.za.fek.ta.siˈo/ /də.zə.fək.tə.siˈo/ n fem
esafectación

desafectar /de.za.fekˈta/ /de.za.fekˈtaɾ/ /də.zə.fəkˈta/ v
desafectar

desaferrar /dez.a.feˈra/ /dez.a.feˈraɾ/ /dəz.ə.fəˈra/ v
soltar

desafiar /de.za.fiˈa/ /de.za.fiˈaɾ/ /də.zə.fiˈa/ v
desafiar

desafinadament /de.za.fiˌna.ðaˈmen/ /de.za.fiˌna.ðaˈment/ /də.zə.fiˌna.ðəˈmen/ /də.zə.fiˌna.ðəˈment/ adv
desafinadamente

desafinar /de.za.fiˈna/ /de.za.fiˈnaɾ/ /də.zə.fiˈna/ v
desafinar
Emetre sons que trenquen l'harmonia quan es canta.
No produir la nota exacta un instrument musical.
No funcionar bé en el moment precís.

desafortunat /de.za.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.fur.tuˈnat/ adj masc
desafortunado

desagafar /de.za.ɣaˈfa/ /de.za.ɣaˈfaɾ/ /də.zə.ɣəˈfa/ v
soltar

desagermanar /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna/ /de.za.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /de.za.ʒer.maˈna/ /də.zə.ʒər.məˈna/ v
deshermanar deshermanarse
(transitiu) Fer abandonar un agermanament.
deshermanarse
(intransitiu, pronominal) Abandonar un agermanament.

desagradablement /de.za.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /de.za.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /de.za.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ adv
desagradablemente

desagradar /de.za.ɣɾaˈða/ /de.za.ɣɾaˈðaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈða/ v
desagradar

desagrair /de.za.ɣɾaˈi/ /de.za.ɣɾaˈiɾ/ /də.zə.ɣɾəˈi/ v
desagradecer

desagregar /de.za.ɣɾeˈɣa/ /de.za.ɣɾeˈɣaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈɣa/ v
desagregar

desairosament /de.zajˌɾo.zaˈmen/ /de.zajˌɾo.zaˈment/ /də.zəjˌɾo.zəˈmen/ /də.zəjˌɾo.zəˈment/ adv
desairadamente

desajuntar /dez.a.d͡ʒunˈtaɾ/ /dez.a.d͡ʒunˈˈta// /dəz.ə.ʒunˈta/ v
desunir

desajustar /de.za.d͡ʒusˈta/ /de.za.d͡ʒusˈtaɾ/ /de.za.ʒusˈta/ /də.zə.ʒusˈta/ v
desajustar

desalienar /de.za.ɫi.eˈna/ /de.za.ɫi.eˈnaɾ/ /də.zə.ɫi.əˈna/ v
desalienar

desallitar /de.za.ʎiˈta/ /de.za.ʎiˈtaɾ/ /də.zə.ʎiˈta/ v
desencamar

desallotjar /de.za.ʎoˈd͡ʒa/ /de.za.ʎoˈd͡ʒaɾ/ /də.zə.ʎoˈd͡ʒa/ /də.zə.ʎuˈd͡ʒa/ v
desalojar

desamarrar /dez.a.maˈra/ /dez.a.maˈraɾ/ /dəz.ə.məˈra/ v
desamarrar

desambiguació /de.zam.bi.ɣwa.siˈo/ /də.zəm.bi.ɣwə.siˈo/ n fem
desambiguación

desamigar /de.za.miˈɣa/ /de.za.miˈɣaɾ/ /də.zə.miˈɣa/ v
pelear

desamor /de.zaˈmoɾ/ /də.zəˈmo/ /də.zəˈmor/ n
desamor

desamortitzar /de.za.mor.tiˈd͡za/ /de.za.moɾ.tiˈza/ /de.za.moɾ.tiˈzaɾ/ /də.zə.moɾ.tiˈd͡za/ /də.zə.mur.tiˈd͡za/ v
desamortizar

desanimadament /de.za.niˌma.ðaˈmen/ /de.za.niˌma.ðaˈment/ /də.zə.niˌma.ðəˈmen/ /də.zə.niˌma.ðəˈment/ adv
desanimadamente

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ v
desanimar

desaparellar /de.za.pa.ɾeˈʎa/ /de.za.pa.ɾeˈʎaɾ/ /də.zə.pə.ɾəˈja/ /də.zə.pə.ɾəˈʎa/ v
desaparejar

desaparició /de.za.pa.ɾi.siˈo/ /də.zə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
desaparición

desaparèixer /de.za.paˈɾe.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃeɾ/ /də.zə.pəˈɾə.ʃə/ /də.zə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
desaparecer

desapassionadament /de.za.pa.si.oˌna.ðaˈmen/ /de.za.pa.si.oˌna.ðaˈment/ /də.zə.pə.si.oˌna.ðəˈment/ /də.zə.pə.si.uˌna.ðəˈmen/ adv
desapasionadamente

desapassionat /de.za.pa.si.oˈnat/ /də.zə.pə.si.oˈnat/ /də.zə.pə.si.uˈnat/ adj masc
desapasionado

desapercebudament /de.za.per.seˌβu.ðaˈmen/ /de.za.peɾ.seˌbu.ðaˈment/ /de.za.peɾ.seˌβu.ðaˈmen/ /də.zə.pər.səˌbu.ðəˈmen/ /də.zə.pər.səˌβu.ðəˈmen/ /də.zə.pəɾ.səˌbu.ðəˈment/ adv
desapercibidamente

desaplicadament /de.za.pɫiˌka.ðaˈmen/ /de.za.pɫiˌka.ðaˈment/ /də.zə.pɫiˌka.ðəˈmen/ /də.zə.pɫiˌka.ðəˈment/ adv
desaplicadamente

desaprendre /de.zaˈpen.dɾe/ /də.zəˈpən.dɾə/ /də.zəˈpɛn.dɾə/ v
desaprender

desaprenentatge n masc
desaprendizaje

desaprofitar /dez.a.pɾo.fiˈta/ /dez.a.pɾo.fiˈtaɾ/ /dəz.ə.pɾu.fiˈta/ v
desaprovechar

desapropiar /de.za.pɾo.piˈa/ /de.za.pɾo.piˈaɾ/ /də.zə.pɾo.piˈa/ /də.zə.pɾu.piˈa/ v
desapropiar

desaprovar /de.za.pɾoˈvaɾ/ /de.za.pɾoˈβa/ /də.zə.pɾoˈva/ /də.zə.pɾuˈva/ /də.zə.pɾuˈβa/ v
desaprobar

desapuntar /dez.a.punˈta/ /dez.a.punˈtaɾ/ /dəz.ə.punˈta/ v
desapuntar
Eliminar un nom d'una llista.
Abaixar una arma perquè no apunti a ningú.

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ v
guardar
Posar en lloc segur.
Posar al seu lloc, endreçar.
(informàtica) guardar, enregistrar

desarborar /de.zar.βoˈɾa/ /de.zaɾ.boˈɾaɾ/ /de.zaɾ.βoˈɾa/ /də.zər.buˈɾa/ /də.zəɾ.boˈɾa/ v
desarbolar

desarmar /de.zarˈma/ /de.zaɾˈma/ /de.zaɾˈmaɾ/ /də.zərˈma/ v
desarmar

desarraconar /de.sa.ra.koˈna/ /de.sa.ra.koˈnaɾ/ /də.zə.rə.kuˈna/ v
destacar separar
Situar quelcom separat de la paret, amb espai tot al voltant.
Girar l'atenció envers un afer que l'havia perdut.

desarranjar /de.za.raɲˈd͡ʒa/ /de.za.raɲˈd͡ʒaɾ/ /də.zə.rəɲˈʒa/ v
desarreglar

desarregladament /de.za.reɡˌɡɫa.ðaˈmen/ /de.za.reˌɣɫa.ðaˈmen/ /de.za.reˌɣɫa.ðaˈment/ /də.zə.rəɡˌɡɫa.ðəˈmen/ /də.zə.rəɡˌɡɫa.ðəˈment/ /də.zə.rəˌɣɫa.ðəˈmen/ adv
desarreglado

desarregnar /de.za.reŋˈna/ /de.za.reɡˈna/ /de.za.reɡˈnaɾ/ /də.zə.rəŋˈna/ v
desarrendar

desarrelar /de.za.reˈɫa/ /de.za.reˈɫaɾ/ /də.zə.rəˈɫa/ v
desarraigar

desarremangar /de.za.re.maŋˈɡa/ /de.za.re.maŋˈɡaɾ/ /də.zə.rə.məŋˈɡa/ v
bajar

desarticular /de.zar.ti.kuˈɫa/ /de.zaɾ.ti.kuˈɫa/ /de.zaɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /də.zər.ti.kuˈɫa/ v
desarticular

desarçonar /de.zar.soˈna/ /de.zaɾ.soˈnaɾ/ /də.zər.suˈna/ v
desmontar

desassedegar /de.za.se.ðeˈɣa/ /de.za.se.ðeˈɣaɾ/ /də.zə.sə.ðəˈɣa/ v
saciar la sed

desassimilar /de.za.si.miˈɫa/ /de.za.si.miˈɫaɾ/ /də.zə.si.miˈɫa/ v
desasimilar

desastradament /de.zasˌtɾa.ðaˈmen/ /de.zasˌtɾa.ðaˈment/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈmen/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈment/ adv
desastradamente

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ n masc
desastre
Gran desgràcia amb dany important.

desatapeir /de.za.ta.peˈi/ /de.za.ta.peˈiɾ/ /də.zə.tə.pəˈi/ v
holgar

desatendre /de.zaˈten.dɾe/ /də.zəˈten.dɾə/ v
desatender

desatentament /de.zaˌten.taˈmen/ /de.zaˌten.taˈment/ /də.zəˌten.təˈmen/ /də.zəˌten.təˈment/ adv
desatentamente

desautoritzadament /de.zaw.to.ɾiˌd͡za.ðaˈmen/ /de.zaw.to.ɾiˌza.ðaˈmen/ /de.zaw.to.ɾiˌza.ðaˈment/ /də.zəw.to.ɾiˌd͡za.ðəˈment/ /də.zəw.tu.ɾiˌd͡za.ðəˈmen/ adv
desautorizadamente

desautoritzar /de.zaw.to.ɾiˈd͡za/ /de.zaw.to.ɾiˈza/ /de.zaw.to.ɾiˈzaɾ/ /də.zəw.to.ɾiˈd͡za/ /də.zəw.tu.ɾiˈd͡za/ v
desautorizar

desavantatjar /das.van.taˈd͡ʒa/ /de.za.van.taˈd͡ʒaɾ/ /de.za.βan.taˈd͡ʒa/ /də.zə.vən.təˈd͡ʒa/ /də.zə.βən.təˈd͡ʒa/ v
desaventajar

desavantatjosament /de.za.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /de.za.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /də.zə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ adv
desaventajadamente

desavesar /de.za.veˈzaɾ/ /de.za.βeˈza/ /də.zə.vəˈza/ /də.zə.βəˈza/ v
deshabituar

desbalbar /dez.baɫˈβa/ /dez.baɫˈβaɾ/ /dəz.bəɫˈβa/ v
desentumecer

desbancar /dez.baŋˈkaɾ/ /dez.βaŋˈka/ /dəz.bəŋˈka/ v
desbancar

desbandar /dez.banˈda/ /dez.banˈdaɾ/ /dəz.bənˈda/ v
desbandar

desbaratadament /dez.ba.ɾaˌta.ðaˈment/ /dez.βa.ɾaˌta.ðaˈmen/ /dəz.bə.ɾəˌta.ðəˈmen/ /dəz.bə.ɾəˌta.ðəˈment/ adv
desbaratadamente

desbaratar /dez.βa.ɾaˈta/ /dez.βa.ɾaˈtaɾ/ /dəz.bə.ɾəˈta/ v
desbaratar

desbaratat /dez.ba.ɾaˈtat/ /dəz.bə.ɾəˈtat/ adj masc
desbaratado
Que fa les coses sense ordre ni concert, que es capté sense mica de contenció o fre.
Desordenat, descompost, espatllat, que no funciona bé.

desbarrar /dez.βaˈra/ /dez.βaˈraɾ/ /dəz.bəˈra/ v
desbarrar
Llevar les barres o allò que obstaculitza el pas.
Comportar-se sense el fre de la bona educació i del bon seny, dir disbarats.
Desencaixar-se la mandíbula.

desbloquejar /dez.bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /dez.βɫo.keˈd͡ʒa/ /dez.βɫo.keˈʒa/ /dəz.bɫo.kəˈd͡ʒa/ /dəz.bɫu.kəˈʒa/ v
desbloquear

desbocadament /dez.boˌka.ðaˈment/ /dez.βoˌka.ðaˈmen/ /dəz.boˌka.ðəˈment/ /dəz.buˌka.ðəˈmen/ adv
desbocadamente

desbordament /dez.boɾ.ðaˈment/ /dez.βor.ðaˈmen/ /dez.βoɾ.ðaˈmen/ /dəz.boɾ.ðəˈment/ /dəz.bur.ðəˈmen/ n masc
desbordamiento
Acció i efecte de desbordar.
(handbol) Acció i efecte d'un atacant de sobrepassar la barrera dels defensors adversaris.

desbordar /dez.βorˈða/ /dez.βoɾˈðaɾ/ /dəz.burˈda/ v
desbordar
Sortir les aigües d'un riu del seu curs habitual.
Manifestar-se un sentiment de manera incontrolable.
Superar en nombre o armament una línia de tropes, un exèrcit.
Tenir més feina que temps o treballadors per fer-la.
(esports de pilota) Sobrepassar, un atacant, la defensa adversària o bé el defensor que el marca.

desboscar /dez.bosˈka/ /dez.bosˈkaɾ/ /dəz.busˈka/ v
desboscar

desbotar /dez.boˈtaɾ/ /dez.βoˈta/ /dəz.boˈta/ /dəz.buˈta/ v
desaguarse
Descarregar-se el ventre per vòmits o de cambra, o per ambdós vies.
descargar
Ploure molt.

desbridar /dez.bɾiˈðaɾ/ /dez.βɾiˈða/ /dəz.bɾiˈða/ v
desbridar

desbrossar /dez.bɾoˈsaɾ/ /dez.βɾoˈsa/ /dəz.bɾoˈsa/ /dəz.bɾuˈsa/ v
desbrozar

desbudellar /dez.bu.ðeˈʎaɾ/ /dez.βu.ðeˈʎa/ /dəz.bu.ðəˈʎa/ v
destripar

desbuidar /daz.bujˈɾa/ v
vaciar

descabdelladament /des.kab.deˌʎa.ðaˈmen/ /des.kab.deˌʎa.ðaˈment/ /dəs.kəb.dəˌʎa.ðəˈmen/ /dəs.kəb.dəˌʎa.ðəˈment/ adv
descabelladamente

descabdellar /des.kab.deˈʎa/ /des.kab.deˈʎaɾ/ /dəs.kəb.dəˈʎa/ v
desarrollar descapullar desovillar soltarse
Desfer un cabdell.
Treure fil de seda estirant del capoll.
Desplegar progressivament.
Parlar sense inhibicions.

descafeïnar /des.ka.fe.iˈna/ /des.ka.fe.iˈnaɾ/ /dəs.kə.fə.iˈna/ v
descafeinar

descalcificar /des.kaɫ.si.fiˈka/ /des.kaɫ.si.fiˈkaɾ/ /dəs.kəɫ.si.fiˈka/ v
descalcificar

descalç /desˈkaɫs/ /dəsˈkaɫs/ adj masc
descalzo

descalçar /des.kaɫˈsa/ /des.kaɫˈsaɾ/ /dəs.kəɫˈsa/ v
descalzar

descamisat /des.ka.miˈzat/ /dəs.kə.miˈzat/ n masc
descamisado

descans /desˈkans/ /dəsˈkans/ n masc
descanso

descansadament /des.kanˌsa.ðaˈmen/ /des.kanˌsa.ðaˈment/ /dəs.kənˌsa.ðəˈmen/ /dəs.kənˌsa.ðəˈment/ adv
descansadamente

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ v
descansar
Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descantell /des.kanˈteʎ/ /dəs.kənˈteʎ/ n masc
portillo

descantellar /des.kan.teˈʎa/ /des.kan.teˈʎaɾ/ /dəs.kən.təˈʎa/ v
irse de la lengua
Dir coses de forma indiscreta, imprudent.

descanviar /des.kam.biˈa/ /des.kaɱ.viˈaɾ/ /dəs.kəm.biˈa/ /dəs.kəɱ.viˈa/ v
cambiar
Canviar una moneda o un bitllet pel seu valor en unitats més petites.

descapotable /des.ka.poˈta.bɫe/ /des.ka.poˈta.βɫe/ /des.ka.poˈtab.bɫe/ /dəs.kə.poˈtab.bɫə/ /dəs.kə.puˈta.βɫə/ /dəs.kə.puˈtab.bɫə/ n masc
descapotable

descaragolar /des.ka.ɾa.ɣoˈɫa/ /des.ka.ɾa.ɣoˈɫaɾ/ /dəs.kə.ɾə.ɣoˈɫa/ /dəs.kə.ɾə.ɣuˈɫa/ v
destornillar

descarbonització /des.kar.βo.ni.d͡za.siˈo/ /des.kaɾ.bo.ni.za.siˈo/ /dəs.kər.bu.ni.d͡zə.siˈo/ /dəs.kəɾ.bo.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
descarbonización

descarbonitzar /des.kar.βo.niˈd͡za/ /des.kaɾ.bo.niˈzaɾ/ /des.kaɾ.βo.niˈza/ /dəs.kər.bu.niˈd͡za/ /dəs.kəɾ.bo.niˈd͡za/ v
descarbonizar

descarnadament /des.karˌna.ðaˈmen/ /des.kaɾˌna.ðaˈmen/ /des.kaɾˌna.ðaˈment/ /dəs.kərˌna.ðəˈmen/ /dəs.kəɾˌna.ðəˈment/ adv
descarnadamente

descarnar /des.karˈna/ /des.kaɾˈnaɾ/ /dəs.kərˈna/ v
descarnar

descarregar /des.ka.reˈɣa/ /des.ka.reˈɣaɾ/ /dəs.kə.rəˈɣa/ v
descargar
Deixar anar una càrrega

descarreradament /des.ka.reˌɾa.ðaˈmen/ /des.ka.reˌɾa.ðaˈment/ /dəs.kə.rəˌɾa.ðəˈmen/ /dəs.kə.rəˌɾa.ðəˈment/ adv
descaminadamente

descarrerar /des.ka.reˈɾa/ /des.ka.reˈɾaɾ/ /dəs.kə.rəˈɾa/ v
descarriar

descarrilar /des.ka.riˈɫa/ /des.ka.riˈɫaɾ/ /dəs.kə.riˈɫa/ v
descarrilar

descartar /des.karˈta/ /des.kaɾˈta/ /des.kaɾˈtaɾ/ /dəs.kərˈta/ v
descartar
En el joc de cartes, desfer-se de les cartes que no són convenients per guanyar, posar-les damunt la taula.
Eliminar quelcom d'una tria.

descastar /des.kasˈta/ /des.kasˈtaɾ/ /dəs.kəsˈta/ v
descastar

descastellanització /des.kas.te.ʎa.ni.d͡za.siˈo/ /des.kas.te.ʎa.ni.za.siˈo/ /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
descastellanización

descastellanitzar /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za/ /des.kas.te.ʎa.niˈza/ /des.kas.te.ʎa.niˈzaɾ/ /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za/ v
descastellanizar descastellanizarse
Fer esdevenir menys castellà.
descastellanizar
(lingüística) Depurar (una llengua) de castellanismes.
descastellanizarse
(pronominal) Esdevenir menys castellà.

descatalanitzar /des.ka.ta.ɫa.niˈd͡za/ /des.ka.ta.ɫa.niˈza/ /des.ka.ta.ɫa.niˈzaɾ/ /dəs.kə.tə.ɫə.niˈd͡za/ v
descatalanizar

descavalcar /des.ka.vaɫˈkaɾ/ /des.ka.βaɫˈka/ /des.ka.βaɫˈkaɾ/ /dəs.kə.vəɫˈka/ /dəs.kə.βəɫˈka/ v
desmontar

descelerar /de.se.ɫeˈɾa/ /de.se.ɫeˈɾaɾ/ /də.sə.ɫəˈɾa/ /dəs.sə.ɫəˈɾa/ v
desacelerar

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ adj
descendente
Que descendeix, que va de dalt a baix.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ n neut
descendiente
Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ v
descender

descendència /de.senˈdɛn.si.a/ /də.sənˈdɛn.si.ə/ /dəs.sənˈdɛn.si.ə/ n fem
descendencia

descentralització /de.sen.tɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /de.sen.tɾa.ɫi.za.siˈo/ /də.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /dəs.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
descentralización

descentralització educativa n fem
descentralización educativa

descentralitzar /de.sen.tɾa.ɫiˈd͡za/ /de.sen.tɾa.ɫiˈza/ /de.sen.tɾa.ɫiˈzaɾ/ /də.sən.tɾə.ɫiˈd͡za/ /dəs.sən.tɾə.ɫiˈd͡za/ v
descentralizar

descenyir /de.seˈɲi/ /de.seˈɲiɾ/ /də.səˈɲi/ /dəs.səˈɲi/ v
desenvainar

descinglar /de.siŋˈɡɫa/ /de.siŋˈɡɫaɾ/ /də.siŋˈɡɫa/ /dəs.siŋˈɡɫa/ v
desensillar

descloure /desˈkɫɔw.ɾe/ /dəsˈkɫɔw.ɾə/ v
abrir
Obrir quelcom que estava clos.

descoagular /des.ko.a.ɣuˈɫa/ /des.ko.a.ɣuˈɫaɾ/ /dəs.ko.ə.ɣuˈɫa/ /dəs.ku.ə.ɣuˈɫa/ v
descoagular

descobertament /des.koˌbɛɾ.taˈment/ /des.koˌβɛr.taˈmen/ /des.kuˌβɛɾ.taˈmen/ /dəs.kuˌbɛr.təˈmen/ /dəs.kuˌbɛɾ.təˈment/ /dəs.kuˌβɛr.təˈmen/ adv
descubiertamente

descobriment n masc
descubrimiento

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ v
descubrir
Veure o trobar per primer cop.

descobrir la sopa d'all v
descobrir América

descodificar /des.ko.ði.fiˈka/ /des.ko.ði.fiˈkaɾ/ /dəs.ku.ði.fiˈka/ v
descodificar

descolgar /des.koɫˈɣa/ /des.koɫˈɣaɾ/ /dəs.koɫˈɣa/ /dəs.kuɫˈɣa/ v
desenterrar

descollar v
descollar escurrirse

descolonitzar /des.ko.ɫo.niˈd͡za/ /des.ko.ɫo.niˈza/ /des.ko.ɫo.niˈzaɾ/ /dəs.ko.ɫo.niˈd͡za/ /dəs.ku.ɫu.niˈd͡za/ v
descolonizar

descolorir /des.ko.ɫoˈɾi/ /des.ko.ɫoˈɾiɾ/ /dəs.ko.ɫoˈɾi/ /dəs.ku.ɫuˈɾi/ v
descolorar

descol·locar /des.ko.ɫoˈka/ /des.koɫ.ɫoˈka/ /des.koɫ.ɫoˈkaɾ/ /dəs.koɫ.ɫoˈka/ /dəs.ku.ɫuˈka/ /dəs.kuɫ.ɫuˈka/ v
descolocar
Treure del seu lloc.
(esports de pilota) Fer canviar de posició un adversari per afavorir una acció ofensiva de l'equip propi.

descol·locat /des.ko.ɫoˈkat/ /des.koɫ.ɫoˈkat/ /dəs.koɫ.ɫoˈkat/ /dəs.ku.ɫuˈkat/ /dəs.kuɫ.ɫuˈkat/ adj masc
descolocado

descompartir /des.kom.parˈti/ /des.kom.paɾˈti/ /des.kom.paɾˈtiɾ/ /dəs.kom.pəɾˈti/ /dəs.kum.pərˈti/ v
separar

descompassadament /des.kom.paˌsa.ðaˈmen/ /des.kom.paˌsa.ðaˈment/ /dəs.kom.pəˌsa.ðəˈment/ /dəs.kum.pəˌsa.ðəˈmen/ adv
descompasadamente

descompassar /des.kom.paˈsa/ /des.kom.paˈsaɾ/ /dəs.kom.pəˈsa/ /dəs.kum.pəˈsa/ v
desacompasar

descompensar /des.kom.penˈsa/ /des.kom.penˈsaɾ/ /dəs.kum.pənˈsa/ v
descompensar

descompondre /des.komˈpɔn.dɾe/ /dəs.komˈpɔn.dɾə/ /dəs.kumˈpɔn.dɾə/ v
descomponer

descompostament /des.komˌpɔs.taˈmen/ /des.komˌpɔs.taˈment/ /dəs.komˌpɔs.təˈment/ /dəs.kumˌpɔs.təˈmen/ adv
descompuestamente

descomprimir /des.kom.pɾiˈmi/ /des.kom.pɾiˈmiɾ/ /dəs.kom.pɾiˈmi/ /dəs.kum.pɾiˈmi/ v
descomprimir
Obrir un arxiu informàtic que estava comprimit, per poder-lo fer servir.

descomptar /des.komˈta/ /des.komˈtaɾ/ /dəs.komˈta/ /dəs.kumˈta/ v
descontar

desconcentrar /des.kon.senˈtɾa/ /des.kon.senˈtɾaɾ/ /dəs.kun.sənˈtɾa/ v
desconcentrar

desconcertadament /des.kon.serˌta.ðaˈmen/ /des.kon.seɾˌta.ðaˈmen/ /des.kon.seɾˌta.ðaˈment/ /dəs.kon.səɾˌta.ðəˈment/ /dəs.kun.sərˌta.ðəˈmen/ adv
desconcertadamente

desconcertar /des.kon.serˈta/ /des.kon.seɾˈta/ /des.kon.seɾˈtaɾ/ /dəs.kon.səɾˈta/ /dəs.kun.sərˈta/ v
desconcertar

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ adj masc
desconocido
Referit a quelcom del que encara no es coneix res o no se'n coneix prou.

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ n masc
desconocido
Persona que no és coneguda, de la que no se'n té referència.

desconeixentment /des.ko.nejˌʃemˈmen/ /des.ko.nejˌʃemˈment/ /des.ko.neˌʃemˈmen/ /dəs.ko.nəˌʃemˈment/ /dəs.ku.nəˌʃemˈmen/ adv
desconocidamente

desconfiadament /des.koɱ.fiˌa.ðaˈmen/ /des.koɱ.fiˌa.ðaˈment/ /dəs.koɱ.fiˌa.ðəˈment/ /dəs.kuɱ.fiˌa.ðəˈmen/ adv
desconfiadamente

desconfiança /des.koɱ.fiˈan.sa/ /dəs.koɱ.fiˈan.sə/ /dəs.kuɱ.fiˈan.sə/ n fem
desconfianza

desconfiar /des.koɱ.fiˈa/ /des.koɱ.fiˈaɾ/ /dəs.koɱ.fiˈa/ /dəs.kuɱ.fiˈa/ v
desconfiar

desconfita /des.koɱˈfi.ta/ /dəs.kuɱˈfi.tə/ n fem
derrota

desconfitura /des.koɱ.fiˈtu.ɾa/ /dəs.kuɱ.fiˈtu.ɾə/ n fem
derrota

descongelar /des.koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /des.koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /dəs.koɲ.ʒəˈɫa/ /dəs.kuɲ.ʒəˈɫa/ v
descongelar

descongestionar /des.kon.d͡ʒes.ti.oˈna/ /des.kon.d͡ʒes.ti.oˈnaɾ/ /dəs.kuɲ.ʒəs.ti.uˈna/ v
descongestionar

desconhortar /des.ko.norˈta/ /des.ko.noɾˈta/ /des.ko.noɾˈtaɾ/ /dəs.ko.noɾˈta/ /dəs.ku.nurˈta/ v
desconsolar

desconnectar /des.kon.nekˈta/ /des.kon.nekˈtaɾ/ /dəs.kun.nəkˈta/ v
desconectar
Aturar una connexió.

desconnexió /des.kon.nek.siˈo/ /dəs.kon.nək.siˈo/ /dəs.kun.nək.siˈo/ n fem
desconexión

desconsideradament /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /dəs.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /dəs.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ adv
desconsideradamente

desconsiderar /des.kon.si.ðeˈɾa/ /des.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /dəs.kon.si.ðəˈɾa/ /dəs.kun.si.ðəˈɾa/ v
desconsiderar

desconsoladament /des.kon.soˌɫa.ðaˈmen/ /des.kon.soˌɫa.ðaˈment/ /dəs.kon.soˌɫa.ðəˈment/ /dəs.kun.suˌɫa.ðəˈmen/ adv
desconsoladamente

descontextualitzar /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/ /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza/ /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
descontextualizar

desconvenientment /des.kom.be.niˌemˈmen/ /des.koɱ.ve.niˌemˈment/ /dəs.koɱ.və.niˌemˈment/ /dəs.kum.bə.niˌemˈmen/ /dəs.kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
desconveniblemente

desconvenir /des.kom.beˈni/ /des.koɱ.veˈniɾ/ /dəs.koɱ.vəˈni/ /dəs.kum.bəˈni/ /dəs.kuɱ.vəˈni/ v
desconvenir

desconvocar /des.kom.boˈka/ /des.koɱ.voˈkaɾ/ /dəs.koɱ.voˈka/ /dəs.kum.buˈka/ /dəs.kuɱ.vuˈka/ v
desconvocar

descoratjadament /des.ko.ɾaˌd͡ʒa.ðaˈmen/ /des.ko.ɾaˌd͡ʒa.ðaˈment/ /dəs.ko.ɾəˌd͡ʒa.ðəˈment/ /dəs.ku.ɾəˌd͡ʒa.ðəˈmen/ adv
descorazonadamente

descoratjar /des.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /des.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /dəs.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /dəs.ku.ɾəˈd͡ʒa/ v
desanimar

descordadament /des.korˌða.ðaˈmen/ /des.koɾˌða.ðaˈmen/ /des.koɾˌða.ðaˈment/ /dəs.koɾˌða.ðəˈment/ /dəs.kurˌda.ðəˈmen/ /dəs.kurˌða.ðəˈmen/ adv
incontinentemente

descordar /des.korˈða/ /des.koɾˈða/ /des.koɾˈðaɾ/ /dəs.koɾˈða/ /dəs.kurˈda/ /dəs.kurˈða/ v
desabrochar desatar
Deslligar els cordons, o botons o altres elements que es fan servir per ajustar la vestimenta al cos.
(en desús) Desfer un lligam.

descoronar /des.ko.ɾoˈna/ /des.ko.ɾoˈnaɾ/ /dəs.ku.ɾuˈna/ v
descoronar

descosir /des.koˈzi/ /des.koˈziɾ/ /dəs.koˈzi/ /dəs.kuˈzi/ v
descoser

descotxar /des.koˈt͡ʃa/ /des.koˈt͡ʃaɾ/ /dəs.koˈt͡ʃa/ /dəs.kuˈt͡ʃa/ v
desarropar
Desabrigar algú traient-li la roba del damunt, especialment al llit.

descrestar /des.kɾesˈta/ /des.kɾesˈtaɾ/ /dəs.kɾəsˈta/ v
descrestar

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ n fem
descripción

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ v
describir
Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

descucar /des.kuˈka/ /des.kuˈkaɾ/ /dəs.kuˈka/ v
desparasitar

descuidadament /des.kujˌða.ðaˈmen/ /des.kujˌða.ðaˈment/ /des.kwiˌða.ðaˈmen/ /dəs.kujˌða.ðəˈmen/ /dəs.kujˌða.ðəˈment/ adv
descuidadamente

descuidat /des.kujˈðat/ /des.kwiˈðat/ /dəs.kujˈðat/ adj
descuidado

descurar /des.kuˈɾa/ /des.kuˈɾaɾ/ /dəs.kuˈɾa/ v
descuidar

descurosament /des.kuˌɾo.zaˈmen/ /des.kuˌɾo.zaˈment/ /dəs.kuˌɾo.zəˈmen/ /dəs.kuˌɾo.zəˈment/ adv
descuidadamente

descàrrega /desˈka.re.ɣa/ /dəsˈka.rə.ɣə/ n fem
descarga

descórrer /desˈko.re/ /desˈko.reɾ/ /dəsˈko.rə/ v
descorrer

desdejuni /dez.ðeˈd͡ʒu.ni/ /dez.ðeˈʒu.ni/ /dəz.dəˈʒu.ni/ n masc
desayuno

desdentat /dez.ðenˈtat/ /dəz.dənˈtat/ adj masc
desdentado

desdenyar /dez.ðeˈɲa/ /dez.ðeˈɲaɾ/ /dəz.dəˈɲa/ v
desdeñar

desdenyosament /dez.ðeˌɲo.zaˈmen/ /dez.ðeˌɲo.zaˈment/ /dəz.dəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈment/ adv
desdeñosamente

desdibuixar /dez.ði.bujˈʃaɾ/ /dez.ði.βujˈʃa/ /dez.ði.βuˈʃa/ /dəz.di.βuˈʃa/ v
desdibujar

desdir /dezˈði/ /dezˈðiɾ/ /dəzˈdi/ v
desdecirse

desdoblar /dez.ðobˈbɫa/ /dez.ðoˈbɫaɾ/ /dez.ðoˈβɫa/ /dəz.dubˈbɫa/ /dəz.duˈβɫa/ /dəz.ðobˈbɫa/ /dəz.ðubˈbɫa/ v
desdoblar
Repartir competències en dos edificis, quan anteriorment estaven concentrades en un sol organisme o edifici.
Seguir direccions separades.
Tenir subapartats.

desdoblegar /dez.ðo.bɫeˈɣaɾ/ /dez.ðo.βɫeˈɣa/ /dez.ðob.bɫeˈɣa/ /dəz.du.βɫəˈɣa/ /dəz.dub.bɫəˈɣa/ /dəz.ðob.bɫəˈɣa/ /dəz.ðub.bɫəˈɣa/ v
desdoblar

desdramatitzar /dez.ðɾa.ma.tiˈd͡za/ /dez.ðɾa.ma.tiˈza/ /dez.ðɾa.ma.tiˈzaɾ/ /dəz.dɾə.mə.tiˈd͡za/ v
desdramatizar

deseixidament /de.zejˌʃi.ðaˈmen/ /de.zejˌʃi.ðaˈment/ /de.zeˌʃi.ðaˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈment/ adv
desenvueltamente

deseixir-se /de.zejˈʃir.se/ /de.zejˈʃiɾ.se/ /de.zeˈʃiɾ.se/ /də.zə.ʃirˈsə/ /də.zəˈʃir.sə/ /də.zəˈʃiɾ.sə/ v
desentenderse

desembadocar /de.zem.ba.ðoˈka/ /de.zem.ba.ðoˈkaɾ/ /də.zəm.bə.ðuˈka/ v
espabilar

desembagular /de.zem.ba.ɣuˈɫa/ /de.zem.ba.ɣuˈɫaɾ/ /də.zəm.bə.ɣuˈɫa/ v
desembaular

desembalar /de.zem.baˈɫa/ /de.zem.baˈɫaɾ/ /də.zəm.bəˈɫa/ v
desembalar

desembalumar /de.zem.ba.ɫuˈma/ /de.zem.ba.ɫuˈmaɾ/ /də.zəm.bə.ɫuˈma/ v
desembarazar

desembarassadament /de.zem.ba.ɾaˌsa.ðaˈmen/ /de.zem.ba.ɾaˌsa.ðaˈment/ /də.zəm.bə.ɾəˌsa.ðəˈmen/ /də.zəm.bə.ɾəˌsa.ðəˈment/ adv
desembarazadamente

desembarassar /dez.em.ba.ɾaˈsa/ /dez.em.ba.ɾaˈsaɾ/ /dəz.əm.bə.ɾəˈsa/ v
librar

desembarcament /de.zem.bar.kaˈmen/ /de.zem.baɾ.kaˈmen/ /de.zem.baɾ.kaˈment/ /də.zəm.bər.kəˈmen/ /də.zəm.bəɾ.kəˈment/ n masc
desembarco

desembarcar /de.zem.baɾˈka/ /de.zem.baɾˈkaɾ/ /də.zəm.bərˈka/ v
desembarcar

desembeinar /de.zem.bejˈna/ /de.zem.bejˈnaɾ/ v
desembainar

desembocar /de.zem.boˈka/ /de.zem.boˈkaɾ/ /də.zəm.boˈka/ /də.zəm.buˈka/ v
desembocar

desembolicar /de.zem.bo.ɫiˈka/ /de.zem.bo.ɫiˈkaɾ/ /də.zəm.bo.ɫiˈka/ /də.zəm.bu.ɫiˈka/ v
desenvolver
Treure un embolcall
desenmarañar
Desfer un embolic entre fils o cabells.
resolver
Resoldre l'escriptor la trama de la novel·la que està creant.

desemborsar /dez.em.borˈsa/ /dez.em.boɾˈsaɾ/ /dəz.əm.burˈsa/ v
desembolsar

desembossador /de.zem.bo.saˈðo/ /de.zem.bo.saˈðoɾ/ /də.zəm.bo.səˈðo/ /də.zəm.bu.səˈðo/ adj masc
desatascador

desembossar /de.zem.boˈsa/ /de.zem.boˈsaɾ/ /də.zəm.buˈsa/ v
desembolsar

desemboçar /de.zem.boˈsa/ /de.zem.boˈsaɾ/ /də.zəm.buˈsa/ v
desembozar

desembragar /de.zem.bɾaˈɣa/ /de.zem.bɾaˈɣaɾ/ /də.zəm.bɾəˈɣa/ v
desembragar

desembre /dəˈzem.bɾə/ n masc
diciembre
Dotzè mes de l'any.

desembrollar /de.zem.bɾoˈʎa/ /de.zem.bɾoˈʎaɾ/ /də.zəm.bɾoˈʎa/ /də.zəm.bɾuˈʎa/ v
desembrollar

desembruixar /de.zem.bɾujˈʃa/ /de.zem.bɾujˈʃaɾ/ /de.zem.bɾuˈʃa/ /də.zəm.bɾuˈʃa/ v
desembrujar

desembull /de.zemˈbuʎ/ /də.zəmˈbuj/ /də.zəmˈbuʎ/ n masc
desenredo

desembussar /de.zem.buˈsa/ /de.zem.buˈsaɾ/ /də.zəm.buˈsa/ v
desobstruir

desembutxacar /de.zem.bu.t͡ʃaˈka/ /de.zem.bu.t͡ʃaˈkaɾ/ /də.zəm.bu.t͡ʃəˈka/ v
desembolsar

desemmandrir /de.zem.manˈdɾi/ /de.zem.manˈdɾiɾ/ /də.zəm.mənˈdɾi/ v
desperezarse

desemmarcar /de.zem.maɾˈka/ /de.zem.maɾˈkaɾ/ /də.zəm.mərˈka/ v
desenmarcar

desemmascarar /de.zem.mas.kaˈɾa/ /de.zem.mas.kaˈɾaɾ/ v
desenmascarar
Treure la màscara.
Llevar l'aparença enganyosa mostrant com és un realment.

desemmerletar /dez.em.mer.leˈta/ /dez.em.meɾ.leˈtaɾ/ /dəz.əm.mər.ɫəˈta/ v
desalmenar

desemmidonar /de.zem.mi.ðoˈna/ /de.zem.mi.ðoˈnaɾ/ /də.zəm.mi.ðuˈna/ v
desalmidonar

desemmotllar /de.zem.moɫˈɫa/ /de.zem.moɫˈɫaɾ/ /de.zem.moʎˈʎa/ /də.zəm.moɫˈɫa/ /də.zəm.muɫˈɫa/ v
desmoldar

desempallegar-se /de.zem.pa.ʎeˈɣaɾ.se/ /də.zəm.pə.ʎə.ɣərˈsə/ /də.zəm.pə.ʎəˈɣaɾ.sə/ v
deshacerse

desempal·liar /de.zem.pa.ɫiˈa/ /de.zem.paɫ.ɫiˈa/ /de.zem.paɫ.ɫiˈaɾ/ /də.zəm.pə.ɫiˈa/ /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa/ v
quitar las colgaduras

desempantanegar /de.zem.pan.ta.neˈɣa/ /de.zem.pan.ta.neˈɣaɾ/ /də.zəm.pən.tə.nəˈɣa/ v
desatascar

desempaperar /dez.em.pa.peˈɾa/ /dez.em.pa.peˈɾaɾ/ /dəz.əm.pə.pəˈɾa/ v
desempapelar

desemparadament /de.zem.paˌɾa.ðaˈmen/ /de.zem.paˌɾa.ðaˈment/ /də.zəm.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəm.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
desamparadamente

desemparament n masc
desamparo

desempatar /dez.em.paˈta/ /dez.em.paˈtaɾ/ /dəz.əm.pəˈta/ v
desempatar

desempedrar /dez.em.peˈðɾa/ /dez.em.peˈðɾaɾ/ /dəz.əm.pəˈðɾa/ v
desempedrar

desempenyorar /de.zem.pe.ɲoˈɾa/ /de.zem.pe.ɲoˈɾaɾ/ /də.zəm.pə.ɲoˈɾa/ /də.zəm.pə.ɲuˈɾa/ v
desempeñar

desempipar /dez.em.piˈpa/ /dez.em.piˈpaɾ/ /dəz.əm.piˈpa/ v
desenfadarse

desempolsegar /de.zem.poɫ.seˈɣa/ /de.zem.poɫ.seˈɣaɾ/ /də.zəm.poɫ.səˈɣa/ /də.zəm.puɫ.səˈɣa/ v
desempolvar

desempomar /de.zem.poˈma/ /de.zem.poˈmaɾ/ /də.zəm.poˈma/ /də.zəm.puˈma/ v
desempuñar

desena /deˈze.na/ /dəˈzə.nə/ /dəˈzɛ.nə/ n fem
decena

desencadenar /de.zeŋ.ka.ðeˈna/ /de.zeŋ.ka.ðeˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ðəˈna/ v
desencadenar
Treure les cadenes.
Ésser la causa d'un seguit d'esdeveniments, l'un conseqüència de l'altre i generalment violents.

desencaix /de.zeŋˈkajʃ/ /də.zəŋˈkaʃ/ n masc
desencajamiento

desencaixament /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/ /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ n masc
desencajamiento

desencaixar /de.zeŋ.kajˈʃa/ /de.zeŋ.kajˈʃaɾ/ /de.zeŋ.kaˈʃa/ /də.zəŋ.kəˈʃa/ v
desencajar

desencaixonar /de.zeŋ.ka.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ʃoˈna/ /də.zəŋ.kə.ʃuˈna/ v
desencajonar

desencallar /de.zeŋ.kaˈʎa/ /de.zeŋ.kaˈʎaɾ/ /də.zəŋ.kəˈʎa/ v
desatascar
Treure els obstacles que impedien el moviment o el progrés d'una activitat.
desencallar
Fer sortir un vaixell que estava enclavat en un banc de sorra, en aigües poc profundes.

desencaminadament /de.zeŋ.ka.miˌna.ðaˈmen/ /de.zeŋ.ka.miˌna.ðaˈment/ /də.zəŋ.kə.miˌna.ðəˈmen/ /də.zəŋ.kə.miˌna.ðəˈment/ adv
descaminadamente

desencaminar /de.seŋ.ka.miˈnaɾ/ /de.zeŋ.ka.miˈna/ /də.zəŋ.kə.miˈna/ v
desencaminar

desencantar /dez.eŋ.kanˈta/ /dez.eŋ.kanˈtaɾ/ /dəz.əŋ.kənˈta/ v
desencantar

desencarcarar /dez.eŋ.kar.kaˈɾa/ /dez.eŋ.kaɾ.kaˈɾaɾ/ /dəz.əŋ.kər.kəˈɾa/ v
desenvarar

desencarir /de.zeŋ.kaˈɾi/ /de.zeŋ.kaˈɾiɾ/ /də.zəŋ.kəˈɾi/ v
abaratar

desencastar /de.zeŋ.kasˈta/ /de.zeŋ.kasˈtaɾ/ /də.zəŋ.kəsˈta/ v
despegar

desencauar /de.zeŋ.kaˈwa/ /de.zeŋ.kaˈwaɾ/ /də.zəŋ.kəˈwa/ v
sacar

desencebar /de.zen.seˈbaɾ/ /de.zen.seˈβa/ /də.zən.səˈβa/ v
descebar

desencertadament /de.zen.serˌta.ðaˈmen/ /de.zen.seɾˌta.ðaˈmen/ /de.zen.seɾˌta.ðaˈment/ /də.zən.sərˌta.ðəˈmen/ /də.zən.səɾˌta.ðəˈment/ adv
desacertadamente

desencolar /de.zeŋ.koˈɫa/ /de.zeŋ.koˈɫaɾ/ /də.zəŋ.koˈɫa/ /də.zəŋ.kuˈɫa/ v
desencolar

desencongir /dez.eɲ.koɲˈd͡ʒi/ /dez.eɲ.koɲˈd͡ʒiɾ/ /dəz.əɲ.kuɲˈʒi/ v
desencoger

desencotxar /de.zeŋ.koˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.koˈt͡ʃa/ /də.zəŋ.kuˈt͡ʃa/ v
apearse

desendeutar /de.zen.dewˈta/ /de.zen.dewˈtaɾ/ /də.zən.dəwˈta/ v
desadeudar

desendimoniar /de.zen.di.mo.niˈa/ /de.zen.di.mo.niˈaɾ/ /də.zən.di.mo.niˈa/ /də.zən.di.mu.niˈa/ v
desendemoniar

desendolcir /de.zen.doɫˈsi/ /de.zen.doɫˈsiɾ/ /də.zən.duɫˈsi/ v
desendulzar

desendropir /dez.en.dɾoˈpi/ /dez.en.dɾoˈpiɾ/ /dəz.ən.dɾuˈpi/ v
desperezarse

desenfadar /de.zeɱ.faˈða/ /de.zeɱ.faˈðaɾ/ /də.zəɱ.fəˈða/ v
desenfadar

desenfrenadament /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈmen/ /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈment/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈmen/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈment/ adv
desbocadamente

desenganxar /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.ɡəɲˈʃa/ v
desenganchar

desengreixar /de.zeŋ.ɡɾejˈʃa/ /de.zeŋ.ɡɾejˈʃaɾ/ /de.zeŋ.ɡɾeˈʃa/ /də.zəŋ.ɡɾəˈʃa/ v
adelgazar

desengrescar /de.zeŋ.gɾesˈka/ /de.zeŋ.gɾesˈkaɾ/ /də.zəŋ.gɾəsˈka/ v
desanimar

desengrevir /dez.en.ɣɾeˈβiɾ/ /dez.ən.ɣɾeˈβi/ /dəz.ən.ɣɾəˈβi/ v
aliviar

desengrillonar /de.zeŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /de.zeŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/ /də.zəŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /də.zəŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ v
desposar

desengruixir /de.zeŋ.ɡɾujˈʃi/ /de.zeŋ.ɡɾujˈʃiɾ/ /de.zeŋ.ɡɾuˈʃi/ /də.zəŋ.ɡɾuˈʃi/ v
desengrosar

desenllaç /de.zeɲˈʎas/ /də.zəɲˈʎas/ n masc
desenlace

desenllepolir /de.zeɲ.ʎe.poˈɫi/ /de.zeɲ.ʎe.poˈɫiɾ/ /də.zəɲ.ʎə.poˈɫi/ /də.zəɲ.ʎə.puˈɫi/ v
quitar lo goloso

desenlletgir /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /də.zəɲ.ʎəˈd͡ʒi/ v
desafear

desenllosar /de.zeɲ.ʎoˈza/ /de.zeɲ.ʎoˈzaɾ/ /də.zəɲ.ʎoˈza/ /də.zəɲ.ʎuˈza/ v
desenlosar

desenllustrar /de.zeɲ.ʎusˈtɾa/ /de.zeɲ.ʎusˈtɾaɾ/ /də.zəɲ.ʎusˈtɾa/ v
deslustrar

desennuegar /de.zen.nu.eˈɣa/ /de.zen.nu.eˈɣaɾ/ /də.zən.nu.əˈɣa/ v
desatragantar

desenquadernar /dez.eŋ.kwa.ðerˈna/ /dez.eŋ.kwa.ðeɾˈnaɾ/ /dəz.əŋ.kwə.ðərˈna/ v
desencuadernar

desenraonadament /de.zen.ra.oˌna.ðaˈmen/ /de.zen.ra.oˌna.ðaˈment/ /də.zən.rə.oˌna.ðəˈment/ /də.zən.rə.uˌna.ðəˈmen/ adv
irracionalmente

desenrotllar /de.zen.roʎˈʎa/ /de.zen.roˈʎa/ /de.zen.roˈʎaɾ/ /də.zən.roɫˈɫa/ /də.zən.ruɫˈɫa/ /də.zən.ruʎˈʎa/ v
desenrollar
Estendre una cosa que estava desada en forma de rotlle.
desarrollar
Continuar un procés que només estava iniciat.

desensenyorir /dez.en.se.ɲoˈɾiɾ/ /dez.en.sə.ɲoˈɾi/ /dəz.ən.sə.ɲuˈɾi/ v
desposeer

desensopir /ðez.en.soˈpi/ /ðez.en.soˈpiɾ/ /ðəz.ən.suˈpi/ v
depabilar

desensuperbir /dez.ən.su.peɾˈβi/ /dez.ən.su.peɾˈβiɾ/ /dəz.ən.su.pəɾˈβi/ v
desensoberbecer

desentendre's /dez.enˈten.dɾes/ /dəz.ənˈten.dɾəs/ v
desentenderse

desentenebrir /ðez.en.dɾoˈpiɾ/ /ðez.en.te.neˈβɾi/ /ðəz.ən.tə.nəˈβɾi/ v
despejar

desenterbolir /dez.en.ter.βoˈli/ /dez.en.teɾ.βoˈliɾ/ /dəz.ən.tər.buˈɫi/ v
desenturbiar

desentonadament /de.zen.toˌna.ðaˈmen/ /de.zen.toˌna.ðaˈment/ /də.zən.toˌna.ðəˈment/ /də.zən.tuˌna.ðəˈmen/ adv
descompuestamente

desentristir /ðez.en.tɾisˈtiɾ/ /ðez.ən.tɾisˈti/ /ðəz.ən.tɾisˈti/ v
desentristecer

desentumir /dez.en.tuˈmi/ /dez.en.tuˈmiɾ/ /dəz.ən.tuˈmi/ v
desentumecer

desenutjar /de.ze.nuˈd͡ʒa/ /de.ze.nuˈd͡ʒaɾ/ /də.zə.nuˈd͡ʒa/ v
desenojar

desenvolupador de videojocs n masc
desarrollador de videojuegos

desenvolupament /de.zem.bo.ɫu.paˈmen/ /de.zeɱ.vo.ɫu.paˈment/ /də.zəɱ.vo.ɫu.pəˈment/ /də.zəɱ.vu.ɫu.pəˈmen/ n masc
desarrollo

desenvolupament cognoscitiu n masc
desarrollo cognitivo

desenvolupament curricular n masc
desarrollo curricular

desenvolupament moral n masc
desarrollo moral

desenvolupament personal n masc
desarrollo personal

desenvolupament professional n masc
desarrollo profesional

desenvolupament psicològic n masc
desarrollo psicológico

desenvolupament psicosocial n masc
desarrollo psicosocial

desenvolupament sostenible n masc
desarrollo sostenible

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ v
desarrollar

desert /deˈzɛɾt/ adj masc
desierto
Sense ningú, vacant.

desert /deˈzɛɾt/ n masc
desierto deserto
Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desertar /de.zerˈta/ /de.zeɾˈta/ /de.zeɾˈtaɾ/ /də.zərˈta/ v
desertar
Deixar desert, abandonar.

desescalada /de.zes.kaˈɫa.ða/ /də.zəs.kəˈɫa.ðə/ n fem
desescalada
Disminució progressiva de la intensitat, l’abast o la severitat d'una situació conflictiva.
(muntanyisme) Baixar un pendent amb tècniques i material d’escalada.

desescolarització n fem
desescolarización

desesperadament /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/ /de.zes.peˌɾa.ðaˈment/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
desesperadamente

desesperar /dez.es.peˈɾa/ /dez.es.peˈɾaɾ/ /dəz.əs.pəˈɾa/ v
desesperar

desespessir /de.zes.peˈsi/ /de.zes.peˈsiɾ/ /də.zəs.pəˈsi/ v
aclarar

desestibar /dez.es.tiˈβa/ /dez.es.tiˈβaɾ/ /dəz.əs.tiˈβa/ v
destirantar

desestimar /da.zas.tiˈma/ /de.zes.tiˈma/ /de.zes.tiˈmaɾ/ /də.zəs.tiˈma/ /də.zəs.tiˈma/ v
desestimar
No tenir l’estimació deguda, subestimar.
(dret) No acceptar una petició a tràmit.

desestimatori /de.zes.ti.maˈtɔ.ɾi/ /də.zəs.ti.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
desestimatorio

desfalcar /des.faɫˈka/ /des.faɫˈkaɾ/ /dəs.fəɫˈka/ v
descalzar

desfasar /des.faˈza/ /des.faˈzaɾ/ /dəs.fəˈza/ v
desfasar
No coincidir en el temps o en l'espai.
No seguir les modes o les tendències de pensament més recents.

desfasat /des.faˈzat/ /dəs.fəˈzat/ adj
desfasado

desfavorable /des.fa.voˈɾa.bɫe/ /des.fa.βoˈɾa.βɫe/ /des.fa.βoˈɾab.bɫe/ /dəs.fə.voˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.vuˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.βuˈɾa.βɫə/ /dəs.fə.βuˈɾab.bɫə/ adj
desfavorable

desfavorablement /des.fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /des.fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /des.fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /dəs.fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /dəs.fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
desfavorablemente

desfavorir /des.fa.βoˈɾi/ /des.fa.βoˈɾiɾ/ /dəs.fə.voˈɾi/ /dəs.fə.βuˈɾi/ v
desfavorecer

desfer /desˈfe/ /desˈfeɾ/ /dəsˈfe/ v
deshacer
Eliminar la feina feta.
Fer fondre, dissoldre, dividir a miques.
desmontar
Desmuntar l'ordre com està organitzada una cosa.

desfibril·lador /des.fi.bɾiɫ.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðo/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾiɫ.ɫaˈðo/ /dəs.fi.bɾiɫ.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾi.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾiɫ.ɫəˈðo/ n masc
desfibrilador

desfici /desˈfi.si/ /dəsˈfi.si/ n masc
desasosiego

desficiar /des.fi.siˈa/ /des.fi.siˈaɾ/ /dəs.fi.siˈa/ v
desasosegar

desficiosament /des.fi.siˌo.zaˈmen/ /des.fi.siˌo.zaˈment/ /dəs.fi.siˌo.zəˈmen/ /dəs.fi.siˌo.zəˈment/ adv
desasosegadamente

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ n fem
desfile

desfilar /des.fiˈɫa/ /des.fiˈɫaɾ/ /dəs.fiˈɫa/ v
desfilar
Exhibir-se de manera ordenada unes persones, mentre caminen a la vista d'altres.
Trencar-se els fils de l'extrem d'un teixit.
Trencar en fibres un peix.

desflorir /ðes.fɫoˈɾi/ /ðes.fɫoˈɾiɾ/ /ðəs.fɫuˈɾi/ v
desenmohecer desflorecer
Perdre les flors una planta.
Eliminar els fongs que s'han instal·lat en una superfície.

desfogar /des.foˈɣa/ /des.foˈɣaɾ/ /dəs.foˈɣa/ /dəs.fuˈɣa/ v
desbravar

desfonar /des.foˈna/ /des.foˈnaɾ/ /dəs.foˈna/ /dəs.fuˈna/ v
desfondar

desforestar /des.fo.ɾesˈta/ /des.fo.ɾesˈtaɾ/ /dəs.fo.ɾəsˈta/ /dəs.fu.ɾəsˈta/ v
deforestar

desfrunzir /des.fɾunˈzi/ /des.fɾunˈziɾ/ /dəs.fɾunˈzi/ v
desfruncir

desfullar /des.fuˈʎa/ /des.fuˈʎaɾ/ /dəs.fuˈja/ /dəs.fuˈʎa/ v
deshojar

desgana /dezˈɣa.na/ /dəzˈɡa.nə/ n fem
desgana
Manca de desig.
Poques ganes de menjar.

desgavell /dez.ɣaˈveʎ/ /dez.ɣaˈβeʎ/ /dəz.ɡəˈβeʎ/ /dəz.ɣəˈveʎ/ n masc
desbarajuste

desgavelladament /dez.ɣa.veˌʎa.ðaˈment/ /dez.ɣa.βeˌʎa.ðaˈmen/ /dəz.ɡə.βəˌʎa.ðəˈmen/ /dəz.ɣə.vəˌʎa.ðəˈmen/ /dəz.ɣə.vəˌʎa.ðəˈment/ adv
desbaratadamente

desgavellar /dez.ɣa.veˈʎaɾ/ /dez.ɣa.βeˈʎa/ /dəz.ɡə.βəˈʎa/ /dəz.ɣə.vəˈʎa/ v
desbaratar

desglossament /dez.ɣɫo.saˈmen/ /dez.ɣɫo.saˈment/ /dəz.ɡɫu.səˈmen/ /dəz.ɣɫo.səˈment/ /dəz.ɣɫu.səˈmen/ n masc
desglose
(cinema) Acte o efecte de desglossar quelcom, especialment una obra cinematogràfica.

desglossar /dez.ɣɫoˈsa/ /dez.ɣɫoˈsaɾ/ /dəz.ɡɫuˈsa/ /dəz.ɣɫoˈsa/ /dəz.ɣɫuˈsa/ v
desglosar

desgraciadament /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈmen/ /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈment/ /dəz.ɡɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈment/ adv
desgraciadamente

desgraciar /dez.ɣɾa.siˈa/ /dez.ɣɾa.siˈaɾ/ /dəz.ɡɾə.siˈa/ v
desraciar

desgràcia /dezˈɣɾa.si.a/ /dəzˈɡɾa.si.ə/ n fem
desgracia

desguarnir /ðes.ɣwaɾˈniɾ/ /ðes.ɣwəɾˈni/ /ðəs.ɣwəɾˈni/ v
desguarnecer

desguassar /dez.ɣwaˈsa/ /dez.ɣwaˈsaɾ/ /dəz.ɡwəˈsa/ v
desaguar

desguàs /ðezˈɣwas/ /ðəzˈɣwas/ n masc
desagüe
Instal·lació per a dirigir l'aigua residual cap a la claveguera.

deshabitat /de.za.biˈtat/ /də.zə.βiˈtat/ adj masc
deshabitado

desherbar /dez.erˈba/ /dez.erˈbaɾ/ /dəz.ərˈba/ v
desherbar

deshonest /de.zoˈnest/ /də.zoˈnest/ /də.zuˈnest/ adj masc
deshonesto

deshonestament /de.zoˌnes.taˈmen/ /de.zoˌnes.taˈment/ /də.zoˌnes.təˈment/ /də.zuˌnes.təˈmen/ adv
deshonestamente

deshonrosament /de.zonˌro.zaˈmen/ /de.zonˌro.zaˈment/ /də.zonˌro.zəˈment/ /də.zunˌro.zəˈmen/ adv
deshonroso

deshumanitzar /de.zu.ma.niˈd͡za/ /de.zu.ma.niˈza/ /de.zu.ma.niˈzaɾ/ /də.zu.mə.niˈd͡za/ v
deshumanizar

desideràtum /de.zi.ðeˈɾa.tum/ /də.zi.ðəˈɾa.tum/ n masc
desiderátum

desidiosament /de.zi.ðiˌo.zaˈmen/ /de.zi.ðiˌo.zaˈment/ /də.zi.ðiˌo.zəˈmen/ /də.zi.ðiˌo.zəˈment/ adv
desidioso

desig /deˈzit͡ʃ/ n masc
deseo
Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.
Atracció sexual.
antojo
Capritx sobtat i incontrolable que apareix en les dones embarassades.
Taca de naixement a la pell que s’atribueix a un capritx no satisfet de la mare.

designació /de.ziŋ.na.siˈo/ /de.ziɡ.na.siˈo/ /də.ziŋ.nə.siˈo/ n fem
designación

designar /de.ziŋˈna/ /de.ziɡˈna/ /de.ziɡˈnaɾ/ /də.ziŋˈna/ v
designar
Referir-se a algú o alguna cosa mitjançant un nom o un tret identificador.
Indicar una persona per a un càrrec, una funció.

desigual /de.ziˈɣwaɫ/ /də.ziˈɣwaɫ/ adj
desigual

desigualar /de.zi.ɣwaˈɫa/ /de.zi.ɣwaˈɫaɾ/ /də.zi.ɣwəˈɫa/ v
desigualar

desigualment /de.ziˌɣwaɫˈmen/ /de.ziˌɣwaɫˈment/ /də.ziˌɣwaɫˈmen/ /də.ziˌɣwaɫˈment/ adv
desigualmente

desigualtat /de.zi.ɣwaɫˈtat/ /də.zi.ɣwəɫˈtat/ n fem
desigualdad

desil·lusionar /de.zi.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /də.zi.ɫu.zi.uˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.uˈna/ v
desilusionar

desil·lusió /de.zi.ɫu.ziˈo/ /de.ziɫ.ɫu.ziˈo/ /də.zi.ɫu.ziˈo/ /də.ziɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
desilusión

desimboltament /de.zimˌbɔɫ.taˈmen/ /de.zimˌbɔɫ.taˈment/ /də.zimˌbɔɫ.təˈmen/ /də.zimˌbɔɫ.təˈment/ adv
desenvueltamente

desimposar /de.zim.poˈza/ /de.zim.poˈzaɾ/ /də.zim.poˈza/ /də.zim.puˈza/ v
desimponer

desincentivar /de.zin.sen.tiˈvaɾ/ /de.zin.sen.tiˈβa/ /də.zin.sən.tiˈva/ /də.zin.sən.tiˈβa/ v
desincentivar

desinfectar /dez.iɱ.fekˈta/ /dez.iɱ.fekˈtaɾ/ /dəz.iɱ.fəkˈta/ v
desinfectar

desinflació /de.ziɱ.fɫa.siˈo/ /də.ziɱ.fɫə.siˈo/ n fem
desinflación

desinflar /de.ziɱˈfɫa/ /de.ziɱˈfɫaɾ/ /də.ziɱˈfɫa/ v
deshinchar

desinhibició /de.zi.ni.bi.siˈo/ /də.zi.ni.βi.siˈo/ n fem
desinhibición

desinhibir /de.zi.niˈbiɾ/ /de.zi.niˈβi/ /də.zi.niˈβi/ v
desinhibir

desintegració /de.zin.te.ɣɾa.siˈo/ /də.zin.tə.ɣɾə.siˈo/ n fem
desintegración

desintegrar /de.zin.teˈɣɾa/ /de.zin.teˈɣɾaɾ/ /də.zin.təˈɣɾa/ v
desintegrar

desintoxicació /de.zin.tok.si.ka.siˈo/ /də.zin.tok.si.kə.siˈo/ /də.zin.tuk.si.kə.siˈo/ n fem
desintoxicación

desinència /de.ziˈnɛn.si.a/ /də.ziˈnɛn.si.ə/ n fem
desinencia

desistiment /de.zis.tiˈmen/ /de.zis.tiˈment/ /də.zis.tiˈmen/ /də.zis.tiˈment/ n masc
desistimiento

desistir /de.zisˈti/ /de.zisˈtiɾ/ /də.zisˈti/ v
desistir

desitjablement /de.ziˌd͡ʒa.bɫeˈment/ /de.ziˌd͡ʒa.βɫeˈmen/ /de.ziˌd͡ʒab.bɫeˈmen/ /də.ziˌd͡ʒa.βɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈment/ adv
deseable

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ v
desear

desjunyir /dez.d͡ʒuˈɲi/ /dez.d͡ʒuˈɲiɾ/ /də.ʒuˈɲi/ /dəʒ.ʒuˈɲi/ v
desunir

deslligar /dez.ʎiˈɣa/ /dez.ʎiˈɣaɾ/ /dəz.ʎiˈɣa/ v
desatar

desllogar /dez.ʎoˈɣa/ /dez.ʎoˈɣaɾ/ /dəz.ʎoˈɣa/ /dəz.ʎuˈɣa/ v
desalquilar
Deixar de tenir llogat.
desalquilarse
(pronominal) Deixar de ser llogat.

deslluïdament /dez.ʎuˌi.ðaˈmen/ /dez.ʎuˌi.ðaˈment/ /dəz.ʎuˌi.ðəˈmen/ /dəz.ʎuˌi.ðəˈment/ adv
deslucidamente

desmagnetització /dez.maŋ.ne.ti.d͡za.siˈo/ /dez.maɡ.ne.ti.za.siˈo/ /dəz.məŋ.nə.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
desmagnetización

desmai /dezˈmaj/ /dəzˈmaj/ n masc
desmayo
Pèrdua sobtada i temporal dels sentits i de la consciència.

desmaiar /dez.maˈja/ /dez.maˈjaɾ/ /dəz.məˈja/ v
desmayar

desmamar /dez.maˈma/ /dez.maˈmaɾ/ /dəz.məˈma/ v
destetar

desmanegadament /dez.ma.neˌɣa.ðaˈmen/ /dez.ma.neˌɣa.ðaˈment/ /dəz.mə.nəˌɣa.ðəˈmen/ /dəz.mə.nəˌɣa.ðəˈment/ adv
desbaratadamente

desmantellar /dez.man.teˈʎa/ /dez.man.teˈʎaɾ/ /dəz.mən.təˈʎa/ v
desmantelar

desmarcar-se v
desmarcarse

desmarcatge n masc
desmarque

desmarcatge de ruptura n masc
desmarque de ruptura

desmarcatge de suport n masc
desmarque de apoyo

desmemoriar-se /dez.me.mo.ɾiˈaɾ.se/ /dəz.mə.mo.ɾiˈaɾ.sə/ /dəz.mə.mu.ɾi.ərˈsə/ /dəz.mə.mu.ɾiˈar.sə/ v
desmemoriarse

desmesuradament /dez.me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /dez.me.zuˌɾa.ðaˈment/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈment/ adv
desmesuradamente

desmilitarització /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.d͡za.siˈo/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.za.siˈo/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
desmilitarización

desmilitaritzar /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ v
desmilitarizar

desmillorar /dez.mi.ʎoˈɾa/ /dez.mi.ʎoˈɾaɾ/ /dəz.mi.ʎoˈɾa/ /dəz.mi.ʎuˈɾa/ v
nata

desmitificar /dez.mi.ti.fiˈka/ /dez.mi.ti.fiˈkaɾ/ /dəz.mi.ti.fiˈka/ v
desmitificar

desmobilitzar /dez.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /dez.mo.βi.ɫiˈza/ /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za/ v
desmovilizar

desmoblar /dez.mobˈbɫa/ /dez.moˈbɫaɾ/ /dez.moˈβɫa/ /dəz.mobˈbɫa/ /dəz.mubˈbɫa/ /dəz.muˈβɫa/ v
desamueblar

desmoblat /dez.mobˈbɫat/ /dez.moˈbɫat/ /dez.moˈβɫat/ /dəz.mobˈbɫat/ /dəz.mubˈbɫat/ /dəz.muˈβɫat/ adj masc
desamueblado

desmorriar /dez.mo.riˈa/ /dez.mo.riˈaɾ/ /dəz.mo.riˈa/ /dəz.mu.riˈa/ v
desamorrar

desmuntar /dez.munˈta/ /dez.munˈtaɾ/ /dəz.munˈta/ v
desmontar
Desfer alguna cosa que està construïda a peces.

desmuntatge /dez.munˈta.d͡ʒe/ /dəz.munˈta.d͡ʒə/ n masc
desmontaaje

desmutització n fem
desmutización

desnaturalitzar /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈza/ /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /dəz.nə.tu.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
desnaturalizar

desnaturar /dez.na.tuˈɾa/ /dez.na.tuˈɾaɾ/ /dəz.nə.tuˈɾa/ v
desnaturar
(històric) Trencar el vincle de vassallatge respecte al senyor natural.

desnazificació /dez.na.zi.fi.ka.siˈo/ /dəz.nə.zi.fi.kə.siˈo/ n fem
desnazificación

desnazificar /dez.na.zi.fiˈka/ /dez.na.zi.fiˈkaɾ/ /dəz.nə.zi.fiˈka/ v
desnazificar

desniar /dez.niˈa/ /dez.niˈaɾ/ /dəz.niˈa/ v
desanidar

desnodrir-se /dez.noˈðɾiɾ.se/ /dəz.noˈðɾiɾ.sə/ /dəz.nu.ðɾirˈsə/ /dəz.nuˈðɾir.sə/ v
desnutrir

desnonament /dez.no.naˈmen/ /dez.no.naˈment/ /dəz.no.nəˈment/ /dəz.nu.nəˈmen/ n masc
desahucio

desnonar /dez.noˈna/ /dez.noˈnaɾ/ /dəz.nuˈna/ v
deshauciar

desobedientment /de.zo.be.ðiˌemˈment/ /de.zo.βe.ðiˌemˈmen/ /də.zo.bə.ðiˌemˈment/ /də.zu.bə.ðiˌemˈmen/ /də.zu.βə.ðiˌemˈmen/ adv
desobediente

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ v
desobedecer

desocupar /dez.o.kuˈpa/ /dez.o.kuˈpaɾ/ /dəz.u.kuˈpa/ v
desocupar

desoir /dez.oˈi/ /dez.oˈiɾ/ /dəz.uˈi/ v
desatender

desoladament /de.zoˌɫa.ðaˈmen/ /de.zoˌɫa.ðaˈment/ /də.zoˌɫa.ðəˈment/ /də.zuˌɫa.ðəˈmen/ adv
desolado

desolar /de.zoˈɫa/ /de.zoˈɫaɾ/ /də.zoˈɫa/ /də.zuˈɫa/ v
desolar
Quedar un lloc solitari, desèrtic o aïllat.
Sentir-se emocionalment molt afectat per una pena i sense consol possible.

desopilar /dez.o.piˈla/ /dez.o.piˈlaɾ/ /dəz.u.piˈɫa/ v
desopilar

desordenadament /de.zor.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /də.zoɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /də.zur.dəˌna.ðəˈmen/ /də.zur.ðəˌna.ðəˈmen/ adv
desordenadamente

desordenar /dez.or.ðeˈna/ /dez.oɾ.ðeˈnaɾ/ /dəz.ur.dəˈna/ v
desordenar

desordir /ðez.oɾˈði/ /ðez.oɾˈðiɾ/ /ðəz.uɾˈði/ v
desurdir

desordre /dezˈoɾ.ðɾe/ /dəzˈoɾ.ðɾə/ n masc
desorden desorden alimentario
Falta d'ordre.
desorden
Alteració no controlada i considerada negativa en una societat.

desorganitzadament /de.zor.ɣa.niˌd͡za.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ɣa.niˌza.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ɣa.niˌza.ðaˈment/ /də.zoɾ.ɣə.niˌd͡za.ðəˈment/ /də.zur.ɡə.niˌd͡za.ðəˈmen/ /də.zur.ɣə.niˌd͡za.ðəˈmen/ adv
desorganizadamente

desori /deˈzɔ.ɾi/ /dəˈzɔ.ɾi/ n masc
desconcierto

desorientar /dez.o.ɾi.enˈta/ /dez.o.ɾi.enˈtaɾ/ /dəz.u.ɾi.ənˈta/ v
desorientar
Causar la pèrdua d'orientació

despagar /dez.paˈɣa/ /dez.paˈɣaɾ/ /dəz.pəˈɣa/ v
despagar
(arcaisme) descontentar, disgustar

desparar /des.paˈɾa/ /des.paˈɾaɾ/ /dəs.pəˈɾa/ v
desmontar
Llevar el parament, tot allò que s’ha preparat per a un fi.
quitar la mesa
(especialment) Llevar l’adreç de taula.

desparellar /das.pa.ɾaˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎaɾ/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ v
desparejar

despatologitzar /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈza/ /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡za/ v
despatologizar

despatx /desˈpat͡ʃ/ /dəsˈpat͡ʃ/ n masc
despacho
Lloc on es realitza treball de tipus intel·lectual.
Carta o altre comunicat enviat amb caràcter d'urgència.

despatxar /des.paˈt͡ʃa/ /des.paˈt͡ʃaɾ/ /dəs.pəˈt͡ʃa/ v
atender
Atendre una persona per atendre les seves peticions o problemes.
despachar
Trametre una comunicació.
Desfer-se de la presència d'algú, acomiadar.

despectivament /des.pekˌti.vaˈment/ /des.pekˌti.βaˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈment/ /dəs.pəkˌti.βəˈmen/ adv
despectivamente

despenalitzar /des.pe.na.ɫiˈd͡za/ /des.pe.na.ɫiˈza/ /des.pe.na.ɫiˈzaɾ/ /dəs.pə.nə.ɫiˈd͡za/ v
despenalizar

despentinar /des.pen.tiˈna/ /des.pen.tiˈnaɾ/ /dəs.pən.tiˈna/ v
despeinar

despert /desˈpɛɾt/ /dəsˈpɛrt/ adj masc
despierto
Que no està adormit.
(figurat) Viu, àgil i ràpid de ment.

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ adj masc
despertador

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ v
despertar
Fer treure del son.
despertarse despertar
(pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despesa /desˈpe.za/ /dəsˈpə.zə/ /dəsˈpɛ.zə/ n fem
gasto

despesa de capital n fem
gasto de capital

despietat /des.pi.eˈtat/ /dəs.pi.əˈtat/ adj masc
despiadado

despistar /des.pisˈta/ /des.pisˈtaɾ/ /dəs.pisˈta/ v
despistar

desplaent /des.pɫaˈen/ /des.pɫaˈent/ /dəs.pɫəˈen/ /dəs.pɫəˈent/ adj
desagradable

desplaentment /des.pɫaˌemˈmen/ /des.pɫaˌemˈment/ /dəs.pɫəˌemˈmen/ /dəs.pɫəˌemˈment/ adv
desapaciblemente

desplastificar /des.pɫas.ti.fiˈka/ /des.pɫas.ti.fiˈkaɾ/ /dəs.pɫəs.ti.fiˈka/ v
desplastificar

desplaure /desˈpɫaw.ɾe/ /dəsˈpɫaw.ɾə/ v
desplacer

desplaçament /des.pɫa.saˈmen/ /des.pɫa.saˈment/ /dəs.pɫə.səˈmen/ /dəs.pɫə.səˈment/ n masc
desplazamiento
(videojocs) Moviment de l'escena de fons d'una pantalla característic de determinats videojocs, especialment dels jocs de plataformes, que té com a objectiu simular el moviment del personatge jugador, que habitualment apareix al centre de la pantalla.
(petanca) Moviment del bolig o d'una bola situada sobre el camp de joc que es deu directament o indirectament a un llançament.

desplaçament diagonal n masc
desplazamiento diagonal

desplaçament endavant n masc
desplazamiento hacia adelante

desplaçament enrere n masc
desplazamiento hacia atrás

desplaçament lateral n masc
desplazamiento lateral

desplaçament lliure n masc
modo de estilo libre

desplaçar /des.pɫaˈsa/ /des.pɫaˈsaɾ/ /dəs.pɫəˈsa/ v
desplazar

desplegadament /des.pɫeˌɣa.ðaˈmen/ /des.pɫeˌɣa.ðaˈment/ /dəs.pɫəˌɣa.ðəˈmen/ /dəs.pɫəˌɣa.ðəˈment/ adv
desplegadamente

desplegar /des.pɫeˈɣa/ /des.pɫeˈɣaɾ/ /dəs.pɫəˈɣa/ v
desplegar

despoblar /des.pobˈbɫa/ /des.poˈbɫaɾ/ /des.poˈβɫa/ /dəs.pobˈbɫa/ /dəs.pubˈbɫa/ /dəs.puˈβɫa/ v
despoblar

despolir /ðes.poˈɫi/ /ðes.poˈɫiɾ/ /ðəs.puˈɫi/ v
despulir

desposseir /des.po.seˈi/ /des.po.seˈiɾ/ /dəs.po.səˈi/ /dəs.pu.səˈi/ v
desposeir

desprendre /desˈpen.dɾe/ /dəsˈpən.dɾə/ /dəsˈpɛn.dɾə/ v
desprender

desprevingudament /des.pɾe.viŋˌɡu.ðaˈment/ /des.pɾe.βiŋˌɡu.ðaˈmen/ /dəs.pɾə.viŋˌɡu.ðəˈmen/ /dəs.pɾə.viŋˌɡu.ðəˈment/ /dəs.pɾə.βiŋˌɡu.ðəˈmen/ adv
desprevenidamente

desproporcionadament /des.pɾo.por.si.oˌna.ðaˈmen/ /des.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðaˈmen/ /des.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðaˈment/ /dəs.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðəˈment/ /dəs.pɾu.pur.si.uˌna.ðəˈmen/ adv
desproporcionadamente

desprès /desˈpɾes/ /dəsˈpɾəs/ /dəsˈpɾɛs/ adj masc
desprendido

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ adv
después
més tard

despulla /desˈpu.ʎa/ /dəsˈpu.jə/ /dəsˈpu.ʎə/ n fem
despojo
Allò que es lleva en despullar.
(plural) Botí d’abillaments presos als morts en batalla.

despullament /des.pu.ʎaˈmen/ /des.pu.ʎaˈment/ /dəs.pu.jəˈmen/ /dəs.pu.ʎəˈmen/ /dəs.pu.ʎəˈment/ n masc
vaciado

despullar /des.puˈʎa/ /des.puˈʎaɾ/ /dəs.puˈja/ /dəs.puˈʎa/ v
desnudar

despús-anit /deˌpu.zaˈnit/ /dəˌpu.zəˈnit/ adv
anteanoche

desquadrament /des.kwa.ðɾaˈmen/ /des.kwa.ðɾaˈment/ /dəs.kwə.ðɾəˈmen/ /dəs.kwə.ðɾəˈment/ n masc
descuadre

desqualificació directa n fem
descalificación directa

desromantitzar /dez.ro.man.tiˈd͡za/ /dez.ro.man.tiˈza/ /dez.ro.man.tiˈzaɾ/ /dəz.ro.mən.tiˈd͡za/ /dəz.ru.mən.tiˈd͡za/ v
desromantizar

dessaborir /ðes.as.sa.βoˈɾiɾ/ /ðes.əs.sa.βoˈɾi/ /ðəs.əs.sə.βuˈɾi/ v
desaborir

dessagnar /de.saŋˈna/ /de.saɡˈna/ /de.saɡˈnaɾ/ /də.səŋˈna/ v
desangrar

desservir /de.serˈβi/ /de.seɾˈviɾ/ /de.seɾˈβi/ /də.sərˈbi/ /də.səɾˈvi/ v
denegar un servicio

dessuadora /de.su.aˈðo.ɾa/ n fem
sudadera

destacar /des.taˈka/ /des.taˈkaɾ/ /ˈ/dəs.təˈka/ v
destacar
Distingir-se un element del grup.
Fer més visible una forma dins d'una imatge.

desteixir /des.tejˈʃi/ /des.tejˈʃiɾ/ /des.teˈʃi/ /dəs.təˈʃi/ v
destejer

destenyir /des.teˈɲi/ /des.teˈɲiɾ/ /dəs.təˈɲi/ v
desteñir

desterrar /des.teˈra/ /des.teˈˈɾaɾ// /dəs.təˈra/ v
desterrar

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ n fem
destilación

destil·lar /des.tiɫˈɫa/ /des.tiɫˈɫaɾ/ /des.tiˈɫa/ /dəs.tiɫˈɫa/ /dəs.tiˈɫa/ v
destilar

destil·leria /des.ti.ɫeˈɾi.a/ /des.tiɫ.ɫeˈɾi.a/ /dəs.ti.ɫəˈɾi.ə/ /dəs.tiɫ.ɫəˈɾi.ə/ n masc
destilería

destinació /des.ti.na.siˈo/ n fem
destino destinación

destinar /des.tiˈna/ /des.tiˈnaɾ/ /dəs.tiˈna/ v
destinar
Determinar, designar, la condició futura d’algú o d’alguna cosa.

destituir /des.ti.tuˈi/ /des.ti.tuˈiɾ/ /dəs.ti.tuˈi/ v
destituir

destorb /desˈtoɾp/ /dəsˈtorp/ n masc
estorbo

destorbada /des.toɾˈba.ða/ /dəs.toɾˈba.ðə/ /dəs.turˈba.ðə/ n fem
estorbada

destorbar /des.torˈβa/ /des.toɾˈbaɾ/ /des.toɾˈβa/ /dəs.toɾˈba/ /dəs.turˈba/ v
estorbar
Fer nosa en l’execució d’una acció.
(pilota basca) Cometre una falta consistent a obstruir el joc de l'adversari.

destoxicació n fem
destoxificación

destral /desˈtɾaɫ/ n fem
hacha

destralada /des.tɾaˈɫa.ða/ /dəs.tɾəˈɫa.ðə/ n fem
hachazo
Cop de destral.
mangazo
(golf) Cop defectuós en què el bastó toca a terra abans de l'impacte, de manera que la bola recorre una distància molt curta.

destrament /ˌdes.tɾaˈmen/ /ˌdes.tɾaˈment/ /ˌdes.tɾəˈmen/ /ˌdes.tɾəˈment/ adv
diestramente

destre /ˈdes.tɾe/ /ˈdes.tɾə/ adj masc
diestro
dret (costat dret, banda dreta, a mà dreta)
hàbil

destrempadament /des.tɾemˌpa.ðaˈmen/ /des.tɾemˌpa.ðaˈment/ /dəs.tɾəmˌpa.ðəˈmen/ /dəs.tɾəmˌpa.ðəˈment/ adv
destempladamente

destresa /desˈtɾe.za/ /dəsˈtɾə.zə/ /dəsˈtɾɛ.zə/ n fem
destreza

destriar v
escoger

destrossa /desˈtɾɔ.sa/ /desˈtɾɔ.sɔ/ /dəsˈtɾɔ.sə/ n fem
destrozo

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ v
destrozar

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ n fem
destrucción

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ adj masc
destructor
Que destrueix.

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ n masc
destructor
Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ v
destruir destrozar

destí /desˈti/ n masc
destino hado
Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desunidament /de.zuˌni.ðaˈmen/ /de.zuˌni.ðaˈment/ /də.zuˌni.ðəˈmen/ /də.zuˌni.ðəˈment/ adv
desunidamente

desunir /ðez.uˈni/ /ðez.uˈniɾ/ /ðəz.uˈni/ v
desunir

desusadament /de.zuˌza.ðaˈmen/ /de.zuˌza.ðaˈment/ /də.zuˌza.ðəˈmen/ /də.zuˌza.ðəˈment/ adv
desusadamente

desvelar /dez.veˈɫaɾ/ /dez.βeˈɫa/ /dəz.bəˈɫa/ /dəz.vəˈɫa/ v
desvelar

desventuradament /dez.ven.tuˌɾa.ðaˈment/ /dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ /dəz.bən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈment/ adv
desdichadamente

desvergonyidament /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/ /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/ adv
desvergonzadamente

desvergonyit /dez.veɾ.ɣoˈɲit/ /dez.βer.ɣoˈɲit/ /dez.βeɾ.ɣoˈɲit/ /dəz.bər.ɡuˈɲit/ /dəz.vər.ɣuˈɲit/ /dəz.vəɾ.ɣoˈɲit/ adj masc
desvergonzado
Que no té vergonya.

desvergonyit /dez.veɾ.ɣoˈɲit/ /dez.βer.ɣoˈɲit/ /dez.βeɾ.ɣoˈɲit/ /dəz.bər.ɡuˈɲit/ /dəz.vər.ɣuˈɲit/ /dəz.vəɾ.ɣoˈɲit/ n masc
desvergonzado
Qui no té vergonya.

desvestir /dez.vesˈtiɾ/ /dez.βesˈti/ /dez.βesˈtiɾ/ /dəz.bəsˈti/ /dəz.vəsˈti/ v
desvestir

desvetllar /dez.veɫˈɫaɾ/ /dez.βeɫˈɫa/ /dez.βeʎˈʎa/ /dəz.vəɫˈɫa/ v
desvelar

desveure /dezˈvew.ɾe/ /dezˈβew.ɾe/ /dəzˈbɛw.ɾə/ /dəzˈvəw.ɾə/ /dəzˈvɛw.ɾə/ v
desver

desviació /dez.bi.a.siˈo/ /dez.vi.a.siˈo/ /dəz.bi.ə.siˈo/ /dəz.vi.ə.siˈo/ n masc
desviación
Resultat o fet de desviar o desviar-se.
Camí que partint d'un de principal se separa d'ell.
Conducta que no coincideix amb els models i les expectatives de comportament en una societat particular.
(navegació) Error en la indicació de la brúixola per culpa del metall amb que està formada o que transporta la nau.
(hoquei) Acció i efecte de modificar la trajectòria de la bola o el disc voluntàriament o per accident interposant-hi l'estic, el patí o una part del cos.

desviar /dez.viˈaɾ/ /dez.βiˈa/ /dəz.biˈa/ /dəz.viˈa/ v
desviar

desvirgar /dez.viɾˈɣaɾ/ /dez.βirˈɣa/ /dez.βiɾˈɣa/ /dəz.birˈɡa/ /dəz.viɾˈɣa/ v
desvirgar

desvirtualització /dez.viɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /dez.βir.tu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /dez.βiɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /dəz.bir.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /dəz.viɾ.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
desvirtualización

desvirtualitzar /dez.viɾ.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /dez.βir.tu.a.ɫiˈd͡za/ /dez.βiɾ.tu.a.ɫiˈza/ /dəz.bir.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /dəz.viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
desvirtualizar

desxifrar /des.t͡ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾaɾ/ /də.ʃiˈfɾa/ /dəʃ.ʃiˈfɾa/ v
descifrar

desànim /deˈza.nim/ n masc
desánimo

desè /deˈze/ /dəˈzə/ /dəˈzɛ/ number
décimo

desèrtic /deˈzɛɾ.tik/ adj masc
desértico

desésser /deˈze.se/ /deˈze.seɾ/ /dəˈze.sə/ n masc
no ser

desésser /deˈze.se/ /deˈze.seɾ/ /dəˈze.sə/ v
dejar de ser

desídia /deˈzi.ði.a/ n fem
desidia

detall /deˈtaʎ/ /dəˈtaʎ/ n masc
detalle

detalladament /de.taˌʎa.ðaˈmen/ /de.taˌʎa.ðaˈment/ /də.təˌʎa.ðəˈmen/ /də.təˌʎa.ðəˈment/ adv
detalladamente

detallar /de.taˈʎa/ /de.taˈʎaɾ/ v
destajar detallar

detallat /de.taˈʎat/ /də.təˈʎat/ adj masc
detallado

detecció de col·lisions n fem
detección de colisiones

detectar /de.tekˈta/ /de.tekˈtaɾ/ /də.təkˈta/ v
detectar

detectiu /de.tekˈtiw/ n masc
detective

detector de faltes n masc
dispositivo detector de faltas

detenir /de.teˈni/ /de.teˈniɾ/ v
detener

detergir /ðe.teɾˈʒi/ /ðe.teɾˈʒiɾ/ /ðə.təɾˈʒi/ v
deterger

deteriorar /de.te.ɾi.oˈɾa/ /de.te.ɾi.oˈɾaɾ/ /də.tə.ɾi.oˈɾa/ /də.tə.ɾi.uˈɾa/ v
deteriorar

determinació /de.teɾ.mi.na.siˈo/ /də.tər.mi.nə.siˈo/ n fem
determinación

determinant /de.ter.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnant/ /də.tər.miˈnan/ /də.təɾ.miˈnant/ adj
determinante
Que determina.

determinant /de.ter.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnant/ /də.tər.miˈnan/ /də.təɾ.miˈnant/ n masc
determinante
Classe de mots que s’anteposen al nom i que delimiten i precisen l’àmbit referencial.

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ v
determinar

determinisme /de.teɾ.miˈniz.me/ /də.tər.miˈniz.mə/ n masc
determinismo

detestar /de.tesˈta/ /de.tesˈtaɾ/ /də.təsˈta/ v
detestar

detingudament /de.tiŋˌɡu.ðaˈmen/ /de.tiŋˌɡu.ðaˈment/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈmen/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈment/ adv
detenidamente

detingut /de.tiŋˈɡut/ adj masc
detenido
Fet amb atenció i cura.
Que ha patit una detenció.

detingut /de.tiŋˈɡut/ n masc
detenido
Persona que ha patit una detenció.

detonar /de.toˈna/ /de.toˈnaɾ/ /də.tuˈna/ v
detonar

detriment /de.triˈmen/ /de.triˈment/ /də.triˈmen/ /də.triˈment/ n masc
detrimento

detrític /deˈtɾi.tik/ /dəˈtɾi.tik/ adj masc
detrítico
Relatiu o pertanyent al detritus

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ number
diez

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ n masc
deber

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ v
deber
Tenir una obligació pendent amb algú altre.
deber de
Seguit d’infinitiu, ser probable o possible.

deures /ˈdew.ɾes/ /ˈdəw.ɾəs/ /ˈdɛw.ɾəs/ n masc
deberes
(plurale tantum) Exercicis escolars que els alumnes han de fer a casa.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ n masc
deuda

deuteri /dewˈtɛ.ɾi/ /dəwˈtɛ.ɾi/ n masc
deuterio

deuteroaprenentatge n masc
deuteroaprendizaje

deutor /dewˈto/ /dewˈtoɾ/ /dəwˈto/ adj masc
deudor

devastació /de.vas.ta.siˈo/ /de.βas.ta.siˈo/ /də.vəs.tə.siˈo/ /də.βəs.tə.siˈo/ n fem
devastación

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ adj masc
devastador

devers /deˈveɾs/ /deˈβes/ /dəˈves/ /dəˈβɛrs/ preposition
hacia

devesa /deˈve.za/ /deˈβe.za/ /dəˈvə.zə/ /dəˈvɛ.zə/ /dəˈβɛ.zə/ n fem
dehesa

devessall /de.veˈsaʎ/ /de.βeˈsaʎ/ /də.vəˈsaj/ /də.vəˈsaʎ/ /də.βəˈsaʎ/ n masc
aguacero

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ n fem
devocion

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ v
devorar

dexametasona /ˌdek.sa.me.taˈzo.na/ /ˌdek.sə.mə.təˈzo.nə/ n fem
dexametasona

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ adv
acá

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ preposition
aquende

dhol n masc
dhol

dholaka n masc
dholak

dia /ˈdi.a/ n masc
día
Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
Espai de temps amb claror entre dues nits.

dia de lliure disposició n masc
día de libre disposición

diabetis /di.aˈbɛ.tis/ /di.əˈβɛ.tis/ n fem
diabetes

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ n masc
diablo
Personificació del mal.

diablessa /di.abˈbɫe.sa/ /di.aˈbɫe.sa/ /di.aˈβɫe.sa/ /di.əbˈbɫə.sə/ /di.əbˈbɫɛ.sə/ /di.əˈβɫɛ.sə/ n fem
diablesa

diabètic /di.aˈbɛ.tik/ /di.əˈβɛ.tik/ adj masc
diabético

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ n masc
diácono

diaconat /di.a.koˈnat/ /di.ə.koˈnat/ /di.ə.kuˈnat/ n masc
diaconato

diaconessa /di.a.koˈne.sa/ /di.ə.koˈnə.sə/ /di.ə.kuˈnɛ.sə/ n fem
diaconisa

diacrític /di.aˈkɾi.tik/ /di.əˈkɾi.tik/ adj masc
diacrítico
Que permet distingir.

diacrític /di.aˈkɾi.tik/ /di.əˈkɾi.tik/ n masc
diacrítico
signe diacrític

diada /diˈa.ða/ /diˈa.ðə/ n fem
día
Dia determinat en què se celebra una gran festa.

diadelf /di.aˈðɛɫf/ /di.əˈðɛɫf/ adj masc
diadelfos
Dit dels estams agrupats en dos fascicles.

diadema /di.aˈðe.ma/ /di.əˈðɛ.mə/ n fem
diadema

diafanitat /di.a.fa.niˈtat/ /di.ə.fə.niˈtat/ n fem
diafanidad

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ n masc
diafragma

diagnosi /di.aŋˈnɔ.zi/ /di.aɡˈnɔ.zi/ /di.əŋˈnɔ.zi/ n fem
diagnosis

diagnosticar /di.aŋ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈkaɾ/ /di.əŋ.nos.tiˈka/ /di.əŋ.nus.tiˈka/ v
diagnosticar

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ adj masc
diagnóstico
Útil per a diagnosticar

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ n masc
diagnóstico
Identificació del problemes de salut d'una persona.

diagnòstic en educació n masc
diagnóstico educativo

diagnòstic psicològic n masc
diagnóstico psicológico

diagonalment /di.a.ɣoˌnaɫˈmen/ /di.a.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣuˌnaɫˈmen/ adv
diagonalmente

diagrama /di.aˈɣɾa.ma/ /di.əˈɣɾa.mə/ n masc
diagrama
Dibuix explicatiu, gràfic.
Representació que indica la relació existent entre dues quantitats variables, especialment la que es presenta en un eix de coordenades.

diagrama de Gantt n masc
diagrama de Gantt

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ n masc
dialecto

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
dialectología

dialogant /di.a.ɫoˈɣan/ /di.a.ɫoˈɣant/ /di.ə.ɫoˈɣant/ /di.ə.ɫuˈɣan/ adj
dialogante

dialogar /di.a.ɫoˈɣa/ /di.a.ɫoˈɣaɾ/ /di.ə.ɫoˈɣa/ /di.ə.ɫuˈɣa/ v
dialogar

dialogisme /di.a.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /di.a.ɫoˈʒiz.me/ /di.ə.ɫoˈʒiz.mə/ /di.ə.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
dialogismo

dialèctica /di.aˈɫɛk.ti.ka/ /di.əˈɫɛk.ti.kə/ n fem
dialéctica

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ n masc
diamante
Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
(billar) Cadascun dels petits punts blancs marcats a intervals regulars a la cara superior del marc, que s'utilitzen com a referència per a calcular les trajectòries de les boles.

diametralment /di.a.meˌtɾaɫˈmen/ /di.a.meˌtɾaɫˈment/ /di.ə.məˌtɾaɫˈmen/ /di.ə.məˌtɾaɫˈment/ adv
diametralmente

diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ n fem
diana
(militar) Toc a l’alba per a despertar els soldats.
Centre d’un blanc com a objectiu de pràctica de tir.

diantre /diˈan.tɾe/ /diˈan.tɾə/ Interjection
diantre

diapasó /di.a.paˈzo/ /di.ə.pəˈzo/ n masc
diapasón

diapositiva /di.a.po.ziˈti.va/ /di.a.po.ziˈti.βa/ /di.ə.po.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.βə/ n fem
diapositiva

diari adj masc
diario

diari n masc
diario periódico
Periòdic de notícies publicat cada dia.
diario
Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diari de classe n masc
diario de clase

diarquia /di.aɾˈki.a/ /di.ərˈki.ə/ n fem
diarquía

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ n fem
diarrea

diartrosi /di.aɾˈtɾɔ.zi/ /di.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
diartrosis

diatònicament /di.aˌtɔ.ni.kaˈmen/ /di.aˌtɔ.ni.kaˈment/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈmen/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈment/ adv
diatónicamente

diatòpic /di.aˈtɔ.pik/ /di.əˈtɔ.pik/ adj masc
diatópico

dibuix /diˈbujʃ/ n masc
dibujo
Acte o efecte de dibuixar.
Art de representar formes damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.
Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ v
dibujar

dibuixos animats n masc
dibujos animados

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ n masc
diccionario vocabulario
Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

diccionarista /dik.si.o.naˈɾis.ta/ /dik.si.o.naˈɾis.te/ /dik.si.o.nəˈɾis.tə/ /dik.si.u.nəˈɾis.tə/ n neut
diccionarista

dicible /diˈsi.bɫe/ /diˈsi.βɫe/ /diˈsi.βɫə/ /diˈsib.bɫe/ /diˈsib.bɫə/ adj
decible

dicogàmia /di.koˈɣa.mi.a/ /di.koˈɣa.mi.ə/ /di.kuˈɣa.mi.ə/ n fem
digamia

dicotomia /di.ko.toˈmi.a/ /di.ku.tuˈmi.ə/ n fem
dicotomía

dictador /dik.taˈðo/ /dik.taˈðoɾ/ /dik.təˈðo/ n masc
dictador

dictam n masc
gitam
(botànica) (Dictamnus) Gènere de plantes de la família de les rutàcies (Rutaceae).

dictamen /dikˈta.men/ /dikˈta.mən/ n masc
dictamen

dictaminar /dik.ta.miˈna/ /dik.ta.miˈnaɾ/ /dik.tə.miˈna/ v
dictaminar

dictar /dikˈta/ /dikˈtaɾ/ v
dictar

dictat /dikˈtat/ n masc
dictado
Exercici escolar en què el professor diu un text davant els alumnes perquè aquests el vagin escrivint, la correcció del qual permet comprovar el nivell d'ortografia i gramàtica.

dictatorial /dik.ta.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.tu.ɾiˈaɫ/ adj
dictatorial

dictàfon /dikˈta.fon/ /dikˈta.fun/ n masc
dictáfono

dicòtom /diˈkɔ.tom/ /diˈkɔ.tum/ adj masc
dicótomo
Que es divideix en dos eixos o es bifurca.

dida /ˈdi.ða/ /ˈdi.ðə/ n fem
nodriza

didactisme /di.ðakˈtiz.me/ /di.ðəkˈtiz.mə/ n masc
didacticismo

didal /diˈðaɫ/ n masc
dedal
Capseta, típicament metàl·lica i quasi cilíndrica, pensada per protegir l'extrem d'un dit de punxades quan es cus i també per fer força amb el dit protegit contra el cap de l'agulla sense que aquesta es clavi en la pell.
(pilota valenciana) Cadascun dels elements independents de l'equip d'un jugador de raspall destinats a protegir els dits del fregament.

didjeridú n masc
didgeridoo

didàctica n fem
didáctica

didàctica de la llengua n fem
didáctica lingüística

didàctica diferencial n fem
didáctica diferencial

didàctica especial n fem
didáctica especial

didàctica general n fem
didáctica general

didàcticament /diˌðak.ti.kaˈmen/ /diˌðak.ti.kaˈment/ /diˌðak.ti.kəˈmen/ /diˌðak.ti.kəˈment/ adv
didácticamente

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ n fem
dieta

dietari /di.eˈta.ɾi/ /di.əˈta.ɾi/ n masc
dietario
Llibre o quadern on són anotats dia per dia els esdeveniments notables, els ingressos i despeses, etc.
añalejo
Espècie de calendari que usen els eclesiàstics, on disposen l'orde i el ritus de les pregàries i l'ofici diví de tot l'any.

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ n fem
difamación

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ v
difamar

diferencial /di.fe.ɾen.siˈaɫ/ /di.fə.ɾən.siˈaɫ/ adj
diferencial

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ adj
diferente distinto
Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ adv
diferentemente

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ v
diferir

diferit /di.feˈɾit/ /di.fəˈɾit/ adj masc
diferido

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
diferencia

diferència de gols n fem
diferencia de goles

dificultat n fem
dificultad
Complicació, obstacle per fer una cosa.

dificultat d'aprenentatge n fem
dificultad de aprendizaje

dificultat d'escriptura n fem
dificultad de escritura

dificultat de lectura n fem
dificultad de lectura

dificultosament /di.fi.kuɫˌto.zaˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zaˈment/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈment/ adv
dificultosamente

difondre /diˈfon.dɾe/ v
difundir

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ n masc
diptongo

diftong creixent n masc
diptongo creciente

diftong decreixent n masc
diptongo decreciente

diftongació /dif.toŋ.ɡa.siˈo/ /dif.toŋ.ɡə.siˈo/ /dif.tuŋ.ɡə.siˈo/ n fem
diptongación

diftongar /dif.toŋˈɡa/ /dif.toŋˈɡaɾ/ /dif.tuŋˈɡa/ v
diptongar

diftèria /difˈtɛ.ɾi.a/ n fem
difteria

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ adj masc
difunto
Que ha mort.

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ n masc
difunto
Persona que ha mort.

difusament /diˌfu.zaˈmen/ /diˌfu.zaˈment/ /diˌfu.zəˈmen/ /diˌfu.zəˈment/ adv
difusamente

difusió /di.fu.ziˈo/ n fem
difusión

difícil adj
difícil
Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

difícilment /diˌfi.siɫˈmen/ /diˌfi.siɫˈment/ adv
difícilmente

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ v
digerir

digestiu /di.d͡ʒesˈtiw/ /di.ʒesˈtiw/ adj masc
digestivo
(anatomia) Relatiu o pertanyent a la digestió.
Que causa o contribueix a la digestió.

digital /di.d͡ʒiˈtaɫ/ /di.ʒiˈtaɫ/ adj
digital
Relacionat amb els dits.
Dit d'un sistema de transmissió o de processament que representa, emmagatzema i transmet informació de qualsevol naturalesa en variables discretes, sobretot les de tipus binari.

digital /di.d͡ʒiˈtaɫ/ /di.ʒiˈtaɫ/ n fem
digital

digitalització n fem
digitalización

digitalitzar /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈza/ /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈzaɾ/ /di.ʒi.ta.ɫiˈd͡za/ /di.ʒi.tə.ɫiˈd͡za/ v
digitalizar

diglòssia /diˈɣɫɔ.si.a/ /diˈɣɫɔ.si.ə/ n fem
diglosia

dignament /ˌdiŋ.naˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈment/ /ˌdiɡ.naˈmen/ /ˌdiɡ.naˈment/ adv
dignamente

dignar-se /diŋ.nərˈsə/ /diŋˈnar.se/ /diŋˈnar.sə/ /diŋˈnaɾ.sə/ /diɡˈnaɾ.se/ v
dignarse

digne /ˈdiŋ.ne/ /ˈdiŋ.nə/ /ˈdiɡ.ne/ adj masc
digno
Mereixedor de respecte.

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ n fem
dignidad
Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

digoxina /di.ɣokˈsi.na/ /di.ɣokˈsi.nə/ /di.ɣukˈsi.nə/ n fem
digoxina

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ n
jueves

dijous gras n masc
jueves lardero

dilatadament /di.ɫaˌta.ðaˈmen/ /di.ɫaˌta.ðaˈment/ /di.ɫəˌta.ðəˈmen/ /di.ɫəˌta.ðəˈment/ adv
dilatadamente

dilatar /di.laˈta/ /di.laˈtaɾ/ /di.ɫəˈta/ v
dilatar

dilecció n fem
dilección

dilema moral n masc
dilema moral

diletantisme /di.ɫe.tanˈtiz.me/ /di.ɫə.tənˈtiz.mə/ n masc
diletantismo

diligentment /di.ɫiˌd͡ʒemˈmen/ /di.ɫiˌd͡ʒemˈment/ /di.ɫiˌʒemˈmen/ /di.ɫiˌʒemˈment/ adv
diligentemente

diligència /di.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.ɫiˈʒen.si.ə/ /di.ɫiˈʒɛn.si.a/ n fem
recado
Acta administrativa adreçada a un jutge que explica uns fets delictius i la seva investigació policial.
diligencia recado
Carruatge que feia una ruta establerta amb passatgers.

dilluns n
lunes

dilruba /diɫˈru.ba/ /diɫˈru.βə/ n masc
dilruba

diluvi /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.βi/ n masc
diluvio

diluviar /di.ɫu.viˈa/ /di.ɫu.viˈaɾ/ /di.ɫu.βiˈa/ v
diluviar

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ n
martes

dimecres /diˈme.kɾes/ n masc
miércoles

dimecres de cendra n masc
miércoles de ceniza

dimensió /di.men.siˈo/ /di.mən.siˈo/ n fem
dimensión

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ n masc
diminutivo

dimissió /di.mi.siˈo/ n fem
dimisión

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ v
dimitir renunciar

dimoni /diˈmɔ.ni/ Interjection
diablos
(singular o plural) Sovint en frases interrogatives, denota enuig, sorpresa

dimoni /diˈmɔ.ni/ n masc
demonio
Esperit sobrenatural malèfic, diable.

dimorf /diˈmɔrf/ adj
dimorfo

dinamo /diˈna.mo/ /diˈna.mu/ n fem
dinamo

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ n masc
comida almuerzo
Àpat del migdia.
dinar
Moneda usada en alguns països àrabs.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ v
comer almorzar
(intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ n fem
dinastía

dineral /di.neˈɾaɫ/ /di.nəˈɾaɫ/ n masc
dineral

dinerari /di.neˈɾa.ɾi/ /di.nəˈɾa.ɾi/ adj masc
dinerario

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ n masc
dinero plata

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ n masc
dinosaurio

dinou number
diecinueve

dinovè /di.noˈβe/ /di.nuˈβɛ/ number
décimo

dins /ˈdins/ adv
dentro
A l'interior d'un espai delimitat.

dins /ˈdins/ n masc
dentro
(pilota basca) Part d'una canxa tocant a la paret esquerra.

dins dels límits adv
dentro de los limites

dinyar-la /diˈɲar.ɫə/ /diˈɲaɾ.ɫa/ v
diñarla

dinàmic /diˈna.mik/ adj masc
dinámico

dinàmica /diˈna.mi.ka/ /diˈna.mi.kə/ n fem
Dinamica

dinàmica de grup n fem
dinámica de grupo

dinàmicament /diˌna.mi.kaˈmen/ /diˌna.mi.kaˈment/ /diˌna.mi.kəˈmen/ /diˌna.mi.kəˈment/ adv
dinámicamente

diplanètia /di.pɫaˈnɛ.ti.a/ /di.pɫəˈnɛ.ti.ə/ n fem
?

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ n masc
diploma

diplomat /di.pɫoˈmat/ /di.pɫuˈmat/ n masc
diplomado

diplomatura /di.pɫo.maˈtu.ɾa/ /di.pɫo.məˈtu.ɾə/ /di.pɫu.məˈtu.ɾə/ n fem
diplomatura
Estudis universitaris de cicle curt, generalment tres cursos acadèmics, mitjançant els quals, un cop superats, s'obté el títol de diplomat.
Títol universitari que acredita que una persona ha superat els estudis de diplomatura.

dipositar /di.po.ziˈta/ /di.po.ziˈtaɾ/ /di.pu.ziˈta/ v
depositar

diputat /di.puˈtat/ n masc
diputado

dipòsit /diˈpɔ.zit/ n masc
depósito
Diners que un particular confia a una entitat bancària perquè els tingui en custòdia.

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ v
decir
Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-hi la seva v
meter baza

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ v
llamarse
Portar el nom de.

dire /ˈdi.ra/ /ˈdi.re/ /ˈdi.rə/ /ˈdi.ɾe/ /ˈdi.ɾə/ /ˈdi.ɾə/ n
dire

direcció /di.ɾek.siˈo/ n fem
dirección
Orientació que pren un desplaçament o moviment.
Departament d'un organisme que exerceix el lideratge.
Mecanisme d'un vehicle que permet al conductor el seu guiatge.

direcció escolar n fem
dirección escolar

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ adv
directamente

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ adj masc
directo
Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

director /di.ɾekˈto/ /di.ɾekˈtoɾ/ /di.ɾəkˈto/ n masc
director
Persona que porta a terme funcions i pràctiques directives.

director d'activitats del lleure infantil i juvenil n masc
director de actividades de tiempo libre infantil y juvenil

director d'art n masc
director de arte

director de tesi n masc
director de tesis

directori /di.ɾekˈtɔ.ɾi/ /di.ɾəkˈtɔ.ɾi/ n masc
directorio
Consell de direcció d’un organisme o servei públic.
Publicació amb una relació de noms i adreces.
Col·lecció de normes, de regles, que serveixen per a dirigir.
(informàtica) Conjunt de fitxers informàtics agrupats amb un mateix nom per facilitar-ne la utilització, l'administració i cerca.

directriu general comuna n fem
directriz general común

directriu general pròpia n fem
directriz general propia

dirigir /di.ɾiˈd͡ʒi/ /di.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /di.ɾiˈʒi/ v
dirigir
Encaminar o guiar cap a un lloc o objectiu, fer adoptar una direcció.
Manar, liderar seguint una línia o normes.

dirimir /di.ɾiˈmi/ /di.ɾiˈmiɾ/ v
dirimir

disbauxa /dizˈbaw.ʃa/ /dizˈbaw.ʃə/ /dizˈβaw.t͡ʃa/ /dizˈβaw.ʃa/ n fem
exceso
Excés condemnable, inacostumat.
Ús immoderat d'alguna cosa.
desenfreno
Comportament d'aquell qui es lliura als delits sensuals sense moderació.

disc /ˈdisk/ n masc
disco
Dispositiu d'enregistrament i d'emmagatzematge de dades d'accés directe que s'utilitza com a suport d'informació.
(hoquei sobre gel) Cos cilíndric de molt poca alçària fet de cautxú vulcanitzat de color negre.

disc compacte n masc
compacto

disc dur n masc
disco duro

disc volador n masc
disco volador

disc òptic n masc
disco óptico

discalcúlia /dis.kaɫˈku.ɫi.a/ /dis.kəɫˈku.ɫi.ə/ n fem
discalculia

discapacitat n fem
discapacidad

discapacitat motriu n fem
discapacidad motora

discapacitat múltiple n fem
discapacidad múltiple

discernir /di.serˈni/ /di.seɾˈni/ /di.seɾˈniɾ/ /di.sərˈni/ /dis.səɾˈni/ v
discernir

disciplina /di.siˈpɫi.na/ /di.siˈpɫi.nə/ /dis.siˈpɫi.nə/ n fem
disciplina
Conjunt de regles establertes per a mantenir l'ordre.
Branca del coneixement que és matèria d'estudi i d'ensenyament.

discordança /dis.koɾˈðan.sa/ /dis.koɾˈðan.sə/ /dis.kurˈdan.sə/ /dis.kurˈðan.sə/ n fem
discordancia

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ n fem
discreción

discrepar /dis.kɾeˈpa/ /dis.kɾeˈpaɾ/ /dis.kɾəˈpa/ v
discrepar
Dues coses, ser diferents entre elles.
Dissentir, no estar d'acord.

discret /disˈkɾet/ adj masc
discreto

discretament /disˌkɾe.taˈmen/ /disˌkɾe.taˈment/ /disˌkɾe.təˈmen/ /disˌkɾe.təˈment/ adv
discretamente

discriminació /dis.kɾi.mi.na.siˈo/ /dis.kɾi.mi.nə.siˈo/ n fem
discriminación

discriminació auditiva n fem
discriminación auditiva

discriminació visual n fem
discriminación visual

discriminar /dis.kɾi.miˈna/ /dis.kɾi.miˈnaɾ/ v
discriminar
Diferenciar, distingir, apercebre les diferències.

disculpar /dis.kuɫˈpa/ /dis.kuɫˈpaɾ/ v
disculpar

discurs /disˈkurs/ n masc
discurso

discussió /dis.ku.siˈo/ n fem
discusión

discutir /dis.kuˈti/ /dis.kuˈtiɾ/ v
discutir
Examinar una qüestió fent-ne una valoració dels aspectes positius i negatius.
Contradir, posar en dubte.
(intransitiu) Expressar i argumentar opinions oposades.

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ n fem
discordia

discórrer /disˈko.re/ /disˈko.reɾ/ /disˈko.rə/ v
discurrir

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ n fem
disfraz
Màscara; vestit de màscara, especialment de carnaval.
Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfressar /dis.fɾeˈsa/ /dis.fɾeˈsaɾ/ /dis.fɾəˈsa/ v
disfrazar

disfàgia /disˈfa.d͡ʒi.a/ /disˈfa.ʒi.ə/ n fem
disfagia

disjuntivament /di.ʒunˌti.βəˈmen/ /diz.d͡ʒunˌti.vaˈment/ /diz.d͡ʒunˌti.βaˈmen/ /diʒ.ʒunˌti.vəˈmen/ /diʒ.ʒunˌti.vəˈment/ adv
disyuntivamente

dislocar /diz.ɫoˈka/ /diz.ɫoˈkaɾ/ /diz.ɫuˈka/ v
dislocar
Treure una cosa del seu lloc.
(medicina) Sortir un os de la seva articulació.

dislèctic /dizˈɫɛk.tik/ adj masc
disléxico

dislèxia /dizˈɫɛk.si.a/ /dizˈɫɛk.si.ə/ n fem
dislexia

disortografia n fem
disortografía

disparar /dis.paˈɾa/ /dis.paˈɾaɾ/ /dis.pəˈɾa/ v
disparar tirar

dispensació /dis.pen.sa.siˈo/ /dis.pən.sə.siˈo/ n fem
dispensación

dispensar /dis.penˈsa/ /dis.penˈsaɾ/ /dis.pənˈsa/ v
dispensar

dispensari /dis.penˈsa.ɾi/ /dis.pənˈsa.ɾi/ n masc
dispensario

dispergir /dis.perˈd͡ʒi/ /dis.peɾˈd͡ʒiɾ/ /dis.pərˈʒi/ v
dispersar

dispers /disˈpɛrs/ adj masc
disperso

dispersió /dis.peɾ.siˈo/ /dis.pər.siˈo/ n fem
dispersión
Desviació d'un conjunt de valors respecte a un valor central, que generalment correspon a la mitjana aritmètica.

dispesera adj fem
posadera
Aquella qui té casa de dispesa.

display /disˈpɫaj/ n masc
display publicitario
Element emprat en publicitat d'una mida relativament petita que es col·loca sobre el taulell, l'aparador o sobre prestatges en el punt de venda.

displicent /dis.pɫiˈsen/ /dis.pɫiˈsent/ adj
displicente

disponible /dis.poˈni.bɫe/ /dis.poˈni.βɫe/ /dis.poˈnib.bɫe/ /dis.poˈnib.bɫə/ /dis.puˈni.βɫə/ /dis.puˈnib.bɫə/ adj
disponible

disposar /dis.poˈza/ /dis.poˈzaɾ/ /dis.puˈza/ v
disponer
Col·locar coses en un ordre determinat.
Tenir coses a l'abast o elements al servei d'algú.

disposició /dis.po.zi.siˈo/ /dis.pu.zi.siˈo/ n fem
disposición

disposició tàctica n fem
circulación táctica

dispositiu intrauterí n masc
dispositivo intrauterino

dispositivament /dis.po.ziˌti.vaˈment/ /dis.po.ziˌti.vəˈment/ /dis.po.ziˌti.βaˈmen/ /dis.pu.ziˌti.vəˈmen/ /dis.pu.ziˌti.βəˈmen/ adv
dispositivamente

disprosi n masc
disprosio

dispràxia n fem
dispraxia

disputar /dis.puˈta/ /dis.puˈtaɾ/ v
disputar
Discutir amb vehemència sobre qualsevol cosa.
Lluitar per la possessió d'alguna cosa.

disquet /disˈket/ /disˈkət/ /disˈkɛt/ n masc
disquete

dissabte /diˈsap.te/ n masc
sábado

dissecar /di.seˈka/ /di.seˈkaɾ/ /di.səˈka/ v
disecar

disseccionar /di.sek.si.oˈna/ /di.sek.si.oˈnaɾ/ /di.sək.si.oˈna/ /di.sək.si.uˈna/ v
disecar

dissemblar /di.semˈbɫa/ /di.semˈbɫaɾ/ /di.səmˈbɫa/ v
desemejar

dissentir /ði.senˈti/ /ði.senˈtiɾ/ /ði.sənˈti/ v
disentir

disseny /diˈseɲ/ /diˈsəɲ/ /diˈsɛɲ/ n masc
diseño

disseny curricular n masc
diseño curricular

disseny curricular de base n masc
diseño curricular de base

disseny de joc n masc
diseño de juego

disseny de nivells n masc
diseño de niveles

disseny experimental n masc
diseño experimental

disseny gràfic n masc
diseño gráfico

disseny quasiexperimental n masc
diseño cuasi-experimental

disseny universal n masc
diseño para todos

disseny universal de l'aprenentatge n masc
diseño universal para el aprendizaje

dissenyar /di.seˈɲa/ /di.seˈɲaɾ/ v
diseñar

dissertació /ði.seɾ.ta.siˈo/ /ði.səɾ.tə.siˈo/ n fem
disertación

disset number
diecisiete

dissetè /di.seˈte/ /di.səˈtɛ/ number
décimo decimoséptimo

dissidència /di.siˈðɛn.si.a/ /di.siˈðɛn.si.ə/ n fem
disidencia

dissimuladament /di.si.muˌɫa.ðaˈmen/ /di.si.muˌɫa.ðaˈment/ /di.si.muˌɫa.ðəˈmen/ /di.si.muˌɫa.ðəˈment/ adv
disimuladamente

dissincronia n fem
disincronía

dissintonia /di.sin.toˈni.a/ /di.sin.toˈni.ə/ /di.sin.tuˈni.ə/ n fem
desintonía

dissipar /di.siˈpa/ /di.siˈpaɾ/ v
disipar

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ v
disolver

dissolució /di.so.ɫu.siˈo/ /di.su.ɫu.siˈo/ n fem
disolución

dissort /diˈsɔrt/ n fem
desgracia

dissortat /di.soɾˈtat/ /di.surˈtat/ adj masc
desgraciado

dissuadir /di.su.aˈði/ /di.su.aˈðiɾ/ /di.su.əˈði/ v
disuadir

distanciar /dis.tan.siˈa/ /dis.tan.siˈaɾ/ /dis.tən.siˈa/ v
distanciar

distant /disˈtan/ /disˈtant/ adj
distante

distanàsia /dis.taˈna.zi.a/ /dis.təˈna.zi.ə/ n fem
distanasia

distendre /disˈten.dɾe/ /disˈten.dɾə/ v
distender

distinció /dis.tin.siˈo/ n fem
distinción

distingir /dis.tiɲˈd͡ʒi/ /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /dis.tiɲˈʒi/ v
distinguir
Diferenciar, discriminar.
Honorar, honrar públicament amb premis o distincions, condecorar.

distingit /dis.tiɲˈd͡ʒit/ /dis.tiɲˈʒit/ adj masc
distinguido

distopia /dis.toˈpi.a/ /dis.toˈpi.ə/ /dis.tuˈpi.ə/ n fem
distopía

distractor n masc
distractor

distreure /disˈtɾɛw.ɾe/ v
desviar
Apartar una cosa del fi al qual estava destinada.
distraer
(especialment) Apartar l'atenció d'allò on estava centrada.

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ n fem
distribución

distribució de freqüències n fem
distribución de frecuencias

distribució normal n fem
distribución de Gauss

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ v
distribuir

distribuir el joc v
distribuir el juego

districte /disˈtrik.te/ /disˈtrik.tə/ n masc
distrito

disturbi /disˈtur.bi/ n masc
disturbio

distància /disˈtan.si.a/ n fem
distancia
Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.
Separació de forma de pensar o afectiva entre persones.

distància de joc n fem
distancia de juego

distància de llançament n fem
distancia de tiro

distància de marcatge n fem
distancia de marcaje

distància social n fem
distancia social

distès /disˈtes/ /disˈtəs/ /disˈtɛs/ adj masc
distendido

disíl·lab /diˈzi.ɫap/ /diˈzi.ɫəp/ /diˈziɫ.ɫap/ /diˈziɫ.ɫəp/ adj masc
bisílabo
Que té dues síl·labes.

disíl·lab /diˈzi.ɫap/ /diˈzi.ɫəp/ /diˈziɫ.ɫap/ /diˈziɫ.ɫəp/ n masc
bisílabo
Mot que té dues síl·labes.
Vers que de mètrica té dues síl·labes.

disúria /diˈzu.ɾi.a/ /diˈzu.ɾi.ə/ n fem
disuria

dit n masc
dedo
(anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

dit del cor n masc
dedo medio

dita /ˈdi.ta/ /ˈdi.tə/ n masc
dicho
Frase feta i conservada per la tradició d'una cultura amb l'objectiu de fer-la servir com advertència, o bé per comunicar una part del saber popular.

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ n masc
domingo

diumengejar /diw.meɲ.d͡ʒeˈd͡ʒa/ /diw.meɲ.d͡ʒeˈd͡ʒaɾ/ /diw.meɲ.d͡ʒeˈʒa/ /diw.məɲ.ʒəˈd͡ʒa/ /diw.məɲ.ʒəˈʒa/ v
dominguear
(col·loquial, especialment mallorquí) Celebrar la festa del diumenge.
hacer domingo
(col·loquial) Fruir del diumenge.

diumenger /diw.meɲˈd͡ʒe/ /diw.meɲˈd͡ʒeɾ/ /diw.məɲˈʒe/ n masc
dominguero

diumengí /diw.meɲˈd͡ʒi/ /diw.məɲˈʒi/ adj masc
dominical

diuturnitat n fem
diuturnidad

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ n masc
viernes

divergir /di.veɾˈd͡ʒiɾ/ /di.vəɾˈʒi/ /di.βerˈʒi/ /di.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /di.βərˈʒi/ v
divergir

divers /diˈvɛɾs/ /diˈvɛɾs/ /diˈβɛrs/ /diˈβɛɾs/ adj masc
diverso

diversament /diˌvɛr.səˈmen/ /diˌvɛɾ.saˈment/ /diˌvɛɾ.səˈment/ /diˌβɛr.saˈmen/ /diˌβɛr.səˈmen/ /diˌβɛɾ.saˈmen/ adv
diversamente

diversificar /di.veɾ.si.fiˈkaɾ/ /di.vəɾ.si.fiˈka/ /di.βer.si.fiˈka/ /di.βeɾ.si.fiˈka/ /di.βər.si.fiˈka/ v
diversificar

diversitat /di.veɾ.siˈtat/ /di.vəɾ.siˈtat/ /di.βer.siˈtat/ /di.βeɾ.siˈtat/ /di.βər.siˈtat/ n fem
diversidad

diversitat lingüística n fem
diversidad lingüística

diversos /diˈvɛɾ.sos/ /diˈvɛɾ.sus/ /diˈβɛr.sus/ /diˈβɛɾ.sos/ adj
diversos
(darrere del nom) De diferents tipus.
varios
(davant del nom) Alguns, uns quants de diferents.

divertir /di.veɾˈtiɾ/ /di.vəɾˈti/ /di.βerˈti/ /di.βeɾˈti/ /di.βərˈti/ v
divertir
Distreure, entretenir, passar una bona estona.
Apartar, desviar o allunyar.

divertit /di.veɾˈtit/ /di.vəɾˈtit/ /di.βerˈtit/ /di.βeɾˈtit/ /di.βərˈtit/ adj masc
divertido

dividir /di.viˈði/ /di.viˈðiɾ/ /di.βiˈði/ v
dividir

dividir la zona v
dividir la zona

divinalment /di.viˌnaɫˈmen/ /di.viˌnaɫˈment/ /di.βiˌnaɫˈmen/ adv
divinalmente

divinament /diˌvi.naˈment/ /diˌvi.nəˈmen/ /diˌvi.nəˈment/ /diˌβi.naˈmen/ /diˌβi.nəˈmen/ adv
divinamente

divinitat /di.vi.niˈtat/ /di.vi.niˈtat/ /di.βi.niˈtat/ n fem
divinidad

divisa /diˈvi.za/ /diˈvi.zə/ /diˈβi.za/ /diˈβi.zə/ n fem
lema
Figura o emblema amb una sentència concisa que l'explica, s'empra normalment en heràldica.
divisa
Moneda estrangera.

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ adj
divisible

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ n fem
división

divisor /di.viˈzo/ /di.viˈzoɾ/ /di.βiˈzo/ /di.βiˈzoɾ/ n masc
divisor

divo /ˈdi.vo/ /ˈdi.vu/ /ˈdi.βo/ /ˈdi.βu/ n masc
divo

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ n masc
divorcio

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ adj masc
divorciado
Separat pel divorci.

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ n masc
divorciado
Persona que s’ha separat per divorci.

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ number
dieciocho

divuitè /di.βujˈte/ number
décimo

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ adj masc
divino
Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
(per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

dixi /ˈdik.si/ n fem
deíxis

dizi /ˈdi.zi/ n masc
dizi

diàfan /diˈa.fan/ /diˈa.fən/ adj masc
diáfano

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ n masc
diálogo

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ n masc
diámetro

diàmetre a l'alçada de l'home n masc
diámetro normal

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ adv
diariamente

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ n fem
diéresis

dièsel /diˈe.zeɫ/ /diˈɛ.zəɫ/ n masc
diésel

diòcesi /diˈɔ.se.zi/ /diˈɔ.sə.zi/ n fem
diócesis

diòxid /diˈɔk.sit/ n masc
dióxido

diòxid de sofre n masc
dióxido de azufre

diürn /diˈurn/ adj masc
diurno

diürètic /di.uˈɾɛ.tik/ adj masc
diurético

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ n masc
do
Primera nota de l'escala musical.
don
Talent innat per a fer una cosa.

do de gents n masc
don de gentes

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ v
doblar
Multiplicar per dos.
(futbol) Avançar, un jugador, el company d'equip que condueix la pilota en atac per donar-li suport.

doblatge /dobˈbɫa.d͡ʒe/ /dobˈbɫa.d͡ʒə/ /doˈbɫa.d͡ʒe/ /doˈβɫa.d͡ʒe/ /dubˈbɫa.d͡ʒə/ /duˈβɫa.d͡ʒə/ n masc
doblaje

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ adj
grueso

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ n masc
doble
Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
(bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doble amonestació n fem
doble amonestación

doble bogey n masc
doble bogey

doble bot n masc
doble bote

doble cop n masc
doble golpe

doble correcció n fem
doble corrección

doble doble n masc
doble doble

doble eliminació n fem
doble eliminación

doble eliminatòria n fem
doble eliminatoria

doble falta n fem
doble falta
(tennis) Falta de servei en què el servidor falla els dos serveis de què disposa en un mateix punt.
(basquetbol) Falta consistent en la comissió simultània de dues faltes entre dos adversaris, l'un contra l'altre.

doble falta lleu n fem
doble falta leve

doble imposició n fem
doble imposición

doble salt n masc
doble salto

doble titulació n fem
doble titulación

doblec /dobˈbɫek/ /dobˈbɫək/ /doˈbɫek/ /doˈβɫek/ /dubˈbɫɛk/ /duˈβɫɛk/ n masc
doblete

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ v
doblar
Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.
Col·locar una articulació en posició flexionada.
plegarse
Vèncer la voluntat d'algú.

doblement /ˌdo.bɫeˈment/ /ˌdo.βɫeˈmen/ /ˌdo.βɫəˈmen/ /ˌdob.bɫeˈmen/ /ˌdob.bɫəˈmen/ /ˌdob.bɫəˈment/ adv
doblemente

dobler /dobˈbɫe/ /doˈbɫeɾ/ /doˈβɫe/ /dubˈbɫe/ /duˈβɫe/ n masc
doblero
(històric) Moneda feta de billó i que val el doble d'un diner.
dinero doblero
(en plural, mallorquí, menorquí) Monedes en general, diners.

dobles /ˈdo.bɫes/ /ˈdo.βɫes/ /ˈdo.βɫəs/ /ˈdob.bɫes/ /ˈdob.bɫəs/ n masc
dobles
(esports de raqueta, petanca, botxes) Encontre consistent en un partit o una partida disputat entre dos equips de dos jugadors.
doble golpe dobles
(voleibol, handbol) Falta consistent a tocar la pilota voluntàriament dues vegades consecutives sense cap contacte entremig amb un altre jugador ni tampoc, en el cas de l'handbol, amb el terra, la porteria o l'àrbitre.

dobles de bot n masc
dobles de bote

dobles de recepció n masc
dobles de recepción

dobles femenins n masc
dobles femeninos

dobles masculins n masc
dobles masculinos

dobles mixtos n masc
dobles mixtos

doblet /dobˈbɫet/ /dobˈbɫət/ /doˈbɫet/ /doˈβɫet/ /dubˈbɫɛt/ /duˈβɫɛt/ n masc
doblete

docent /doˈsen/ /doˈsent/ /doˈsent/ /duˈsen/ /duˈsent/ n neut
docente

docimologia n fem
docimología

doctament /ˌdɔk.taˈmen/ /ˌdɔk.taˈment/ /ˌdɔk.təˈmen/ /ˌdɔk.təˈment/ adv
doctamente

docte /ˈdɔk.te/ /ˈdɔk.tə/ adj masc
docto

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ n masc
doctor
Persona que ha rebut el més alt grau acadèmic que confereix una universitat.
médico
(formal, cortesia) metge

doctor honoris causa n masc
doctor honoris causa

doctoralment /dok.toˌɾaɫˈmen/ /dok.toˌɾaɫˈment/ /duk.tuˌɾaɫˈmen/ adv
doctoralmente

doctorand /dok.toˈɾan/ /dok.toˈɾant/ /dok.toˈɾant/ /duk.tuˈɾan/ /duk.tuˈɾant/ n masc
doctorando

doctorar /dok.toˈɾa/ /dok.toˈɾaɾ/ /duk.tuˈɾa/ v
doctorar

doctorat /dok.toˈɾat/ /duk.tuˈɾat/ n masc
doctorado
Estudis universitaris de tercer cicle necessaris per a obtenir el títol de doctor.
Títol universitari que acredita que una persona ha superat els estudis de doctorat i la tesi doctoral.

doctrina /dokˈtɾi.na/ /dokˈtɾi.nə/ /dukˈtɾi.nə/ n fem
doctrina

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ n masc
documento

document d'identitat n masc
carné de identidad

document de disseny n masc
documentación de diseño

documentació /do.ku.men.ta.siˈo/ /do.ku.mən.tə.siˈo/ /du.ku.mən.tə.siˈo/ n fem
documentación

documentar /do.ku.menˈta/ /do.ku.menˈtaɾ/ /do.ku.mənˈta/ /du.ku.mənˈta/ v
documentar

documentari /do.ku.menˈta.ɾi/ /do.ku.mənˈta.ɾi/ /du.ku.mənˈta.ɾi/ n masc
documental

docència /doˈsɛn.si.a/ /doˈsɛn.si.ə/ /duˈsɛn.si.ə/ n fem
docencia

docència en equip n fem
enseñanza en equipo

dodecaedre /do.ðe.kaˈe.ðɾe/ /do.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ /du.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ n masc
dodecaedro

dodecasíl·lab /do.ðe.kaˈsi.ɫap/ /do.ðe.kaˈsiɫ.ɫap/ /do.ðə.kəˈsiɫ.ɫəp/ /du.ðə.kəˈsi.ɫəp/ /du.ðə.kəˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
dodecasílabo
Que té dotze síl·labes.

dodecasíl·lab /do.ðe.kaˈsi.ɫap/ /do.ðe.kaˈsiɫ.ɫap/ /do.ðə.kəˈsiɫ.ɫəp/ /du.ðə.kəˈsi.ɫəp/ /du.ðə.kəˈsiɫ.ɫəp/ n masc
dodecasílabo
Vers que de mètrica té dotze síl·labes.

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ n masc
delfín

dofí comú n masc
delfín común

dofí comú de musell llarg n masc
delfín común a pico largo

dofí d'elm n masc
delfín clymene

dofí d'estuari atlàntic n masc
delfín jorobado del Atlántico

dofí d'estuari indopacífic n masc
delfín jorobado del Pacífico

dofí d'estuari sud-americà n masc
bufeo negro

dofí de Commerson n masc
tonina overa

dofí de Fraser n masc
delfín de Fraser

dofí de Heaviside n masc
delfín de Heaviside

dofí de Hector n masc
delfín de Hector

dofí de Heinsohn n masc
delfín de Heinsohn

dofí de Peale n masc
delfín austral

dofí de Risso n masc
delfín de Risso

dofí de dents rugoses n masc
esteno

dofí de flancs blancs n masc
delfín de flancos blancos

dofí de flancs blancs del Pacífic n masc
delfín de costados blancos del Pacífico

dofí de franja blanca n masc
delfín cruzado

dofí de l'Amazones n masc
bufeo

dofí de l'Indus n masc
platanista del Indus

dofí de morro blanc n masc
delfín de hocico blanco

dofí de morro llarg n masc
estenela giradora

dofí del Ganges n masc
platanista del Ganges

dofí del Iang-Tsé n masc
platanista del Yangtze

dofí del Plata n masc
franciscana

dofí fosc n masc
delfín obscuro

dofí meridional n masc
delfín liso austral

dofí mular indopacífic n masc
delfín mular del Indo-Pacífico

dofí negre n masc
delfín chileno

dofí ratllat n masc
estenela listada

dofí ratllat de l'Atlàntic n masc
delfín pintado

dofí ratllat tropical n masc
estenela moteada

dofí septentrional n masc
delfín liso del norte

dogma /ˈdoɡ.ma/ /ˈdoɡ.mə/ n masc
dogma

dogmàtic /doɡˈma.tik/ /duɡˈma.tik/ adj masc
dogmático

dogmàticament /doɡˌma.ti.kaˈmen/ /doɡˌma.ti.kaˈment/ /doɡˌma.ti.kəˈment/ /duɡˌma.ti.kəˈmen/ adv
dogmáticamente

dol /ˈdɔɫ/ n masc
luto duelo

dolar /doˈɫa/ /doˈɫaɾ/ /duˈɫa/ v
dolar

dolcejar /doɫ.seˈd͡ʒa/ /doɫ.seˈd͡ʒaɾ/ /doɫ.seˈʒa/ /doɫ.səˈd͡ʒa/ /duɫ.səˈʒa/ v
tirar a dulce

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ v
doler

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ adj
malo
Que fa el mal, que no és bo

dolenta /doˈɫen.ta/ /doˈɫen.tə/ /duˈɫen.tə/ Interjection
mala

dolmen /ˈdɔɫ.men/ /ˈdɔɫ.mən/ n masc
dolmen

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ n
dolor
Patiment, pena.
Símptoma que presenta el cos quan s'alteren els receptors nerviosos per avisar d'un perill o mal, produint una sensació desagradable.

dolorosament /do.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /do.ɫoˌɾo.zaˈment/ /do.ɫoˌɾo.zəˈment/ /du.ɫuˌɾo.zəˈmen/ adv
dolorosamente

dolç adj masc
dulce

dolçaina /doɫˈsaj.na/ /doɫˈsaj.nə/ /duɫˈsaj.nə/ n fem
dulzaina

dolçament /ˌdoɫ.saˈmen/ /ˌdoɫ.saˈment/ /ˌdoɫ.səˈmen/ /ˌdoɫ.səˈment/ adv
dulcemente

dolçor /doɫˈso/ /doɫˈsoɾ/ /duɫˈso/ n fem
dulzura dulzor

domar /doˈma/ /doˈmaɾ/ /duˈma/ v
domar

domesticar /do.mes.tiˈka/ /do.mes.tiˈkaɾ/ /du.məs.tiˈka/ v
domesticar

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ n masc
domicilio

dominació /do.mi.na.siˈo/ /do.mi.nə.siˈo/ /du.mi.nə.siˈo/ n masc
dominación

dominant /do.miˈnan/ /do.miˈnant/ /du.miˈnan/ adj
dominante
que domina
que vol dominar els altres, que no sofreix que se li oposin, que el contradiguin
el principal o superior entre altres del seu ordre o classe

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ v
dominar
(intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
(transitiu) Tenir el domini sota la pròpia supremacia.
(transitiu) Tenir sota control, contenir, subjectar.
(transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domini lingüístic n masc
dominio lingüístico

dominicà /do.mi.niˈka/ /du.mi.niˈka/ adj masc
dominicano
Relatiu o pertanyent a Santo Domingo o a la República Dominicana.

dominicà /do.mi.niˈka/ /du.mi.niˈka/ n masc
dominicano
Persona que habita o és originària de Santo Domingo o de la República Dominicana.

dominància cerebral n fem
dominancia cerebral

dominància lateral n fem
dominancia lateral

dominó /do.miˈno/ /du.miˈno/ n masc
dominó

domàs /doˈmas/ /duˈmas/ n masc
damasco

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ adj masc
doméstico

domèsticament /doˌmɛs.ti.kaˈmen/ /doˌmɛs.ti.kaˈment/ /doˌmɛs.ti.kəˈment/ /duˌmɛs.ti.kəˈmen/ adv
domésticamente

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ Interjection
mujer
Adreçant-se a una dona o nena, vocatiu que denota afecte, persuasió, conciliació.
Adreçant-se a una dona o nena, vocatiu que denota disconformitat, impaciència, enuig.

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ n fem
mujer hembra
Persona del sexe femení.
mujer
Muller, independentment de la situació legal.

donació /do.na.siˈo/ /do.nə.siˈo/ /du.nə.siˈo/ n fem
donación

donador /do.naˈðo/ /do.naˈðoɾ/ /do.nəˈðo/ /du.nəˈðo/ adj masc
donador
Que dóna.

donador /do.naˈðo/ /do.naˈðoɾ/ /do.nəˈðo/ /du.nəˈðo/ n masc
donador
Qui dóna.

donam /doˈnam/ /duˈnam/ n masc
mujerío

donant /doˈnan/ /doˈnant/ /duˈnan/ adj
donante
Que fa una donació.

donant /doˈnan/ /doˈnant/ /duˈnan/ n masc
donante
Qui fa una donació.

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ v
dar entregar
Entregar de franc, regalar.

donar a llum v
dar a luz
parir
(figurat, arts) publicar

donar la gana v
dar la gana

donar la llauna v
dar la lata

donar peixet v
dejarse ganar

donar un cop de cap v
cabecear

donar un cop de dits v
palmear

donatisme /do.naˈtiz.me/ /do.nəˈtiz.mə/ /du.nəˈtiz.mə/ n masc
donatismo

doncs /ˈdɔns/ /ˈdɔŋks/ /ˈdɔŋks/ /ˈdɔŋs/ conjunction
pues
Nexe de conseqüència o conclusió.

doneta /doˈne.ta/ /doˈne.tɛ/ /doˈnə.tə/ /duˈnə.tə/ /duˈnɛ.tə/ n fem
mujercita
(figurat) Nena que doneja.

donjulianisme /ˌdɔɲ.d͡ʒu.ɫi.aˈniz.me/ /ˌdɔɲ.ʒu.ɫi.əˈniz.mə/ n masc
donjulianismo

donostiarra /do.nos.tiˈa.ra/ /do.nos.tiˈa.rə/ /du.nus.tiˈa.rə/ adj neut
donostiarra

donzell /donˈzeʎ/ /dunˈzeʎ/ n masc
tabernero
Peix marí de la família dels làbrids,de color gris, típic dels mars del Nord (Ctenolabrus rupestris).

donzella /donˈze.ʎa/ /donˈze.ʎə/ /dunˈze.ʎə/ n fem
doncella
Dona verge.
Peix osteïcti de l'ordre dels perciformes i de la família dels làbrids (Coris julis).

dopamina /do.paˈmi.na/ /do.pəˈmi.nə/ /du.pəˈmi.nə/ n fem
dopamina

dopar /doˈpa/ /doˈpaɾ/ /duˈpa/ v
dopar

dorayaki /do.ɾaˈja.ki/ n masc
dorayaki

dormidor /dor.miˈðo/ /doɾ.miˈðo/ /doɾ.miˈðoɾ/ /dur.miˈðo/ n masc
dormitorio
Dormitori comunitari.
dormidor
Qui dorm molt; somnàmbul.
dormidero
Lloc on solen dormir els caps de bestiar o altres animals.

dormie adj
dormie

dormilec /doɾ.miˈɫek/ /doɾ.miˈɫɛk/ /dur.miˈɫɛk/ adj masc
dormilón
Que dorm molt.

dormilec /doɾ.miˈɫek/ /doɾ.miˈɫɛk/ /dur.miˈɫɛk/ n masc
dormilón
Persona que dorm molt.

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ v
dormir

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ n masc
dormitorio cuarto

dors /ˈdɔrs/ /ˈdɔs/ /ˈdɔɾs/ n masc
dorso

dorsal oceànica n fem
dorsal centro-oceánica

dos number
dos

dos-cents /ˌdoˈsens/ number
doscientos

dosar /doˈza/ /doˈzaɾ/ /duˈza/ v
dosificar
Prescriure la dosi d’un medicament.

dosi n fem
dosis

dosser /doˈse/ /doˈseɾ/ /duˈse/ n masc
dosel

dosseret /do.seˈɾet/ /do.səˈɾət/ /du.səˈɾɛt/ n masc
doselete

dossier /do.siˈe/ /do.siˈeɾ/ /du.siˈe/ n masc
dosier

dossier d'aprenentatge n masc
portafolio de aprendizaje

dossier de docència n masc
portafolio docente

dossier electrònic n masc
portafolio digital

dot /ˈdɔt/ n masc
dote
Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.
Qualitat o capacitat innata.
cherna
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Polyprion americanus)

dotació /do.ta.siˈo/ /du.tə.siˈo/ n fem
dotación
Recursos assignats a una finalitat, fundació, associació, etc.

dotar /doˈta/ /doˈtaɾ/ /duˈta/ v
dotar
Donar dot a una noia.
Assignar béns o rendes a una institució.
Equipar un establiment amb els mitjans necessaris.
Proporcionar dots o qualitats naturals.

dotze /ˈdo.d͡ze/ number
doce

dotzena /doˈd͡ze.na/ /doˈd͡zə.nə/ /duˈd͡zɛ.nə/ n fem
docena

dotzena de frare n fem
docena del fraile

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ number
duodécimo doceavo
(ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac n masc
dragón

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ n fem
dracma
Octava part d'una unça que conté dos argenços, o setanta-dos grans.
Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

draconià /dɾa.ko.niˈa/ /dɾə.ko.niˈa/ /dɾə.ku.niˈa/ adj masc
draconiano

draft n masc
draft

dragona /dɾaˈɣo.na/ /dɾəˈɣo.nə/ n fem
dragona

dragó /dɾəˈɣo/ n masc
salamanquesa
Rèptil de la família dels gecònids (Gekkonidae) d’hàbits nocturns, insectívor i amb dits adhesius.
dragón marino
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Callionymus pusillus)
primita
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Callionymus lyra)

dragó comú n masc
salamanquesa común

dragó vermell n masc
lagarto rojo

dram /ˈdɾam/ n masc
dram

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ n masc
drama obra teatral

dramatització n fem
dramatización

dramaturg /dɾa.maˈtuɾk/ /dɾə.məˈturk/ n masc
dramaturgo

dramàticament /dɾaˌma.ti.kaˈmen/ /dɾaˌma.ti.kaˈment/ /dɾəˌma.ti.kəˈmen/ /dɾəˌma.ti.kəˈment/ adv
dramáticamente

drap /ˈdɾap/ n masc
trapo

drapaire /dɾaˈpaj.ɾe/ /dɾəˈpaj.ɾə/ n neut
trapero

draper /dɾaˈpe/ /dɾaˈpeɾ/ /dɾəˈpe/ n masc
pañero

drassana /dɾaˈsa.na/ n fem
atarazana astillero

draw n masc
draw

drecera /dɾeˈse.ɾa/ n masc
atajo
Camí que, en contrast amb una altra ruta més principal, estalvia recorregut.
Per extensió, procediment amb el qual es pot obtenir alguna cosa estalviant esforços o temps.

drenar /dɾeˈna/ /dɾeˈnaɾ/ /dɾəˈna/ v
drenar

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ adj masc
derecho derecha
Referent al cantó oposat a l'esquerre.
derecho
Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ n masc
derecho
Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
derecho derecha
Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.
cara
(hoquei sobre herba) Cara esquerra de la pala d'un estic, de forma plana, l'única amb què es pot tocar la bola.

dret a l'educació n masc
derecho a la educación

dret de servei n masc
derecho a sacar

dreta /ˈdɾe.ta/ /ˈdɾə.tə/ /ˈdɾɛ.tə/ n fem
derecha
Costat dret.

dretament /ˌdɾe.taˈmen/ /ˌdɾe.taˈment/ /ˌdɾə.təˈment/ /ˌdɾɛ.təˈmen/ adv
derechamente
D'una manera dreta, de dret, en línia recta.

drethavent /ˌdɾe.taˈvent/ /ˌdɾe.taˈβen/ /ˌdɾə.təˈvənt/ /ˌdɾɛ.təˈvɛn/ /ˌdɾɛ.təˈβɛn/ n neut
derechohabiente

drets de joc n masc
green fee

dreturerament /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈmen/ /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈment/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈmen/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈment/ adv
rectamente

dretà /dɾeˈta/ adj masc
diestro
Dit d'una persona que se serveix de la mà dreta o del peu dret.

dretà /dɾeˈta/ n masc
derechista
Persona pertanyent a un partit de dreta, o que és de dretes.

dreçar /dɾeˈsa/ /dɾeˈsaɾ/ /dɾəˈsa/ v
llevar
(intransitiu) Un camí, portar tot dret cap a un lloc.
enderezar
(transitiu) Posar dret, vertical.

driblador /dɾi.bɫaˈðoɾ/ /dɾi.βɫaˈðo/ /dɾi.βɫəˈðo/ /dɾib.bɫaˈðo/ /dɾib.bɫəˈðo/ n masc
driblador

driblar /dɾibˈbɫa/ /dɾiˈbɫaɾ/ /dɾiˈβɫa/ v
driblar

driblatge /dɾibˈbɫa.d͡ʒe/ /dɾibˈbɫa.d͡ʒə/ /dɾiˈbɫa.d͡ʒe/ /dɾiˈβɫa.d͡ʒe/ /dɾiˈβɫa.d͡ʒə/ n masc
dribling

driblatge curt n masc
dribling corto

driblatge en l'aire n masc
regate en el aire

driblatge llarg n masc
dribling largo

dring /ˈdɾiŋ/ /ˈdɾiŋk/ /ˈdɾiŋk/ n masc
tintín

dringar /dɾiŋˈɡa/ /dɾiŋˈɡaɾ/ v
tintinear

drive n masc
drive

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ n fem
droga

drogoaddicció /ˌdɾɔ.ɣo.a.ðik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣo.ad.dik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣo.əd.dik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣu.əd.dik.siˈo/ n fem
drogadicción

drogoaddicte /ˌdɾɔ.ɣo.adˈdik.te/ /ˌdɾɔ.ɣo.aˈðik.te/ /ˌdɾɔ.ɣo.ədˈdik.tə/ /ˌdɾɔ.ɣu.ədˈdik.tə/ n masc
drogadicto

drogueria /dɾo.ɣeˈɾi.a/ /dɾo.ɣəˈɾi.ə/ /dɾu.ɣəˈɾi.ə/ n fem
droguería

dron /ˈdɾɔn/ n masc
dron

dropar /dɾoˈpa/ /dɾoˈpaɾ/ /dɾuˈpa/ v
dropar

dropatge n masc
dropaje

dropo /ˈdɾo.po/ /ˈdɾo.pu/ adj masc
vago
Que defuig el treball.

dropo /ˈdɾo.po/ /ˈdɾo.pu/ n masc
vago
Persona que defuig el treball.

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ n masc
druida

drusa /ˈdɾu.za/ /ˈdɾu.zə/ n fem
drusa

druïdessa /dɾu.iˈðe.sa/ /dɾu.iˈðə.sə/ /dɾu.iˈðɛ.sə/ n fem
druidesa

duana /duˈa.na/ /duˈa.nə/ n fem
aduana

duaner /du.aˈne/ /du.aˈneɾ/ /du.əˈne/ adj masc
aduanero

dublinès /du.bɫiˈnes/ /du.bɫiˈnəs/ /du.bɫiˈnɛs/ /du.βɫiˈnɛs/ adj masc
dublinés
Relatiu o pertanyent a Dublín.

dublinès /du.bɫiˈnes/ /du.bɫiˈnəs/ /du.bɫiˈnɛs/ /du.βɫiˈnɛs/ n masc
dublinés
Persona que habita o és originària de Dublín.

dubni n masc
dubnio

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ v
dudar
(intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ n masc
duda incertidumbre

dubtosament /dupˌto.zaˈmen/ /dupˌto.zaˈment/ /dupˌto.zəˈmen/ /dupˌto.zəˈment/ adv
dudosamente

dubtós /dupˈtos/ adj masc
dudoso

duc n masc
búho real
Ocell pertanyent a la família dels estrígids (Bubo bubo).
duque
Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

ducat n masc
ducado
Territori que antigament era governat per un duc.
Territori que malgrat no ser governat per un duc, ofereix el seu nom, perquè el títol de duc es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.
(numismàtica) Moneda d'or originària de Venècia i adoptada per diversos països europeus.

dues parets n masc
dos paredes

dues-centes /ˌdu.eˈsen.tes/ /ˌdu.əˈsen.təs/ number
doscientas
Forma femenina de dos-cents.

dugong /duˈɣɔŋ/ /duˈɣɔŋk/ /duˈɣɔŋk/ n masc
dugon

dugongs /duˈɣɔŋks/ /duˈɣɔŋks/ /duˈɣɔŋs/ n masc
dugónguidos

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ n fem
duna

duodenal /du.o.ðeˈnaɫ/ /du.o.ðəˈnaɫ/ /du.u.ðəˈnaɫ/ adj
duodenal

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ n masc
duodeno

duplicadament /du.pɫiˌka.ðaˈmen/ /du.pɫiˌka.ðaˈment/ /du.pɫiˌka.ðəˈmen/ /du.pɫiˌka.ðəˈment/ adv
duplicadamente

duplicar /du.pɫiˈka/ /du.pɫiˈkaɾ/ v
duplicar

duquessa /duˈke.sa/ /duˈkə.sə/ /duˈkɛ.sə/ n fem
duquesa

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ adj masc
duro
De duresa, fort, difícil de ratllar, resistent.

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ v
llevar
Portar posat.
Portar amb les mans, a la butxaca, carregar amb el cos alguna cosa.

durablement /duˌɾa.bɫeˈment/ /duˌɾa.βɫeˈmen/ /duˌɾa.βɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫeˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈment/ adv
durablemente

durada /duˈɾa.ða/ /duˈɾa.ðə/ n fem
duración

durador /du.ɾaˈðo/ /du.ɾaˈðoɾ/ /du.ɾəˈðo/ adj masc
duradero

dural /duˈɾaɫ/ adj
dural
Relatiu a la duramàter.

durament /ˌdu.ɾaˈmen/ /ˌdu.ɾaˈment/ /ˌdu.ɾəˈmen/ /ˌdu.ɾəˈment/ adv
duramente

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ preposition
durante

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ v
durar

duresa /duˈɾe.za/ /duˈɾə.zə/ /duˈɾɛ.zə/ n fem
dureza

duresa innecessària n fem
dureza innecesaria

durisòl /du.ɾiˈsɔɫ/ n masc
durisol

durícia /duˈɾi.si.a/ /duˈɾi.si.ə/ n fem
callo

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ n fem
ducha
Bany pres en una dutxa.

dutxar /duˈt͡ʃa/ /duˈt͡ʃaɾ/ v
ducharse
(pronominal) Prendre una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ n masc
dáctilo
(literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.
grama
(botànica) Herba perenne del gènere Dactylis present en prats, pastures i erms.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ adj
dálmata
Relatiu o pertanyent a Dalmàcia.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ n masc
dálmata
(invariable) Antiga llengua romànica parlada a l'actual Dalmàcia.
(epicè) Tipus de gos de talla mitjana amb pelatge blanc i taques negres.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ n neut
dálmata
Persona que habita o és originària de Dalmàcia.

dàrsena /ˈðaɾ.se.na/ /ˈðaɾ.sə.nə/ n fem
dársena

dàtil n masc
dátil

dèbilment /ˌdɛ.biɫˈmen/ /ˌdɛ.biɫˈment/ /ˌdɛ.βiɫˈmen/ adv
débilmente

dèbit /ˈdɛ.βit/ n masc
deuda

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ n fem
década
Període de deu anys.
Període de deu dies.

dècima /ˈdɛ.si.ma/ /ˈdɛ.si.mə/ n fem
décima
Composició poètica de deu versos, generalment octosíl·labs o heptasíl·labs.

dèdal /ˈdɛ.ðaɫ/ /ˈdɛ.ðəɫ/ n masc
laberinto
Laberint com a joc.

dèficit /ˈdɛ.fi.sit/ n masc
déficit

dèficit estructural n masc
déficit estructural

dèspota /ˈdɛs.po.ta/ /ˈdɛs.po.tə/ /ˈdɛs.pu.tə/ n neut
déspota

déntol /ˈden.toɫ/ /ˈden.tuɫ/ n masc
denton

déntol corcorvat n masc
sama de pluma

déu n masc
dios

dígit /ˈdi.d͡ʒit/ /ˈdi.ʒit/ n masc
dígito
Cadascun dels símbols que s'utilitzen en matemàtica per representat les quantitats des de l'u fins al nou i també el zero.
Amb relació al còmput dels eclipsis, una dotzena part del diàmetre del Sol o de la Lluna.

dígraf /ˈdi.ɣɾaf/ /ˈdi.ɣɾəf/ n masc
dígrafo

díode n masc
diodo

díptic /ˈdip.tik/ n masc
díptico

dírham /ˈdir.əm/ /ˈdiɾ.am/ n masc
dírham

dòcil /ˈdɔ.siɫ/ adj
dócil
Que accepta les normes.

dòcilment /ˌdɔ.siɫˈmen/ /ˌdɔ.siɫˈment/ adv
dócilmente

dòlar /ˈdɔ.ɫaɾ/ n masc
dólar

dòmino /ˈdɔ.mi.no/ /ˈdɔ.mi.nu/ n masc
dominó

dòngola /ˈdɔŋ.ɡo.ɫa/ /ˈdɔŋ.ɡo.ɫə/ /ˈdɔŋ.ɡu.ɫə/ n fem
dóngola

dònut /ˈdɔ.nut/ n masc
dónut pirueta donut
Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

e /ˈe/ n fem
e

eagle n masc
eagle

eben /ˈe.ben/ /ˈe.βən/ n masc
ébano

ebenista /e.beˈnis.ta/ /e.beˈnis.te/ /ə.βəˈnis.tə/ n neut
ebanista
Persona que treballa amb fustes fines.

eclecticisme /e.kɫek.tiˈsiz.me/ /ə.kɫək.tiˈsiz.mə/ n masc
eclecticismo

eclesial /e.kɫe.ziˈaɫ/ /ə.kɫə.ziˈaɫ/ adj
eclesial

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ adj masc
eclesiástico
Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclesiàsticament /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈmen/ /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈment/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈmen/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈment/ adv
eclesiásticamente

eclipsar /e.klipˈsa/ /e.klipˈsaɾ/ /ə.kɫipˈsa/ v
eclipsar

eclipsi /eˈkɫip.si/ n masc
eclipse

eclèctic /eˈkɫɛk.tik/ /əˈkɫɛk.tik/ adj masc
ecléctico

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ n masc
eco

ecoansietat /ˌe.ko.an.si.eˈtat/ /ˌɛ.ko.ən.si.əˈtat/ /ˌɛ.ku.ən.si.əˈtat/ n fem
ecoansiedad

ecoformació n fem
ecoformación

ecografia /ˌe.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ˌɛ.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌɛ.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
ecografía

ecologista /e.ko.ɫoˈd͡ʒis.ta/ /e.ko.ɫoˈd͡ʒis.te/ /e.ko.ɫoˈʒis.ta/ /e.ko.ɫoˈʒis.te/ /ə.ko.ɫoˈʒis.tə/ /ə.ku.ɫuˈʒis.tə/ adj
ecologista
Relatiu o pertanyent a l’ecologisme.

ecologista /e.ko.ɫoˈd͡ʒis.ta/ /e.ko.ɫoˈd͡ʒis.te/ /e.ko.ɫoˈʒis.ta/ /e.ko.ɫoˈʒis.te/ /ə.ko.ɫoˈʒis.tə/ /ə.ku.ɫuˈʒis.tə/ n neut
ecologista
Partidari de l’ecologisme.

ecològic /e.koˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.koˈɫɔ.ʒik/ /ə.koˈɫɔ.ʒik/ /ə.kuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
ecológico

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ n fem
economía
Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

economia de l'educació n fem
economía de la educación

economitzar /e.ko.no.miˈd͡za/ /e.ko.no.miˈza/ /e.ko.no.miˈzaɾ/ /ə.ko.no.miˈd͡za/ /ə.ku.nu.miˈd͡za/ v
economizar

econòmic /e.koˈnɔ.mik/ /ə.koˈnɔ.mik/ /ə.kuˈnɔ.mik/ adj masc
económico

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
económicamente

ecoturisme n masc
ecoturismo

ecs /ˈɛks/ Interjection
puf

ectoderma /ek.toˈðeɾ.ma/ /ək.toˈðəɾ.mə/ /ək.tuˈðɛr.mə/ n masc
ectodermo

ecètica /eˈsɛ.ti.ka/ /əˈsɛ.ti.kə/ n fem
ecética

edat /eˈðat/ n fem
edad
Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edat cronològica n fem
edad cronológica

edat escolar n fem
edad escolar

edat mental n fem
edad mental

edició /e.ði.siˈo/ /ə.ði.siˈo/ n fem
edición

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ n masc
edicto

edificar /e.ði.fiˈka/ /e.ði.fiˈkaɾ/ /ə.ði.fiˈka/ v
edificar

edifici /e.ðiˈfi.si/ n masc
edificio construcción

edifici escolar n masc
edificio escolar

editar /e.ðiˈta/ /e.ðiˈtaɾ/ v
editar
Preparar la publicació d’una obra impresa o gravada.
(informàtica) Preparar o modificar dades.

editor /e.ðiˈto/ /e.ðiˈtoɾ/ /ə.ðiˈto/ n masc
editor
Persona d'una editorial o d'una empresa periodística que dirigeix els continguts.
(informàtica) Programa per crear i modificar fitxers, especialment de fitxers de text.

editorial /e.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.tu.ɾiˈaɫ/ n fem
editorial
Empresa que reprodueix i distribueix texts i altres documents.

editorial /e.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.tu.ɾiˈaɫ/ n masc
editorial
Gènere periodístic d'opinió sense firma que reflecteix l'opinió de l'empresa que gestiona el mitjà.

edredó /e.ðɾeˈðo/ /ə.ðɾəˈðo/ n masc
edredón

educabilitat /e.ðu.ka.bi.ɫiˈtat/ /ə.ðu.kə.βi.ɫiˈtat/ n fem
educabilidad

educació /e.ðu.ka.siˈo/ n fem
educación
Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.
Bons costums i maneres.
Conjunt de sabers d'una persona, experiències acadèmiques.

educació a distància n fem
educación a distancia

educació artística n fem
educación artística

educació comparada n fem
educación comparada

educació compensatòria n fem
educación compensatoria

educació comprensiva n fem
educación comprensiva

educació d'adults n fem
educación de adultos

educació de masses n fem
educación de masas

educació diferenciada n fem
educación diferenciada

educació emocional n fem
educación emocional

educació en el lleure n fem
educación en el tiempo libre

educació en valors n fem
educación en valores

educació especial n fem
educación especial

educació estètica n fem
educación estética

educació extraescolar n fem
educación extraescolar

educació familiar n fem
educación familiar

educació formal n fem
educación formal

educació física n fem
educación física

educació humanística n fem
educación humanística

educació inclusiva n fem
educación inclusiva

educació infantil n fem
educación infantil

educació informal n fem
educación informal

educació integral n fem
educación integral

educació intel·lectual n fem
educación intelectual

educació intercultural n fem
educación intercultural

educació internacional n fem
educación internacional

educació laica n fem
educación laica

educació llibertària n fem
educación libertaria

educació mixta n fem
educación mixta

educació moral n fem
educación moral

educació multicultural n fem
educación multicultural

educació musical n fem
educación musical

educació no directiva n fem
educación no directiva

educació no formal n fem
educación no formal

educació obligatòria n fem
educación obligatoria

educació patrimonial n fem
educación patrimonial

educació per a la ciutadania n fem
educación para la ciudadanía

educació per a la pau n fem
educación para la paz

educació per a la salut n fem
educación para la salud

educació per al consum n fem
educación para el consumo

educació per al desenvolupament n fem
educación para el desarrollo

educació per al desenvolupament sostenible n fem
educación ambiental

educació personalitzada n fem
educación personalizada

educació popular n fem
educación popular

educació primària n fem
educación primaria

educació psicomotora n fem
educación psicomotriz

educació recurrent n fem
educación recurrente

educació religiosa n fem
educación religiosa

educació secundària n fem
educación secundaria

educació secundària obligatòria n fem
educación secundaria obligatoria

educació sensorial n fem
educación sensorial

educació sexual n fem
educación sexual

educació social n fem
educación social

educació superior n fem
educación superior

educació superior transfronterera n fem
educación superior transfronteriza

educació universitària n fem
educación universitaria

educació urbana n fem
educación urbana

educació visual i plàstica n fem
educación plástica

educació viària n fem
educación vial

educador /e.ðu.kaˈðo/ /e.ðu.kaˈðoɾ/ /ə.ðu.kəˈðo/ n masc
educador

educador d'adults n masc
educador de adultos

educador de carrer n masc
educador de calle

educador en el lleure infantil i juvenil n masc
educador de tiempo libre infantil y juvenil

educador especialitzat n masc
educador especializado

educador familiar n masc
educador familiar

educador infantil n masc
educador infantil

educador social n masc
educador social

educand /e.ðuˈkan/ /e.ðuˈkant/ /ə.ðuˈkan/ /ə.ðuˈkant/ n masc
educando

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ adj masc
educado

educatiu /e.ðu.kaˈtiw/ /ə.ðu.kəˈtiw/ adj masc
educacional
Relatiu o pertanyent a l'educació.
educador
Que educa, que transmet coneixements, actituds, valors o formes de cultura, que serveix per a transmetre'ls.

educativitat n fem
educatividad

eduir /e.ðuˈi/ /e.ðuˈiɾ/ /ə.ðuˈi/ v
educir

edulcorar /e.ðuɫ.koˈɾa/ /e.ðuɫ.koˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.koˈɾa/ /ə.ðuɫ.kuˈɾa/ v
edulcorar

edumàtica /e.ðuˈma.ti.ka/ /ə.ðuˈma.ti.kə/ n fem
edumática

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ n fem
efe

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
efecto

efecte Pigmalió n masc
efecto Pigmalión

efecte combinat n masc
efecto combinado

efecte d'halo n masc
efecto halo

efecte de retrocés n masc
efecto cortado

efecte de rodolament n masc
rollspin

efecte extern n masc
efecto externo

efecte helicoïdal n masc
efecto helicoidal

efecte hivernacle n masc
efecto invernadero

efecte lateral n masc
efecto lateral

efecte liftat n masc
efecto liftado

efecte vertical n masc
efecto vertical

efectiu /e.fekˈtiw/ /ə.fəkˈtiw/ adj masc
efectivo
Real i palpable, no teòric.

efectiu /e.fekˈtiw/ /ə.fəkˈtiw/ n masc
efectivo
Diner líquid, o en metàl·lic típicament en forma de paper moneda.

efectivament /e.fekˌti.vaˈment/ /e.fekˌti.βaˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈment/ /ə.fəkˌti.βəˈmen/ adv
efectivamente

efectuar /e.fek.tuˈa/ /e.fek.tuˈaɾ/ /ə.fək.tuˈa/ v
efectuar

efeminadament /e.fe.miˌna.ðaˈmen/ /e.fe.miˌna.ðaˈment/ /ə.fə.miˌna.ðəˈmen/ /ə.fə.miˌna.ðəˈment/ adv
afeminadamente

efeminar /e.fe.miˈna/ /e.fe.miˈnaɾ/ /ə.fə.miˈna/ v
afeminar

efeminat /e.fe.miˈnat/ /ə.fə.miˈnat/ adj
afeminado

eficaçment /e.fiˌkazˈmen/ /e.fiˌkazˈment/ /ə.fiˌkazˈmen/ /ə.fiˌkazˈment/ adv
eficazmente

eficient /e.fi.siˈen/ /e.fi.siˈent/ /ə.fi.siˈen/ /ə.fi.siˈent/ adj
eficiente

eficientment /e.fi.siˌemˈmen/ /e.fi.siˌemˈment/ /ə.fi.siˌemˈmen/ /ə.fi.siˌemˈment/ adv
eficientemente

eficiència /e.fi.siˈɛn.si.a/ /ə.fi.siˈɛn.si.ə/ n fem
eficiencia
Relació entre els resultats obtinguts i els recursos utilitzats.

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ n fem
eficacia

efigiar /e.fi.d͡ʒiˈa/ /e.fi.d͡ʒiˈaɾ/ /e.fi.ʒiˈa/ /ə.fi.ʒiˈa/ v
ejecutar en efigie

efluir /e.fɫuˈi/ /e.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ v
emanar

efusivament /e.fuˌzi.vaˈment/ /e.fuˌzi.βaˈmen/ /ə.fuˌzi.vəˈmen/ /ə.fuˌzi.vəˈment/ /ə.fuˌzi.βəˈmen/ adv
efusivamente

efígie /eˈfi.ʒi.e/ /əˈfi.ʒi.ə/ n fem
efigie

efímer /eˈfi.meɾ/ /əˈfi.mər/ adj masc
efímero
Que té una duració màxima d'un dia.
De duració molt breu.

efímera /eˈfi.me.ɾa/ /əˈfi.mə.ɾə/ n fem
efímera
Insecte pterigot, d'ales membranoses, amb dos o tres cercs, que viu a l'aigua fins que surt per aparellar-se i morir quasi immediatament.

efímerament /eˌfi.me.ɾaˈmen/ /eˌfi.me.ɾaˈment/ /əˌfi.mə.ɾəˈmen/ /əˌfi.mə.ɾəˈment/ adv
efímeramente

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ adj masc
egipcio
Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ n masc
egipcio
Persona que habita o és originària d'Egipte.
(masculí singular) Llengua afroasiàtica parlada a l'Antic Egipte.

eglefí /e.ɣɫeˈfi/ /ə.ɣɫəˈfi/ n masc
eglefino

egocentrisme /e.ɣo.senˈtɾiz.me/ /ə.ɣo.sənˈtɾiz.mə/ /ə.ɣu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
egocentrismo

egocèntric /e.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣuˈsɛn.tɾik/ adj masc
egocéntrico

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ n masc
egoísmo

egoista /e.ɣoˈis.ta/ /e.ɣoˈis.te/ /ə.ɣoˈis.tə/ /ə.ɣuˈis.tə/ adj
egoísta

egrègiament /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈmen/ /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈment/ /eˌɣɾɛ.ʒi.aˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈment/ adv
egregiamente

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ n fem
yegua

eguí /eˈɣi/ /əˈɣi/ adj masc
yeguato

eh /ˈe/ /ˈə/ /ˈɛ/ Interjection
qué
(interrogatiu) Petició de repetició o d’aclariment.
no
(interrogatiu) Petició de conformitat.
eh
(interrogatiu) Petició d’atenció.
Exclamació per cridar l’atenció d’algú.
puf
Exclamació de fàstic.

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ n fem
herramienta
Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.
(pilota basca) Instrument que s'utilitza per a colpejar o llançar la pilota.

einam /ejˈnam/ /əjˈnam/ n masc
herramental

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ n masc
einstenio

eivissenc /ej.viˈseŋk/ /ej.βiˈseŋ/ /əj.viˈsəŋk/ /əj.viˈsɛŋk/ /əj.βiˈsɛŋ/ adj masc
ibicenco

eix /ˈejʃ/ n masc
eje
Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.
Barra a la qual va unit un mecanisme que efectua girs.

eix transversal n masc
eje transversal

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ n masc
enjambre

eixamar /e.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈmaɾ/ /ə.ʃəˈma/ v
enjambrar

eixamenar /e.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈnaɾ/ /ə.ʃə.məˈna/ v
enjambrar

eixamorar /e.ʃa.moˈɾa/ /ej.ʃa.moˈɾa/ /ej.ʃa.moˈɾaɾ/ /ə.ʃə.moˈɾa/ /ə.ʃə.muˈɾa/ v
enjugar
Mig eixugar.
humedecer
Humitejar, no remullant del tot, estovar.

eixamplar /aj.ʃamˈpɫa/ /e.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫaɾ/ /ə.ʃəmˈpɫa/ v
ensanchar ampliar

eixample /ejˈʃam.pɫe/ /eˈʃam.pɫe/ /əˈʃam.pɫə/ n masc
ensanche

eixancarrar /e.ʃaŋ.kaˈra/ /ej.ʃaŋ.kaˈra/ /ej.ʃaŋ.kaˈraɾ/ v
despatarrar

eixarm /ejˈʃarm/ /ejˈʃaɾm/ /eˈʃaɾm/ /əˈʃarm/ n masc
ensalmo

eixarmar /e.ʃaɾˈma/ /ej.ʃarˈma/ /ej.ʃaɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ v
ensalmar

eixarmentar /ej.ʃar.menˈta/ /ej.ʃaɾ.menˈtaɾ/ /ə.ʃər.mənˈta/ v
sarmentar

eixarreir /e.ʃa.reˈi/ /ej.ʃa.reˈi/ /ej.ʃa.reˈiɾ/ /ə.ʃə.rəˈi/ v
dessecher resecar

eixaugar /e.ʃawˈɣa/ /ej.ʃawˈɣa/ /ej.ʃawˈɣaɾ/ /ə.ʃəwˈɣa/ v
halar

eixelebradament /e.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ej.ʃe.ɫeˌbɾa.ðaˈment/ /ej.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈment/ /ə.ʃə.ɫəˌβɾa.ðəˈmen/ adv
alocadamente

eixeridament /e.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈment/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈmen/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈment/ adv
vivamente

eixerit /e.ʃeˈɾit/ /ej.ʃeˈɾit/ /ə.ʃəˈɾit/ adj masc
espabilado

eixermar /e.ʃeɾˈma/ /ej.ʃerˈma/ /ej.ʃeɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ v
desbrozar

eixida /ejˈʃi.ða/ /eˈʃi.ða/ /əˈʃi.ðə/ n fem
salida
Acció d'eixir.
Despatx, venda.
La part per on s'ix.
Passeig al camp.
Pretext, recurs.
Marxa de la tropa.
Medi o raó amb què es venç algun argument, dificultat o perill.
Fi o terminació d'algun negoci.
Document que dóna el zelador per a mudar d'habitació, i per extensió, qualsevol document que acredita o autoritza la sortida d'algun lloc.
arranque
Ocurrència viva i sobtada.
vuelta
Acció i expressió aspra i sensible del geni natural d'algú, especialment de qui no s'esperava.

eixir /ejˈʃi/ /ejˈʃiɾ/ /eˈʃi/ /iˈʃi/ /əˈʃi/ v
salir

eixivernar /e.ʃi.βeɾˈna/ /ej.ʃi.veɾˈnaɾ/ /ej.ʃi.βerˈna/ /ə.ʃi.vəɾˈna/ /ə.ʃi.βərˈna/ v
invernar

eixobrir /e.ʃuˈβɾi/ /ej.ʃoˈbɾiɾ/ /ej.ʃoˈβɾi/ /ej.ʃuˈβɾi/ /ə.ʃoˈbɾi/ /ə.ʃuˈbɾi/ /ə.ʃuˈβɾi/ v
jirpear

eixorbir /e.ʃoɾˈβi/ /ej.ʃorˈβi/ /ej.ʃoɾˈbiɾ/ /ə.ʃoɾˈbi/ /ə.ʃurˈbi/ v
jirpear

eixordador /e.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ej.ʃor.ðaˈðo/ /ej.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ə.ʃoɾ.ðəˈðo/ /ə.ʃur.dəˈðo/ /ə.ʃur.ðəˈðo/ adj masc
ensordecedor

eixordar /e.ʃoɾˈða/ /ej.ʃorˈða/ /ej.ʃoɾˈðaɾ/ /ə.ʃoɾˈða/ /ə.ʃurˈða/ v
ensordecer

eixugacabells /e.ʃu.ɣa.kaˈβeʎʃ/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈbeʎs/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈβeʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbəʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbɛʎs/ n masc
secador

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ adj masc
secante
Que eixuga.

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ n masc
paño
Drap per a eixugar.
secador
Aparell per a eixugar, especialment eixugacabells.

eixugadora /e.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ej.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ə.ʃu.ɣəˈðo.ɾə/ n fem
secadora

eixugamà /e.ʃu.ɣaˈma/ /ej.ʃu.ɣaˈma/ /ə.ʃu.ɣəˈma/ n masc
paño de manos

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ v
secar enjugar
Llevar la humitat superficial d'una cosa.
secar
Llevar la humitat d'una cosa per evaporació de l'aigua.

eixut /ejˈʃut/ /eˈʃut/ /əˈʃut/ adj masc
seco
Sense humitat després de treure'n el líquid.

eixutament /ejˌʃu.taˈmen/ /ejˌʃu.taˈment/ /eˌʃu.taˈmen/ /əˌʃu.təˈmen/ /əˌʃu.təˈment/ adv
secamente

eixàrcia /ejˈʃar.si.a/ /ejˈʃaɾ.si.a/ /eˈʃaɾ.si.a/ /əˈʃar.si.ə/ n fem
jarcia
Cordam i ormeigs principals d'una nau.
sarcia
Filat per a pescar.

ejacular /e.d͡ʒa.kuˈɫa/ /e.d͡ʒa.kuˈɫaɾ/ /e.ʒa.kuˈɫa/ /ə.ʒə.kuˈɫa/ v
eyacular

el /eɫ/ article
el
Article determinat masculí singular que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

el /eɫ/ pronoun
lo
Acusatiu del masculí singular del pronom personal "ell".

el dia de demà adv
el día de mañana

el més calent és a l'aigüera idiom
brillar per su ausencia to be in the pipeline

el pro i el contra n masc
el pro y el contra

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ n fem
ele

ela doble n fem
elle

elaboració /e.ɫa.bo.ɾa.siˈo/ /ə.ɫə.bo.ɾə.siˈo/ /ə.ɫə.bu.ɾə.siˈo/ /ə.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ n fem
elaboración

elaborar /e.ɫa.boˈɾaɾ/ /e.ɫa.βoˈɾa/ /ə.ɫə.boˈɾa/ /ə.ɫə.buˈɾa/ /ə.ɫə.βuˈɾa/ v
elaborar

elatiu /e.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ n masc
elativo

elecció /e.ɫek.siˈo/ n fem
elección

elecció de camp n fem
elección de campo

elecció de professió n fem
elección de profesión

elecció de servei n fem
elección de saque

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ adj
eletoral

electorat /e.ɫek.toˈɾat/ /ə.ɫək.toˈɾat/ /ə.ɫək.tuˈɾat/ n masc
electorado

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ n fem
electricidad

electritzar /e.ɫek.tɾiˈd͡za/ /e.ɫek.tɾiˈza/ /e.ɫek.tɾiˈzaɾ/ /ə.ɫək.tɾiˈd͡za/ v
electrizar

electrocardiograma /eˌɫek.tɾo.kaɾ.ði.oˈɣɾa.ma/ /əˌɫɛk.tɾo.kəɾ.ði.oˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.di.uˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.ði.uˈɣɾa.mə/ n masc
electrocardiograma

electrolitzar /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzaɾ/ /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za/ /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za/ v
electrolizar

electrostàtic /e.ɫek.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾusˈta.tik/ adj masc
electrostático

electrostàtica /e.ɫek.tɾosˈta.ti.ka/ /ə.ɫək.tɾosˈta.ti.kə/ /ə.ɫək.tɾusˈta.ti.kə/ n fem
electrostática

electrònic /e.ɫekˈtɾɔ.nik/ /ə.ɫəkˈtɾɔ.nik/ adj masc
electrónico
Relatiu als electrons.
Relatiu a la electrònica.

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ n fem
electrónica

electrònica digital n fem
electrónica digital

electró /e.ɫekˈtɾo/ n masc
electrón

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ n masc
elefante éléphant
Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elefant marí n masc
elefante marino

elefant marí meridional n masc
foca elephante del sur

elefant marí septentrional n masc
foca elephante del norte

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ adj
elegante

elegantment /e.ɫeˌɣamˈmen/ /e.ɫeˌɣamˈment/ /ə.ɫəˌɣamˈmen/ /ə.ɫəˌɣamˈment/ adv
elegantemente

elegia /e.ɫeˈd͡ʒi.a/ /e.ɫeˈʒi.a/ /ə.ɫəˈʒi.ə/ n fem
elegía

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ v
elegir
Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.
Nomenar algú per elecció per a un càrrec o dignitat.

elegíac /e.ɫeˈd͡ʒi.ak/ /e.ɫeˈʒi.ak/ /ə.ɫəˈʒi.ək/ adj masc
elegíaco
De l'elegia, de la mateixa naturalesa.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ n masc
elemento
Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
(química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic n masc
elemento químico

elementalment /e.ɫe.menˌtaɫˈmen/ /e.ɫe.menˌtaɫˈment/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈmen/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈment/ adv
elementalmente

eleusini /e.ɫewˈzi.ni/ /ə.ɫəwˈzi.ni/ adj masc
eleusino
Relatiu o pertanyent a Eleusis.

eleusini /e.ɫewˈzi.ni/ /ə.ɫəwˈzi.ni/ n masc
eleusino
Persona que habita o és originària d'Eleusis.

elevació n fem
loft

elevadament /e.ɫeˌva.ðaˈment/ /e.ɫeˌβa.ðaˈmen/ /ə.ɫəˌva.ðəˈmen/ /ə.ɫəˌva.ðəˈment/ /ə.ɫəˌβa.ðəˈmen/ adv
elevadamente

elevar /e.ɫeˈvaɾ/ /e.ɫeˈβa/ /ə.ɫəˈva/ v
elevar
Portar més amunt.
Fer augmentar l’alçària.
Augmentar en quantitat.
Dirigir un escrit a una autoritat superior.

elevar al quadrat v
elevar al cuadrado

elevat /e.ɫeˈvat/ /e.ɫeˈβat/ /ə.ɫəˈvat/ /ə.ɫəˈβat/ adj masc
elevado

elidir /e.ɫiˈði/ /e.ɫiˈðiɾ/ /ə.ɫiˈði/ v
elidir

eliminació /e.ɫi.mi.na.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ɛ.li.mi.na.siˈo/ n fem
eliminación
(hípica, basquetbol) Desqualificació d'un esportista d'una prova, un encontre o una competició per una falta reiterada.
(beisbol) Acció d'un defensor de fer abandonar el partit a un batedor o un corredor fins al temps de bat següent.
culling
(videojocs) Procés de la renderització en què es determinen i se suprimeixen els objectes gràfics o les zones d'un objecte gràfic de la pantalla que no són visibles per a l'observador.

eliminació automàtica n fem
eliminación automática

eliminació de cares posteriors n fem
eliminación de caras posteriores

eliminació de parts ocultes n fem
eliminación de caras ocultas

eliminació directa n fem
eliminación directa

eliminació forçada n fem
eliminación forzada

eliminació per strikes n fem
eliminación por strikes

eliminar /e.ɫi.miˈna/ /e.ɫi.miˈnaɾ/ /ə.ɫi.miˈna/ v
eliminar
Destruir, esborrar.
(hípica, basquetbol) Desqualificar un esportista d'una prova, un encontre o una competició per una falta reiterada.
(beisbol) Fer abandonar el partit, un defensor, a un batedor o un corredor fins al temps de bat següent.

eliminatòria directa n fem
eliminatoria directa

elit /eˈɫit/ /əˈɫit/ n fem
élite

ell /ˈɛʎ/ pronoun
él

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ pronoun
ella

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ pronoun
ellas

elli /ˈe.ʎi/ pronoun
elle

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ pronoun
ellos

elm /ˈɛɫm/ n masc
yelmo

elocució /e.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫu.ku.siˈo/ n fem
elocución

elogiar /e.ɫo.d͡ʒiˈa/ /e.ɫo.d͡ʒiˈaɾ/ /e.ɫo.ʒiˈa/ /ə.ɫo.ʒiˈa/ /ə.ɫu.ʒiˈa/ v
elogiar

eloqüentment /e.ɫoˌkwemˈmen/ /e.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫuˌkwemˈmen/ adv
elocuentemente

eloqüència /e.ɫoˈkwɛn.si.a/ /ə.ɫuˈkwɛn.si.ə/ n fem
elocuencia

els /eɫs/ article
los
Article determinat masculí plural que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

els /eɫs/ pronoun
los
Acusatiu del masculí plural del pronom personal de tercera persona, "ells" o "vostès".
Datiu plural masculí i femení del pronom personal de tercera persona.

elucubració /e.ɫu.ku.βɾa.siˈo/ /ə.ɫu.ku.βɾə.siˈo/ n fem
elucubración

elucubrar /e.ɫu.kuˈβɾa/ /e.ɫu.kuˈβɾaɾ/ /ə.ɫu.kuˈβɾa/ v
elucubrare lucubrar

eludir /e.ɫuˈði/ /e.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ v
eludir
Fugir la dificultat, sortir d'ella amb algun artifici; escapar-se.
Burlar-se d'alguna cosa, fer que no tingui efecte per mitjà d'algun artifici.

eluir /e.ɫuˈi/ /e.ɫuˈiɾ/ /ə.ɫuˈi/ v
eluir

elusió fiscal n fem
elusión fiscal

el·lipse /eɫˈɫip.se/ /eˈɫip.se/ /əɫˈɫip.sə/ /əˈɫip.sə/ n fem
elipse

el·lipsi /eɫˈɫip.si/ /eˈɫip.si/ /əɫˈɫip.si/ /əˈɫip.si/ n fem
elipsis

el·lipsoïdal /e.ɫip.so.iˈðaɫ/ /eɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /ə.ɫip.su.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.su.iˈðaɫ/ adj
elipsoidal

el·lípticament /eɫˌɫip.ti.kaˈmen/ /eɫˌɫip.ti.kaˈment/ /eˌɫip.ti.kaˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈment/ /əˌɫip.ti.kəˈmen/ adv
elípticamente

elàsticament /eˌɫas.ti.kaˈmen/ /eˌɫas.ti.kaˈment/ /əˌɫas.ti.kəˈmen/ /əˌɫas.ti.kəˈment/ adv
elásticamente

elèctric /eˈɫɛk.tɾik/ /əˈɫɛk.tɾik/ adj masc
eléctrico

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ n fem
eme

emancipació /e.man.si.pa.siˈo/ /ə.mən.si.pə.siˈo/ n fem
emancipación

emancipar /e.man.siˈpa/ /e.man.siˈpaɾ/ /ə.mən.siˈpa/ v
emancipar

emascular /e.mas.kuˈɫa/ /e.mas.kuˈɫaɾ/ /ə.məs.kuˈɫa/ v
emascular

embadalir /em.ba.ðaˈɫi/ /em.ba.ðaˈɫiɾ/ /əm.bə.ðəˈɫi/ v
embelesar

embafament /em.ba.faˈmen/ /em.ba.faˈment/ /əm.bə.fəˈmen/ /əm.bə.fəˈment/ n masc
empalago

embajanir /em.ba.d͡ʒaˈni/ /em.ba.d͡ʒaˈniɾ/ /em.ba.ʒaˈni/ /əm.bə.ʒəˈni/ v
embobecer

embalatge /em.baˈɫa.d͡ʒe/ /əm.bəˈɫa.d͡ʒə/ n masc
embalaje

embalbir /em.baɫˈbiɾ/ /em.baɫˈβi/ /əm.bəɫˈβi/ v
aterir

embalum /em.baˈɫum/ /əm.bəˈɫum/ n masc
bulto

embalumar /am.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈmaɾ/ /əm.bə.ɫuˈma/ v
sobrecargar

embambar /em.bamˈba/ /em.bamˈbaɾ/ /əm.bəmˈba/ v
embobar

embarassada /em.ba.ɾaˈsa.ða/ /əm.bə.ɾəˈsa.ðə/ n fem
embarazada

embarassar /am.ba.ɾaˈsa/ /em.ba.ɾaˈsa/ /em.ba.ɾaˈsaɾ/ /əm.bə.ɾəˈsa/ v
embarazar

embarbussament /em.baɾ.βu.saˈmen/ /əm.bər.bu.səˈmen/ n masc
trabalenguas
Joc de paraules amb dificultat de pronúncia basant-se en la similitud dels sons que contenen.

embarbussar-se /em.baɾ.buˈsaɾ.se/ /əm.bər.bu.sərˈsə/ /əm.bər.buˈsar.sə/ /əm.bəɾ.buˈsaɾ.sə/ v
embarullarse

embarcació /em.baɾ.ka.siˈo/ n fem
embarcación

embarrilar /am.ba.riˈɫa/ /em.ba.riˈɫa/ /em.ba.riˈɫaɾ/ /əm.bə.riˈɫa/ v
embarrilar

embarrotar /am.ba.roˈta/ /am.ba.roˈtaɾ/ /em.ba.roˈta/ /em.ba.roˈtaɾ/ /əm.bə.roˈta/ /əm.bə.ruˈta/ v
abarrotar

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ n masc
embarazo
Estat de la dona prenyada.
Cosa que embarassa, un destorb.

embasardir /em.ba.zarˈði/ /em.ba.zaɾˈði/ /em.ba.zaɾˈðiɾ/ /əm.bə.zərˈdi/ v
pavor

embassament /em.ba.saˈmen/ /em.ba.saˈment/ /əm.bə.səˈmen/ /əm.bə.səˈment/ n masc
embalse pantano

embastardir /em.bas.tarˈði/ /em.bas.taɾˈði/ /em.bas.taɾˈðiɾ/ /əm.bəs.tərˈdi/ v
bastardear

embellir /am.baˈʎi/ /am.beˈʎi/ /am.beˈʎiɾ/ /em.beˈʎi/ /em.beˈʎiɾ/ /əm.bəˈʎi/ v
embellecer
Fer tornar bell; adornar.
embelesar
Agradar, encisar.

embenar /am.beˈna/ /am.beˈnaɾ/ /em.beˈna/ /em.beˈnaɾ/ v
vendar

embetumar /am.be.tuˈma/ /em.be.tuˈma/ /em.be.tuˈmaɾ/ /əm.bə.tuˈma/ v
embetunar
Posar betum.
embaucar
Enganyar amb bones paraules.

emblanquinar /am.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈnaɾ/ /əm.bɫəŋ.kiˈna/ v
blanquear

emblanquir /am.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈkiɾ/ /əm.bɫəŋˈki/ v
blanquear

emblar /emˈbɫa/ /emˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ v
robar

emblavir /am.bɫaˈβi/ /em.bɫaˈviɾ/ /em.bɫaˈβi/ /əm.bɫəˈvi/ /əm.bɫəˈβi/ v
azular

emblema /emˈbɫe.ma/ /əmˈbɫɛ.mə/ n masc
emblema

emblemàticament /em.bɫeˌma.ti.kaˈmen/ /em.bɫeˌma.ti.kaˈment/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈmen/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈment/ adv
emblemáticamente

embocar /am.boˈka/ /am.buˈka/ /em.boˈka/ /em.boˈkaɾ/ /əm.boˈka/ /əm.buˈka/ v
embocar
(golf) Introduir una bola dintre un forat.

embogir /am.boˈʒi/ /em.boˈd͡ʒi/ /em.boˈd͡ʒiɾ/ /em.boˈʒi/ /əm.boˈʒi/ /əm.buˈʒi/ v
enloquecer

emboirar /am.bojˈɾa/ /em.bojˈɾa/ /em.bojˈɾaɾ/ /əm.bojˈɾa/ /əm.bujˈɾa/ v
aneblar

embolar /am.boˈɫa/ /am.buˈɾa/ /em.boˈɫa/ /em.boˈɫaɾ/ /əm.boˈɫa/ /əm.buˈɫa/ v
embolar
Posar boles en les puntes de les banyes dels bous perquè no puguin ferir-se.

embolcall /am.boɫˈkaʎ/ /em.boɫˈkaʎ/ /əm.boɫˈkaʎ/ /əm.buɫˈkaj/ /əm.buɫˈkaʎ/ n masc
envoltorio

embolcar /am.boɫˈka/ /em.boɫˈka/ /em.boɫˈkaɾ/ /əm.boɫˈka/ /əm.buɫˈka/ v
recubrir

embolic /am.boˈɫik/ /em.boˈɫik/ /əm.boˈɫik/ /əm.buˈɫik/ n masc
laberinto
Qualsevol tipus de complicació.

embolicar /am.bo.ɫiˈka/ /am.bo.ɫiˈkaɾ/ /am.bu.ɾiˈka/ /em.bo.ɫiˈka/ /em.bo.ɫiˈkaɾ/ /əm.bo.ɫiˈka/ /əm.bu.ɫiˈka/ v
envolver
Cobrir una o més coses amb un embolcall.
liar
Fer les coses complicades (fer embolics).

embolicar la troca v
enredar la madeja

embolitjar v
embolichar

emborbollar /em.bor.βoˈʎa/ /em.boɾ.boˈʎaɾ/ /em.boɾ.βoˈʎa/ /əm.boɾ.boˈʎa/ /əm.bur.buˈʎa/ v
barbullar
Parlar atropellada i confusament, fent molt soroll.
engarbullar
Confondre, barrejar unes coses amb unes altres.

embornal /em.boɾˈnaɫ/ /əm.boɾˈnaɫ/ /əm.burˈnaɫ/ n masc
imbornal
(obres públiques) Forat en una calçada per a desguassar l’aigua de pluja.

emborniar /em.bor.niˈa/ /em.boɾ.niˈa/ /em.boɾ.niˈaɾ/ /əm.boɾ.niˈa/ /əm.bur.niˈa/ v
entortar

emborratxar /am.bo.raˈt͡ʃa/ /em.bo.raˈt͡ʃa/ /em.bo.raˈt͡ʃaɾ/ /əm.bo.rəˈt͡ʃa/ /əm.bu.rəˈt͡ʃa/ v
electrizar
Excitar fortament l'esperit.
emborrachar
Xopar el pa de pessic d'un pastís o d'un dolç en almívar o en licor perquè faci més bon gust.

emborrossar-se /em.bo.roˈsaɾ.se/ /əm.bo.roˈsaɾ.sə/ /əm.bu.ru.sərˈsə/ /əm.bu.ruˈsar.sə/ v
embozar

embossament /em.bo.saˈmen/ /em.bo.saˈment/ /əm.bo.səˈment/ /əm.bu.səˈmen/ n masc
embolsamiento

embossar /em.boˈsa/ /em.boˈsaɾ/ /əm.boˈsa/ /əm.buˈsa/ v
atascar
Matèria acumulada, obstruir un conducte.
embolsar
Posar a la bossa, embutxacar-se.
atascar jam
Un obstacle, un excés de vehicles, obstruir una via de circulació.

embotellament /em.bo.te.ʎaˈmen/ /em.bo.te.ʎaˈment/ /əm.bo.tə.ʎəˈment/ /əm.bu.tə.ʎəˈmen/ n masc
embotellamiento
Acció d’embotellar, de posar en botelles.

embotellar /em.bo.teˈʎa/ /em.bo.teˈʎaɾ/ /əm.bo.təˈʎa/ /əm.bu.təˈʎa/ v
embotellar

embotit /əm.boˈtit/ /əm.buˈtit/ n masc
embutido

embotornar /am.bo.torˈna/ /em.bo.torˈna/ /em.bo.toɾˈna/ /em.bo.toɾˈnaɾ/ /əm.bo.toɾˈna/ /əm.bu.turˈna/ v
abotagarse

embotxada de precisió n fem
bochada de precisión

embotxada progressiva n fem
tiro progresivo

embotxada ràpida en dobles n fem
tiro rápido en dobles

emboçar /am.boˈsa/ /em.boˈsa/ /em.boˈsaɾ/ /əm.boˈsa/ /əm.buˈsa/ v
embozar

embragament /em.bɾa.ɣaˈmen/ /em.bɾa.ɣaˈment/ /əm.bɾə.ɣəˈmen/ /əm.bɾə.ɣəˈment/ n masc
embrage

embragar /am.bɾaˈɣa/ /am.bɾaˈɣaɾ/ /em.bɾaˈɣa/ /em.bɾaˈɣaɾ/ /əm.bɾəˈɣa/ v
embragar

embragatge /em.bɾaˈɣa.d͡ʒe/ n masc
embrague clutch

embranzida /em.bɾanˈzi.ða/ /əm.bɾənˈzi.ðə/ n fem
impulso

embrear /em.bɾeˈa/ /em.bɾeˈaɾ/ /əm.bɾeˈa/ v
embrear

embriac /em.bɾiˈak/ adj masc
borracho

embriagar /em.bɾi.aˈɣa/ /em.bɾi.aˈɣaɾ/ v
emborrachar embriagar
Pertorbar les facultats a causa de la ingestió de begudes alcohòliques.

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ n fem
embriaguez

embridar /em.bɾiˈða/ /em.bɾiˈðaɾ/ /əm.bɾiˈða/ v
embridar

embrolladament /em.bɾoˌʎa.ðaˈmen/ /em.bɾoˌʎa.ðaˈment/ /əm.bɾoˌʎa.ðəˈment/ /əm.bɾuˌʎa.ðəˈmen/ adv
embrolladamente

embrollat /em.bɾoˈʎat/ /əm.bɾoˈʎat/ /əm.bɾuˈʎat/ adj masc
embrollado

embromar /am.bɾoˈma/ /em.bɾoˈma/ /em.bɾoˈmaɾ/ /əm.bɾoˈma/ /əm.bɾuˈma/ v
nublar

embruix /emˈbɾujʃ/ /əmˈbɾuʃ/ n masc
embrujo

embruixar /am.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃaɾ/ /em.bɾuˈʃa/ /əm.bɾuˈʃa/ v
embrujar

embull /emˈbuʎ/ /əmˈbuj/ /əmˈbuʎ/ n masc
amasijo
Conjunt de coses embullades.

embullador /em.bu.ʎaˈðo/ /em.bu.ʎaˈðoɾ/ /əm.bu.jəˈðo/ /əm.bu.ʎəˈðo/ adj masc
embrollador

embullar /em.buˈʎa/ /em.buˈʎaɾ/ /əm.buˈja/ /əm.buˈʎa/ v
enredar

embullós /em.buˈʎos/ /əm.buˈjos/ /əm.buˈʎos/ adj masc
embrolloso

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ n masc
embudo
Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.
rodeo
(en plural) Conjunt de circumloquis o expressions confuses i inconnexes.

embutxacar /am.bu.t͡ʃaˈka/ /em.bu.t͡ʃaˈka/ /em.bu.t͡ʃaˈkaɾ/ /əm.bu.t͡ʃəˈka/ /əm.bu.t͡ʃəˈka/ v
embolsar

embós /emˈbos/ /əmˈbos/ n masc
atasco
Obstrucció d’un conducte.
retención
Congestió de vehicles que dificulta la circulació normal en una via.

emergir /e.merˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒiɾ/ /ə.mərˈʒi/ v
emerger

emergència /e.meɾˈd͡ʒɛn.si.a/ /ə.mərˈʒɛn.si.ə/ n fem
emergencia
Situació de risc immediat que demana una actuació urgent.

emfasitzar /eɱ.fa.ziˈd͡za/ /eɱ.fa.ziˈza/ /eɱ.fa.ziˈzaɾ/ /əɱ.fə.ziˈd͡za/ v
enfatizar

emfiteusi /eɱ.fiˈtɛw.zi/ /əɱ.fiˈtɛw.zi/ n masc
enfiteusis

emfiteuta /eɱ.fiˈtɛw.ta/ /eɱ.fiˈtɛw.tɛ/ /əɱ.fiˈtɛw.tə/ n neut
enfiteuta

emfitèutic /eɱ.fiˈtɛw.tik/ /əɱ.fiˈtɛw.tik/ adj masc
enfitéutico

emfàticament /eɱˌfa.ti.kaˈmen/ /eɱˌfa.ti.kaˈment/ /əɱˌfa.ti.kəˈmen/ /əɱˌfa.ti.kəˈment/ adv
enfáticamente

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
emigración

emigrar /e.miˈɣɾa/ /e.miˈɣɾaɾ/ /ə.miˈɣɾa/ v
emigrar

eminent /e.miˈnen/ /e.miˈnent/ /ə.miˈnen/ /ə.miˈnent/ adj
eminente

eminentment /e.miˌnemˈmen/ /e.miˌnemˈment/ /ə.miˌnemˈmen/ /ə.miˌnemˈment/ adv
eminentemente

eminència /e.miˈnɛn.si.a/ /ə.miˈnɛn.si.ə/ n fem
eminencia
Persona capaç de produir una obra genial gràcies a factors com ara l'atzar o la perseverança, sense que el nivell intel·lectual hi representi un factor determinant.
Tractament de respecte per adreçar-se a un cardenal.
Petita elevació darrere situat darrere la pituïtària.

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ n masc
emir

emissió /e.mi.siˈo/ /ə.mi.siˈo/ n fem
emisión

emissor /e.miˈso/ /e.miˈsoɾ/ /ə.miˈso/ adj masc
emisor
Que emet.

emissor /e.miˈso/ /e.miˈsoɾ/ /ə.miˈso/ n masc
emisor
Objecte, element, etc que emet.
Persona que produeix un missatge en una comunicació vers el receptor.

emmagatzemar /em.ma.ɣa.d͡zeˈma/ /em.ma.ɣa.d͡zeˈmaɾ/ v
almacenar

emmalaltir /em.ma.ɫaɫˈti/ /em.ma.ɫaɫˈtiɾ/ v
enfermar
Fer caure malalt.
Caure malalt.

emmanisar /em.ma.niˈza/ /em.ma.niˈzaɾ/ /əm.mə.niˈza/ v
embaldosar

emmarcar /em.marˈka/ /em.maɾˈka/ /em.maɾˈkaɾ/ /əm.mərˈka/ v
enmarcar

emmascarar /em.mas.kaˈɾa/ /em.mas.kaˈɾaɾ/ /əm.məs.kəˈɾa/ v
tiznar
Fer una emmascara, tacar de mascara, carbó.
enmascarar
Posar una màscara.

emmelangir /em.me.ɫaɲˈd͡ʒi/ /em.me.ɫaɲˈd͡ʒiɾ/ /əm.mə.ɫəɲˈʒi/ v
entristecer

emmenar /em.meˈna/ /em.meˈnaɾ/ /əm.məˈna/ v
llevar

emmerdar /em.merˈða/ /em.meɾˈða/ /em.meɾˈðaɾ/ /əm.mərˈda/ v
emporcar
(col·loquial) Omplir de merda.
enredar
(col·loquial) Enredar algú en un afer.

emmerletat /em.meɾ.ɫeˈtat/ /əm.mər.ɫəˈtat/ adj masc
almenado

emmetxar /em.meˈt͡ʃa/ /em.meˈt͡ʃaɾ/ /əm.məˈt͡ʃa/ v
machihembrar

emmetzinar /em.me.d͡ziˈnaɾ/ /em.med.ziˈna/ /əm.məd.ziˈna/ v
envenenar

emmidonar /em.mi.ðoˈna/ /em.mi.ðoˈnaɾ/ /əm.mi.ðuˈna/ v
almidonar

emmordassar /em.mor.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsaɾ/ /əm.moɾ.ðəˈsa/ /əm.mur.dəˈsa/ /əm.mur.ðəˈsa/ v
amordazar

emmudir /em.muˈði/ /em.muˈðiɾ/ /əm.muˈði/ v
enmudecer

emmurallar /em.mu.ɾaˈʎa/ /em.mu.ɾaˈʎaɾ/ /əm.mu.ɾəˈʎa/ v
amurallar

emmurriar-se /em.mu.riˈaɾ.se/ /əm.mu.ri.ərˈsə/ /əm.mu.riˈar.sə/ /əm.mu.riˈaɾ.sə/ v
enfurruñarse

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ n fem
emoción

emoji /eˈmɔ.d͡ʒi/ /eˈmɔ.ʒi/ /əˈmɔ.ʒi/ n masc
emoji

emoticona /e.mo.tiˈko.na/ /ə.mo.tiˈko.nə/ /ə.mu.tiˈko.nə/ n fem
emoticono

empadronar /em.pa.ðɾoˈna/ /em.pa.ðɾoˈnaɾ/ /əm.pə.ðɾoˈna/ /əm.pə.ðɾuˈna/ v
empadronar

empalada n fem
empale

empalar /em.paˈɫa/ /em.paˈɫaɾ/ /əm.pəˈɫa/ v
empalar
Clavar algú en un pal per l'anus.
centrar
(esports de raqueta) Colpejar la pilota amb el punt d'impacte d'una pala, una paleta o una raqueta.

empallar /em.paˈʎa/ /em.paˈʎaɾ/ /əm.pəˈja/ /əm.pəˈʎa/ v
empajar

empallissador /em.pa.ʎi.saˈðo/ /em.pa.ʎi.saˈðoɾ/ /əm.pə.ji.səˈðo/ /əm.pə.ʎi.səˈðo/ n masc
boquera

empalmada n fem
empalme

empalmar /em.paɫˈma/ /em.paɫˈmaɾ/ /əm.pəɫˈma/ v
empalmar
Ajuntar o connectar els extrems.
(pilota basca) Colpejar la pilota amb el palmell de la mà.

empal·liada /em.pa.ɫiˈa.ða/ /em.paɫ.ɫiˈa.ða/ /əm.pə.ɫiˈa.ðə/ /əm.pəɫ.ɫiˈa.ðə/ n fem
colgadura

empal·liar /em.pa.ɫiˈa/ /em.paɫ.ɫiˈa/ /em.paɫ.ɫiˈaɾ/ /əm.pə.ɫiˈa/ /əm.pəɫ.ɫiˈa/ v
cubrir com colgaduras

empanissar /em.pa.niˈsa/ /em.pa.niˈsaɾ/ /əm.pə.niˈsa/ v
empanizar

empantanegar /em.pan.ta.neˈɣa/ /em.pan.ta.neˈɣaɾ/ v
estancar

empaperar /em.pa.peˈɾa/ /em.pa.peˈɾaɾ/ v
empapelar

empapussar /em.pa.puˈsa/ /em.pa.puˈsaɾ/ /əm.pə.puˈsa/ v
empapuzar

empara /amˈpa.ɾa/ /emˈpa.ɾa/ /əmˈpa.ɾə/ n fem
amparo

emparar /am.paˈɾa/ /am.paˈɾaɾ/ /em.paˈɾa/ /em.paˈɾaɾ/ /əm.pəˈɾa/ v
amparar
Proporcionar protecció i ajuda contra el perill.

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ v
tragar

empassar-se /em.paˈsaɾ.se/ /əm.pə.sərˈsə/ /əm.pəˈsar.sə/ /əm.pəˈsaɾ.sə/ v
tragar
Fer passar una cosa que es menja de la gola cap a l'estómac.

empat /amˈpat/ /emˈpat/ /əmˈpat/ n masc
empate

empatar /em.paˈta/ /em.paˈtaɾ/ /əm.pəˈta/ v
empatar

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ n fem
empatía

empatitzar /em.pa.tiˈd͡za/ /em.pa.tiˈza/ /em.pa.tiˈzaɾ/ /əm.pə.tiˈd͡za/ v
empatizar

empatx /amˈpat͡ʃ/ /emˈpat͡ʃ/ /əmˈpat͡ʃ/ n masc
empacho
Estat en el qual una persona no digereix bé, sovint per un excés d'ingestió.

empatxar /em.paˈt͡ʃa/ /em.paˈt͡ʃaɾ/ /əm.pəˈt͡ʃa/ v
empachar

empavonar /em.pa.voˈnaɾ/ /em.pa.βoˈna/ /əm.pə.voˈna/ /əm.pə.vuˈna/ /əm.pə.βuˈna/ v
pavonar

empellar /em.peˈʎa/ /em.peˈʎaɾ/ /əm.pəˈʎa/ v
encorar

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ n masc
injerto

empeltar /em.peɫˈta/ /em.peɫˈtaɾ/ /əm.pəɫˈta/ v
injertar

empenta /amˈpen.ta/ /emˈpen.ta/ /əmˈpən.tə/ /əmˈpɛn.tə/ n fem
empujón
Cop donat a una persona, animal o cosa, per impel·lir-li moviment, normalment per a fer-la avançar o perquè perdi l'equilibri, quan és per fer-la avançar el cop és pel darrere, per tant, quan és a una persona és a l'esquena.
empuje
(hoquei sobre herba) Llançament executat amb un moviment d'acompanyament de l'estic en què la bola surt projectada arran de terra.

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ v
empujar
Donar una empenta.
(rugbi) Empènyer amb els braços un adversari que duu la pilota.

empenya /amˈpe.ɲa/ /emˈpe.ɲa/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ n fem
empeine
Part superior del peu des del turmell fins als dits.
Part superior del calçat.

empenyorar /em.pe.ɲoˈɾa/ /em.pe.ɲoˈɾaɾ/ /əm.pə.ɲoˈɾa/ /əm.pə.ɲuˈɾa/ v
empeñar
Donar en penyora o per penyora.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ n masc
emperador
Cap d'un imperi.
(peixos) Peix teleosti de la família dels xífids, amb el maxil·lar prolongat en forma d’espasa, fort i ràpid i de costums pelàgics (Xiphias gladius).

empesa /emˈpe.za/ /əmˈpə.zə/ /əmˈpɛ.zə/ n fem
apresto

empesador /em.pe.zaˈðo/ /em.pe.zaˈðoɾ/ /əm.pə.zəˈðo/ n masc
empesador

empetitir /em.pe.tiˈti/ /em.pe.tiˈtiɾ/ /əm.pə.tiˈti/ v
empequeñecer

empipador /am.pi.paˈðo/ /am.pi.paˈðoɾ/ /em.pi.paˈðo/ /em.pi.paˈðoɾ/ /əm.pi.pəˈðo/ adj masc
enojoso

empipament /em.pi.paˈmen/ /em.pi.paˈment/ /əm.pi.pəˈmen/ /əm.pi.pəˈment/ n masc
molestia

empipar /em.piˈpa/ /em.piˈpaɾ/ /əm.piˈpa/ v
fastidiar

empirisme /em.piˈɾiz.me/ /əm.piˈɾiz.mə/ n masc
empirismo

empit /emˈpit/ n masc
repecho

empitjorar /am.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾaɾ/ /əm.pi.d͡ʒoˈɾa/ /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ v
empeorar

emplatar /em.pɫaˈta/ /em.pɫaˈtaɾ/ /əm.pɫəˈta/ v
emplatar

emplenar /em.pɫeˈna/ /em.pɫeˈnaɾ/ v
rellenar
Completar un document amb les dades demanades.

empobrir /am.poˈβɾi/ /am.pɾuˈβi/ /em.poˈbɾiɾ/ /em.poˈβɾi/ /əm.poˈbɾi/ /əm.puˈbɾi/ /əm.puˈβɾi/ v
empobrecer

empoderament /em.po.ðe.ɾaˈmen/ /em.po.ðe.ɾaˈment/ /əm.po.ðə.ɾəˈment/ /əm.pu.ðə.ɾəˈmen/ n masc
capacitación

empoderar /em.po.ðeˈɾa/ /em.po.ðeˈɾaɾ/ /əm.po.ðəˈɾa/ /əm.pu.ðəˈɾa/ v
empoderar

empolsegar /am.poɫ.seˈɣa/ /am.poɫ.seˈɣaɾ/ /em.poɫ.seˈɣa/ /em.poɫ.seˈɣaɾ/ /əm.poɫ.səˈɣa/ /əm.puɫ.səˈɣa/ v
empolvar

emporprar /em.porˈpɾa/ /em.poɾˈpɾa/ /em.poɾˈpɾaɾ/ /əm.poɾˈpɾa/ /əm.purˈpɾa/ v
purpurar

emportar-se /am.poɾˈtaɾ.se/ /em.poɾˈtaɾ.se/ /əm.poɾˈtaɾ.sə/ /əm.pur.tərˈsə/ /əm.purˈtar.sə/ v
llevarse

emportar-se un adversari v
llevarse a un adversario

empostissar /am.pos.tiˈsa/ /am.pos.tiˈsaɾ/ /em.pos.tiˈsa/ /em.pos.tiˈsaɾ/ /əm.pos.tiˈsa/ /əm.pus.tiˈsa/ v
entablar

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ n fem
huella

empremtar /em.pɾemˈta/ /em.pɾemˈtaɾ/ /əm.pɾəmˈta/ v
hollar

emprendre /amˈpen.dɾe/ /emˈpen.dɾe/ /əmˈpən.dɾə/ /əmˈpɛn.dɾə/ v
emprender

emprenyament /em.pɾe.ɲaˈmen/ /em.pɾe.ɲaˈment/ /əm.pɾə.ɲəˈmen/ /əm.pɾə.ɲəˈment/ n masc
enfado
(col·loquial) Acte o efecte d'emprenyar o d'emprenyar-se.

emprenyar /am.pɾaˈɲa/ /am.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲaɾ/ /əm.pɾəˈɲa/ v
cabrear

empresa /emˈpɾe.za/ /əmˈpɾə.zə/ /əmˈpɾɛ.zə/ n fem
empresa

empresa matriu n fem
empresa matriz

empresari /em.pɾeˈza.ɾi/ /əm.pɾəˈza.ɾi/ n masc
empresario

empresonament /em.pɾe.zo.naˈmen/ /em.pɾe.zo.naˈment/ /əm.pɾə.zo.nəˈment/ /əm.pɾə.zu.nəˈmen/ n masc
encarcelamiento

empresonar /am.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈnaɾ/ /əm.pɾə.zoˈna/ /əm.pɾə.zuˈna/ v
encarcelar

empriu /amˈpɾiw/ /emˈpɾiw/ /əmˈpɾiw/ n masc
ejido

emprovar /em.pɾoˈvaɾ/ /em.pɾoˈβa/ /əm.pɾoˈva/ /əm.pɾuˈva/ /əm.pɾuˈβa/ v
probar

empudegar /am.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣaɾ/ /əm.pu.ðəˈɣa/ v
apestar
Omplir de males olors.
fastidiar
Importunar una persona amb peticions o xerrameca incessant.

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ v
empujar
Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.
(rugbi) Fer avançar una melé ordenada o una melé espontània obligant l'equip adversari a recular cap a la zona d'assaig que li és pròpia.

empíricament /emˌpi.ɾi.kaˈmen/ /emˌpi.ɾi.kaˈment/ /əmˌpi.ɾi.kəˈmen/ /əmˌpi.ɾi.kəˈment/ adv
empíricamente

emulador /e.mu.ɫaˈðo/ /e.mu.ɫaˈðoɾ/ /ə.mu.ɫəˈðo/ n masc
emulador

emulgent /e.muɫˈd͡ʒen/ /e.muɫˈd͡ʒent/ /ə.muɫˈʒen/ /ə.muɫˈʒent/ /ə.muʎˈʒen/ n masc
emulgente

emèrit /eˈmɛ.ɾit/ /əˈmɛ.ɾit/ adj masc
emérito

en /an/ /en/ /ən/ /ˈen/ article
el
Article personal masculí que s’empra exclusivament davant noms, cognoms i sobrenoms de persona.

en /an/ /en/ /ən/ /ˈen/ preposition
en
L’indret indefinit precedit d’article indefinit, adjectiu, pronom o numeral.
La manera.
El temps.
Preposició que denota mitjà; mitjançant.
Preposició que denota situació o estat.

en Pau, en Pere i en Berenguera pn
Fulano, Mengano y Zutano

en avant adv
más adelante

en breu adv
en breve

en cas que conjunction
caso que

en conill adj
en cueros

en efecte adv
en efecto

en excés adv
en exceso

en joc adv
en juego
(esports de pilota) Dit de la pilota, la bola, el volant o el disc que està en condicions de ser jugat en el transcurs d'un partit o una partida.
(rugbi) En una posició que no és un fora de joc.

en lloc de preposition
en lugar de

en línia /en adj
en linea

en pau descansi idiom
descanse en paz

en pilotes adv
en pelota

en poques paraules adv
en pocas palabras

en punta adv
en punta

en qüestió /en /ən adj
en cuestión

en resum /en.reˈzum/ adv
en resumen

en un moment adv
al momento

en vigor adv
en vigor

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ n fem
ene

enagos /eˈna.ɣos/ /əˈna.ɣos/ /əˈna.ɣus/ n masc
enaguas

enaiguar /a.najˈɣa/ /e.najˈɣwa/ /e.najˈɣwaɾ/ /ə.nəjˈɣa/ /ə.nəjˈɣwa/ v
anegar
Cobrir d’aigua

enaltiment /e.naɫ.tiˈmen/ /e.naɫ.tiˈment/ /ə.nəɫ.tiˈmen/ /ə.nəɫ.tiˈment/ n masc
enaltecimiento

enaltir /e.naɫˈti/ /e.naɫˈtiɾ/ v
enaltecer

enamorament /e.na.mo.ɾaˈmen/ /e.na.mo.ɾaˈment/ /ə.nə.mo.ɾəˈment/ /ə.nə.mu.ɾəˈmen/ n masc
enamoramiento

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ v
enamorar
Fer sorgir amor a algú.
enamorarse
(pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

enarborar /e.nar.βoˈɾa/ /e.naɾ.boˈɾaɾ/ /e.naɾ.βoˈɾa/ /ə.nər.buˈɾa/ /ə.nəɾ.boˈɾa/ v
enarbolar

enarbrar /en.arˈβɾa/ /en.aɾˈbɾaɾ/ /en.aɾˈβɾa/ /ən.ərˈbɾa/ v
emparrarse
(pronominal) Una planta, enfilar-se pels arbres.

enardir /e.narˈði/ /e.naɾˈði/ /e.naɾˈðiɾ/ /ə.nərˈdi/ v
enardecer

enartar /e.narˈta/ /e.naɾˈta/ /e.naɾˈtaɾ/ /ə.nərˈta/ v
enartar

encabir /aŋ.kaˈβi/ /eŋ.kaˈbiɾ/ /eŋ.kaˈβi/ /əŋ.kəˈβi/ v
meter

encaboriar /aŋ.ka.βo.ɾiˈa/ /eŋ.ka.bo.ɾiˈaɾ/ /eŋ.ka.βo.ɾiˈa/ /əŋ.kə.bo.ɾiˈa/ /əŋ.kə.bu.ɾiˈa/ /əŋ.kə.βu.ɾiˈa/ v
preocupar

encabritar-se /aŋ.ka.βɾiˈtaɾ.se/ /eŋ.ka.bɾiˈtaɾ.se/ /əŋ.kə.bɾi.tərˈsə/ /əŋ.kə.bɾiˈtaɾ.sə/ /əŋ.kə.βɾiˈtar.sə/ v
encabritarse

encaixar /aŋ.kajˈʃa/ /aŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kajˈʃa/ /eŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kaˈʃa/ /əŋ.kəˈʃa/ v
encajar
Col·locar en caixes.
Col·locar un objecte, normalment una peça, en el lloc ajustat que li correspon.
(figuradament) Adaptar-se una persona a un context nou.
(esports de pilota) Rebre un gol.

encaixar-se /eŋ.kajˈʃar.se/ /eŋ.kajˈʃaɾ.se/ /eŋ.kaˈʃaɾ.se/ /əŋ.kə.ʃərˈsə/ /əŋ.kəˈʃar.sə/ /əŋ.kəˈʃaɾ.sə/ v
entrar en contacto
(rugbi) Entrar en contacte ajupits, els jugadors de la primera línia de cada equip d'una melé ordenada, amb el cap i les espatlles a l'altura dels malucs o per sobre, agafats pels braços i amb les espatlles tocant els adversaris, quan l'àrbitre ho indica.

encalar /eŋ.kaˈɫa/ /eŋ.kaˈɫaɾ/ /əŋ.kəˈɫa/ v
encalar

encalmar-se /aŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /eŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /əŋ.kəɫ.mərˈsə/ /əŋ.kəɫˈmar.sə/ /əŋ.kəɫˈmaɾ.sə/ v
encalmarse

encalostrar-se /aŋ.ka.lusˈtɾaɾ.se/ /eŋ.ka.ɫosˈtɾaɾ.se/ /əŋ.kə.ɫosˈtɾaɾ.sə/ /əŋ.kə.ɫus.tɾərˈsə/ /əŋ.kə.ɫusˈtɾar.sə/ v
encalostrarse

encalçar /aŋ.kaɫˈsa/ /eŋ.kaɫˈsa/ /eŋ.kaɫˈsaɾ/ /əŋ.kəɫˈsa/ v
hostigar

encaminador /eŋ.ka.mi.naˈðo/ /eŋ.ka.mi.naˈðoɾ/ /əŋ.kə.mi.nəˈðo/ n masc
enrutador

encanonar /aŋ.ka.noˈna/ /aŋ.ka.noˈnaɾ/ /eŋ.ka.noˈna/ /eŋ.ka.noˈnaɾ/ /əŋ.kə.noˈna/ /əŋ.kə.nuˈna/ v
encañonar entubar
(valencià) canonar (canons de ploma)

encantar /aŋ.kanˈta/ /aŋ.kanˈtaɾ/ /eŋ.kanˈta/ /eŋ.kanˈtaɾ/ /əŋ.kənˈta/ v
encantar
Manipular usant fórmules màgiques, encanteris.
(figurat) Agradar amb plaer o admiració.
(intransitiu) Restar aturat pensant o veient alguna cosa.

encantat /eŋ.kanˈtat/ /əŋ.kənˈtat/ adj masc
encantado
Que està sempre distret, que no para atenció.
atascado
Un afer, un fet, un fenomen, que es troba paralitzat.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ n masc
encantamiento

encanudir /eŋ.ka.nuˈði/ /eŋ.ka.nuˈðiɾ/ /əŋ.kə.nuˈði/ v
encanecer

encanyissar /aŋ.ka.ɲiˈsa/ /aŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /eŋ.ka.ɲiˈsa/ /eŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /əŋ.kə.ɲiˈsa/ v
encañar

encapçalar /aŋ.kap.saˈɫa/ /aŋ.kap.saˈɫaɾ/ /eŋ.kap.saˈɫa/ /eŋ.kap.saˈɫaɾ/ /əŋ.kəp.səˈɫa/ v
encabezar

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ adv
todavía aún

encara bo adv
ainde bem menos mal

encara que conjunction
aunque

encaramel·lar /aŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ /aŋ.ka.ɾa.meˈɫaɾ/ /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa/ /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/ /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa/ /əŋ.kə.ɾə.məˈɫa/ v
acaramelar

encaridament /eŋ.kaˌɾi.ðaˈmen/ /eŋ.kaˌɾi.ðaˈment/ /əŋ.kəˌɾi.ðəˈmen/ /əŋ.kəˌɾi.ðəˈment/ adv
encarecidamente

encarir /aŋ.kaˈɾi/ /aŋ.kaˈɾiɾ/ /eŋ.kaˈɾi/ /eŋ.kaˈɾiɾ/ /əŋ.kəˈɾi/ /əŋ.kəˈɾi/ v
encarecer
Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

encarregat /eŋ.ka.reˈɣat/ /əŋ.kə.rəˈɣat/ n masc
encargado

encarregat del camp n masc
cuidador del campo

encarrilar /aŋ.ka.riˈɫa/ /eŋ.ka.riˈɫa/ /eŋ.ka.riˈɫaɾ/ /əŋ.kə.riˈɫa/ v
encarrilar
Col·locar un vehicle sobre els carrils o el camí a seguir.
Dur a bon terme un afer, una empresa, que s’ha separat del bon camí.

encasellar /eŋ.ka.zeˈʎa/ /eŋ.ka.zeˈʎaɾ/ /əŋ.kə.zəˈʎa/ v
encasillar

encastar /eŋ.kasˈta/ /eŋ.kasˈtaɾ/ /əŋ.kəsˈta/ v
engastar

encausar /eŋ.kawˈza/ /eŋ.kawˈzaɾ/ /əŋ.kəwˈza/ v
encausar

encavallar /aŋ.ka.βaˈʎa/ /eŋ.ka.vaˈʎaɾ/ /eŋ.ka.βaˈʎa/ /əŋ.kə.vəˈʎa/ /əŋ.kə.βəˈʎa/ v
encaballar
Encavalcar, posar a cavall
(pronominal) Sobreposar-se parcialment dues coses en un rengle.

encefalitis /en.se.faˈɫi.tis/ /ən.sə.fəˈɫi.tis/ n fem
encefalitis

encefalo- prefix
encefalo-

encenall /en.seˈnaʎ/ /ən.səˈnaj/ /ən.səˈnaʎ/ n masc
fajina
Objecte combustible que s’usa per a encendre foc.
viruta
Full prim i caragolat que es desprèn quan es treballa la fusta.

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ v
encender light
Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.
encender
Incitar passions, sentiments.
Accionar i posar en funcionament un circuit elèctric, un aparell, una màquina...

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ n masc
mechero encendedor

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ n masc
incienso

encerclar /en.serˈkɫa/ /en.seɾˈkɫa/ /en.seɾˈkɫaɾ/ v
rodear

encercolar /an.ser.koˈɫa/ /an.seɾ.koˈɫaɾ/ /en.ser.koˈɫa/ /en.seɾ.koˈɫa/ /en.seɾ.koˈɫaɾ/ /ən.sər.kuˈɫa/ /ən.səɾ.koˈɫa/ v
enarcar

encerrosar /en.se.roˈza/ /en.se.roˈzaɾ/ /ən.sə.roˈza/ /ən.sə.ruˈza/ v
enrocar

encertadament /an.seɾˌta.ðaˈment/ /en.serˌta.ðaˈmen/ /en.seɾˌta.ðaˈmen/ /en.seɾˌta.ðaˈment/ /ən.sərˌta.ðəˈmen/ /ən.səɾˌta.ðəˈment/ adv
acertadamente

encestada /en.sesˈta.ða/ /ən.səsˈta.ðə/ n fem
enceste

encestar /en.sesˈta/ /en.sesˈtaɾ/ /ən.səsˈta/ v
encestar

encetall /en.seˈtaʎ/ /ən.səˈtaj/ /ən.səˈtaʎ/ n masc
devanador

encetar /an.seˈta/ /en.seˈta/ /en.seˈtaɾ/ /ən.səˈta/ v
empezar

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ n masc
lechuga
Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ n fem
enciclopedia

enciclopèdia electrònica n fem
enciclopedia electrónica

encimbellament /en.sim.be.ʎaˈmen/ /en.sim.be.ʎaˈment/ /ən.sim.bə.ʎəˈmen/ /ən.sim.bə.ʎəˈment/ n masc
hilltopping
Comportament reproductiu dels individus mascles d'alguns grups d'artròpodes consistent a establir i defensar un territori propi dalt d'un turó, o a les parts altes d'un terreny, per poder-se aparellar amb alguna de les femelles que hi acudeixen.

encintar /en.sinˈta/ /en.sinˈtaɾ/ /ən.sinˈta/ v
encintar
Posar cintes.
(pilota basca) Envoltar l'empunyadura d'una pala o una paleta amb cinta adhesiva.

encistellador /en.sis.te.ʎaˈðo/ /en.sis.te.ʎaˈðoɾ/ /ən.sis.tə.ʎəˈðo/ n masc
anotador

encistellar /en.sis.teˈʎa/ /en.sis.teˈʎaɾ/ /ən.sis.təˈʎa/ v
encestar
Posar dins d'un cistell.
conseguir un cesto
(basquetbol) Introduir la pilota a la cistella.

enclavament /aŋ.kɫa.βaˈmen/ /aŋ.kɫa.βaˈment/ /eŋ.kɫa.vaˈment/ /eŋ.kɫa.βaˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈment/ /əŋ.kɫə.βəˈmen/ n masc
enclave

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ n fem
yunque
Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.
Os de l'oïda de molts vertebrats.

enclític /eŋˈkɫi.tik/ /əŋˈkɫi.tik/ adj masc
enclítico

encobrir /en.koˈβɾi/ /en.koˈβɾiɾ/ /ən.kuˈβɾi/ v
encubrir

encoixinar /eŋ.ko.ʃiˈna/ /eŋ.koj.ʃiˈna/ /eŋ.koj.ʃiˈnaɾ/ /əŋ.ko.ʃiˈna/ /əŋ.ku.ʃiˈna/ v
acolchar

encomanar /aŋ.ko.maˈna/ /aŋ.ko.maˈnaɾ/ /eŋ.ko.maˈna/ /eŋ.ko.maˈnaɾ/ /əŋ.ko.məˈna/ /əŋ.ku.məˈna/ v
transmitir apelar encargar
Confiar una responsabilitat a algú.
encargar
(oriental) infectar
Posar-se sota la tutela d'algú.

encomi /eŋˈkɔ.mi/ /əŋˈkɔ.mi/ n masc
encomio

encongidament /eŋ.koɲˌd͡ʒi.ðaˈmen/ /eŋ.koɲˌd͡ʒi.ðaˈment/ /əŋ.koɲˌʒi.ðəˈment/ /əŋ.kuɲˌʒi.ðəˈmen/ adv
encogidamente

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ v
encoger

encontrar /aŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾaɾ/ /əŋ.konˈtɾa/ /əŋ.kunˈtɾa/ v
encontrar
Topar per casualitat amb una persona que surt al pas o una cosa que es mou.
encontrarse
(pronominal) Topar hostilment.

encontre /aŋˈkɔn.tɾe/ /eŋˈkon.tɾe/ /əŋˈkɔn.tɾə/ n masc
encuentro

encopresi /eŋ.koˈpɾɛ.zi/ /əŋ.koˈpɾɛ.zi/ /əŋ.kuˈpɾɛ.zi/ n fem
encopresis

encoratjador /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðo/ /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðoɾ/ /əŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈðo/ /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo/ adj masc
alentador

encoratjar /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /əŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ v
alentar

encorsetador /eŋ.kor.se.taˈðo/ /eŋ.koɾ.se.taˈðoɾ/ /əŋ.koɾ.sə.təˈðo/ /əŋ.kur.sə.təˈðo/ adj masc
encorsetador

encotillar /eŋ.ko.tiˈʎa/ /eŋ.ko.tiˈʎaɾ/ /əŋ.ko.tiˈʎa/ /əŋ.ku.tiˈʎa/ v
encorsetar

encotxar /aŋ.kuˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.koˈt͡ʃa/ /əŋ.kuˈt͡ʃa/ v
meter en un coche
Ficar dins un cotxe.
(pronominal) Pujar al cotxe.

encrespar /aŋ.kɾesˈpa/ /aŋ.kɾesˈpaɾ/ /eŋ.kɾesˈpa/ /eŋ.kɾesˈpaɾ/ /əŋ.kɾəsˈpa/ v
encrespar
El vent, alçar onades.

encreuament /eŋ.kɾe.waˈmen/ /eŋ.kɾe.waˈment/ /əŋ.kɾə.wəˈmen/ /əŋ.kɾə.wəˈment/ n masc
cruce
Acció i efecte d’encreuar.
(futbol, handbol, hoquei) Acció dels atacants d'intercanviar-se les posicions per trencar el marcatge dels defensors.

encreuament de cames n masc
cruce de piernas

encrostar /aŋ.kɾosˈta/ /aŋ.kɾosˈtaɾ/ /eŋ.kɾosˈta/ /eŋ.kɾosˈtaɾ/ /əŋ.kɾosˈta/ /əŋ.kɾusˈta/ v
encostrar

encruelir /eŋ.kɾu.eˈli/ /eŋ.kɾu.eˈliɾ/ /əŋ.kɾu.əˈɫi/ v
ensañarse
(pronominal) Manifestar-se cruel contra algú, trobant gust en el que perjudica la seva vida, opinió o interessos.

encunyació /aŋ.ku.ɲa.siˈo/ /eŋ.ku.ɲa.siˈo/ /əŋ.ku.ɲə.siˈo/ n fem
acuñación

encunyar /aŋ.kuˈɲa/ /aŋ.kuˈɲaɾ/ /eŋ.kuˈɲa/ /eŋ.kuˈɲaɾ/ /əŋ.kuˈɲa/ v
acuñar
Batre un metall fortament perquè en surti una forma, per exemple: una medalla, una moneda.

encàrrec /eŋˈka.rek/ /əŋˈka.rek/ /əŋˈka.rək/ n masc
encargo

encèfal /enˈsɛ.faɫ/ /ənˈsɛ.fəɫ/ n masc
encéfalo

endalt /anˈdaɫ/ /enˈdaɫ/ /enˈdaɫt/ /ənˈdaɫ/ /ənˈdaɫt/ adv
arriba

endarrere /en.daˈre.ɾe/ /ən.dəˈre.ɾə/ adv
atrás
En direcció a la banda del darrere.
Cap al temps passat, abans.

endarrerir /an.da.reˈɾi/ /en.da.reˈɾi/ /en.da.reˈɾiɾ/ /ən.də.rəˈɾi/ v
atrasar
Deixar per més tard.
(pilota basca) Llançar la pilota amb força contra el frontis per fer-la arribar als quadres posteriors.
retrasar
(hoquei sobre patins) Passar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip situat més lluny de la porteria contrària.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ Interjection
adelante
Encoratjament a prosseguir.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ adv
adelante
En direcció a la banda del davant.
En un temps futur.

endavant les atxes Interjection
adelante con los faroles

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ n masc
el día siguiente

enderrocar /an.de.roˈka/ /an.de.roˈkaɾ/ /en.de.roˈka/ /en.de.roˈkaɾ/ /ən.də.roˈka/ /ən.də.ruˈka/ v
derribar
Destruir totalment o parcialment una edificació.
Per extensió fer caure un govern.

endevinació /an.de.βi.na.siˈo/ /en.de.vi.na.siˈo/ /en.de.βi.na.siˈo/ /ən.də.vi.nə.siˈo/ /ən.də.βi.nə.siˈo/ n fem
adivinación

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ n fem
adivinanza acertijo

endimoniadament /an.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈmen/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /ən.di.mo.niˌa.ðəˈment/ /ən.di.mu.niˌa.ðəˈmen/ adv
endiabladamente

endimoniat /an.di.mo.niˈat/ /en.di.mo.niˈat/ /ən.di.mo.niˈat/ /ən.di.mu.niˈat/ adj masc
endemoniado

endins /enˈdins/ /ənˈdins/ adv
adentro

endinyar /an.diˈɲa/ /an.diˈɲaɾ/ /en.diˈɲa/ /en.diˈɲaɾ/ /ən.diˈɲa/ v
endiñar
(col·loquial) Etzibar, llançar amb violència contra algú.
(col·loquial) Endossar, donar una cosa dolenta fent-la passar com a bona.
diñar
(col·loquial) Deixar anar.

endiot /en.diˈɔt/ /ən.diˈɔt/ n masc
pavo

endiumenjar /an.diw.meɲˈd͡ʒaɾ/ /an.diw.meɲˈʒa/ /en.diw.meɲˈd͡ʒa/ /en.diw.meɲˈd͡ʒaɾ/ /ən.diw.məɲˈʒa/ v
endomingarse

endocardi /en.doˈkaɾ.ði/ /ən.duˈkar.di/ n masc
endocardio

endocarditis /en.do.kaɾˈði.tis/ /ən.do.kəɾˈði.tis/ /ən.du.kərˈdi.tis/ /ən.du.kərˈði.tis/ n fem
endocarditis

endolar /an.doˈɫa/ /an.doˈɫaɾ/ /en.doˈɫa/ /en.doˈɫaɾ/ /ən.doˈɫa/ /ən.duˈɫa/ v
enlutar

endolat /en.doˈɫat/ /ən.doˈɫat/ /ən.duˈɫat/ adj masc
enlutado

endolcir /an.doɫˈsi/ /an.doɫˈsiɾ/ /en.doɫˈsi/ /en.doɫˈsiɾ/ /ən.doɫˈsi/ /ən.duɫˈsi/ v
endulzar

endolimfàtic /en.do.ɫiɱˈfa.tik/ /ən.du.ɫiɱˈfa.tik/ adj masc
endolinfático

endoll /enˈdoʎ/ /ənˈdoʎ/ n masc
clavija
Connector d'un aparell amb el corrent elèctric d'un edifici.
enchufe
Dispositiu a les parets d'un edifici per a connectar-hi aparells elèctrics.

endollar /en.doˈʎa/ /en.doˈʎaɾ/ /ən.doˈʎa/ /ən.duˈʎa/ v
enchufar

endometri /en.doˈmɛ.tɾi/ /ən.doˈmɛ.tɾi/ /ən.duˈmɛ.tɾi/ n masc
endometrio

endormiscat /en.doɾ.misˈkat/ /ən.doɾ.misˈkat/ /ən.dur.misˈkat/ adj
semidormido

endosquelet /en.dos.keˈɫet/ /ən.dos.kəˈɫət/ /ən.dus.kəˈɫɛt/ n masc
endoesqueleto

endossar /en.doˈsa/ /en.doˈsaɾ/ /ən.doˈsa/ /ən.duˈsa/ v
poner
Posar una peça d’abrigar que cobreixi l’esquena.
endosar
Desempallegar-se d’alguna cosa encarregant-la a algú altre.
Cedir un document mercantil o financer negociable a favor d’algú fent-ho constar al dors.

endreç /enˈdɾes/ /ənˈdɾes/ /ənˈdɾəs/ /ənˈdɾɛs/ n masc
arreglo

endreça /anˈdɾe.sa/ /anˈdɾe.sɛ/ /enˈdɾe.sa/ /ənˈdɾe.sə/ /ənˈdɾə.sə/ /ənˈdɾɛ.sə/ n fem
arreglo

endreçadament /en.dɾeˌsa.ðaˈmen/ /en.dɾeˌsa.ðaˈment/ /ən.dɾəˌsa.ðəˈmen/ /ən.dɾəˌsa.ðəˈment/ adv
ordenadamente

endreçar /an.dɾeˈsa/ /en.dɾeˈsa/ /en.dɾeˈsaɾ/ v
arreglar

endropir /an.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpiɾ/ /ən.dɾoˈpi/ /ən.dɾuˈpi/ v
repanchigarse

endur-se /anˈduɾ.se/ /enˈduɾ.se/ /ən.durˈsə/ /ənˈduɾ.sə/ v
llevarse

enduriment /en.du.ɾiˈmen/ /en.du.ɾiˈment/ /ən.du.ɾiˈmen/ /ən.du.ɾiˈment/ n masc
endurecimiento

enemic /e.neˈmik/ n masc
enemigo

enemic final n masc
jefe

enemistar /e.ne.misˈta/ /e.ne.misˈtaɾ/ /ə.nə.misˈta/ v
enemistar

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ n fem
energía

energia renovable n fem
energía renovable

energumen /e.neɾˈɣu.men/ /ə.nərˈɡu.mən/ n masc
energúmeno

enfadosament /eɱ.faˌðo.zaˈmen/ /eɱ.faˌðo.zaˈment/ /əɱ.fəˌðo.zəˈmen/ /əɱ.fəˌðo.zəˈment/ adv
enojosamente

enfangar /aɱ.faŋˈɡa/ /aɱ.faŋˈɡaɾ/ /eɱ.faŋˈɡa/ /eɱ.faŋˈɡaɾ/ /əɱ.fəŋˈɡa/ v
enfangar
Omplir de fang.
liarse
(figurat, pronominal) Ficar-se en una situació difícil de sortir-se’n.

enfastidir /eɱ.fas.tiˈði/ /eɱ.fas.tiˈðiɾ/ /əɱ.fəs.tiˈði/ v
hastiar

enfereir-se /eɱ.fe.ɾeˈiɾ.se/ /əɱ.fə.ɾə.irˈsə/ /əɱ.fə.ɾəˈir.sə/ /əɱ.fə.ɾəˈiɾ.sə/ v
feroz

enferir /eɱ.feˈɾi/ /eɱ.feˈɾiɾ/ /əɱ.fəˈɾi/ v
entalingar
(nàutica, barceloní) Unir l’àncora a la cadena mitjançant un grilló.

enfilar /aɱ.fiˈla/ /eɱ.fiˈɫa/ /eɱ.fiˈɫaɾ/ /əɱ.fiˈɫa/ v
enhebrar
Passar fil pel forat d'una agulla de cosir.
ensartar
Unir coses passant un fil pel seu interior.
enfilar
Emprendre un camí, iniciar una marxa.

enfilar-se a la paret v
trepar por el muro

enfit /aɱˈfit/ /eɱˈfit/ /əɱˈfit/ n masc
ahito

enfits n masc
ahitos

enfocament comunicatiu n masc
método comunicativo

enfocar /eɱ.foˈka/ /eɱ.foˈkaɾ/ /əɱ.foˈka/ /əɱ.fuˈka/ v
enfocar
(òptica, fotografia, cinema) Ajustar l’aparell òptic per tal que la imatge aparegui nítida.
Centrar l’atenció en un tema en base als supòsits previs per tal de resoldre’l adequadament.

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ v
hundir
Posar, fer anar, al fons.
derrumbar
(rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'un equip, consistent a fer caure una melé ordenada, una melé espontània o un mol per haver-se ajupit fins a perdre l'equilibri, intencionadament o empesos pels jugadors de la segona i la tercera línia.

enfora /eɱˈfɔ.ɾa/ /eɱˈfɔ.ɾɔ/ /əɱˈfɔ.ɾə/ adv
afuera

enfornar /aɱ.forˈna/ /eɱ.forˈna/ /eɱ.foɾˈna/ /eɱ.foɾˈnaɾ/ /əɱ.foɾˈna/ /əɱ.furˈna/ v
hornear

engabiar /aŋ.ɡa.βiˈa/ /aŋ.ɡa.βiˈaɾ/ /eŋ.ɡa.biˈaɾ/ /eŋ.ɡa.βiˈa/ /əŋ.ɡə.βiˈa/ v
enjaular

engalipador /eŋ.ga.li.paˈðo/ /eŋ.ga.li.paˈðoɾ/ /əŋ.gə.ɫi.pəˈðo/ adj masc
embaucador

engalipar /aŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpaɾ/ /əŋ.ɡə.ɫiˈpa/ v
embaucar

engallinar /eŋ.ɡa.ʎiˈna/ /eŋ.ɡa.ʎiˈnaɾ/ /əŋ.ɡə.ʎiˈna/ v
encorralar

enganxada /aŋ.gaɲˈt͡ʃa.ðɛ/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.ða/ /əŋ.ɡəɲˈʃa.ðə/ n fem
enganche

enganxador /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðo/ /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /əŋ.ɡəɲ.ʃəˈðo/ adj masc
enganchador
Que enganxa.

enganxar /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃaɾ/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.ɡəɲˈʃa/ v
enganchar asirse
Agafar alguna cosa amb ganxo o penjar-la en ell.
enganchar
Atreure a algú a que assenti plaça de soldat donant-li diners.
pegar
Agafar, apegar.
asirse
(pronominal) Agafar-se, topar una cosa amb una altra que la deté o l'embulla.

engany /aŋˈgaɲ/ /eŋˈɡaɲ/ /əŋˈɡaɲ/ n masc
engaño

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ v
engañar

enganyifa /eŋ.ɡaˈɲi.fa/ /əŋ.ɡəˈɲi.fə/ n fem
engañifa

enganyosament /aŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈment/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈmen/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈment/ adv
engañosamente

enganyós /eŋ.ɡaˈɲos/ /əŋ.ɡəˈɲos/ adj masc
engañoso

engargussar /eŋ.ɡar.ɣuˈsa/ /eŋ.ɡaɾ.ɣuˈsaɾ/ /əŋ.ɡər.ɡuˈsa/ v
atragantarse

engarjolar /aŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡar.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫaɾ/ /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa/ /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa/ v
enchironar

engatar /aŋ.ɡaˈta/ /eŋ.ɡaˈta/ /eŋ.ɡaˈtaɾ/ /əŋ.ɡəˈta/ v
amonarse

engatjar /eŋ.ɡaˈd͡ʒa/ /eŋ.ɡaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ɡəˈd͡ʒa/ v
empeñar

engegar /aɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣaɾ/ /əɲ.ʒəˈɣa/ v
poner en marxa
Posar en marxa, iniciar el funcionament.
echar
Desfer-se de la presència d'algú, sense consideracions, insultant.

engegar a passeig v
mandar a paseo

engendrar /an.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾaɾ/ /əɲ.ʒənˈdɾa/ v
engendrar

enginy /anˈd͡ʒiɲ/ /eɲˈd͡ʒiɲ/ /əɲˈʒiɲ/ n masc
ingenio

enginyer /eɲ.d͡ʒiˈɲe/ /eɲ.d͡ʒiˈɲeɾ/ n masc
ingeniero

enginyeria /eɲ.d͡ʒi.ɲeˈɾi.a/ /əɲ.ʒi.ɲəˈɾi.ə/ n fem
ingeniería

enginyosament /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈmen/ /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈment/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈmen/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈment/ adv
ingeniosamente

enginyós /aɲ.d͡ʒiˈɲos/ /aɲ.ʒiˈɲos/ /eɲ.d͡ʒiˈɲos/ adj masc
ingenioso

engolir /aŋ.ɡoˈɫi/ /aŋ.ɡuˈɫiɾ/ /eŋ.ɡoˈɫi/ /eŋ.ɡoˈɫiɾ/ /eŋ.ɡuˈɫi/ /əŋ.ɡoˈɫi/ /əŋ.ɡuˈɫi/ v
engullir
Passar alguna cosa per la gola.

engranatge /eŋ.ɡɾaˈna.d͡ʒe/ /əŋ.ɡɾəˈna.d͡ʒə/ n masc
engranaje
Sistema de peces dentades que engranen de forma que transmeten el moviment.

engrescar /aŋ.ɡɾesˈka/ /aŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /eŋ.ɡɾesˈka/ /eŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /əŋ.ɡɾəsˈka/ v
entusiasmar
Desvetllar les ganes per fer una cosa.
Ficar-se amb gran atenció en un assumpte.
encenderse entusiasmar
Sentir l'impuls irreprimible de participar en una baralla.

engrillonar /aŋ.gɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/ /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ v
engrillar

engripat /eŋ.gɾiˈpat/ /əŋ.gɾiˈpat/ adj masc
griposo

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ adv
este año hogaño

enguerxir /eŋ.ɡerˈt͡ʃi/ /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃi/ /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃiɾ/ /əŋ.ɡərˈʃi/ v
torcer

enguixar /aŋ.ɡiˈʃa/ /aŋ.ɡiˈʃaɾ/ /eŋ.ɡiˈʃa/ /eŋ.ɡiˈʃaɾ/ /əŋ.ɡiˈʃa/ v
enyesar
Cobrir alguna superfície amb guix, especialment les parets.
Posar guix en algun lloc.
escayolar
Posar una capa de guix a una part del cos per evitar-ne el moviment, en especial per tractar trencadures d'ossos i dislocacions.

enhorabona /eˌnɔ.ɾaˈbɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.nɔ/ /əˌnɔ.ɾəˈβɔ.nə/ Interjection
enhorabuena
Felicitació per un bon succés.

enhorabona /eˌnɔ.ɾaˈbɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.nɔ/ /əˌnɔ.ɾəˈβɔ.nə/ n fem
enhorabuena
felicitació

enigma n masc
enigma

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ adj masc
enigmático

enigmàticament /e.niɡˌma.ti.kaˈmen/ /e.niɡˌma.ti.kaˈment/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈmen/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈment/ adv
enigmáticamente

enjogassadament /eɲ.d͡ʒo.ɣaˌsa.ðaˈmen/ /eɲ.d͡ʒo.ɣaˌsa.ðaˈment/ /əɲ.ʒo.ɣəˌsa.ðəˈment/ /əɲ.ʒu.ɣəˌsa.ðəˈmen/ adv
juguetonamente

enjogassat /an.d͡ʒo.ɣaˈsat/ /an.ʒo.ɣaˈsat/ /eɲ.d͡ʒo.ɣaˈsat/ /əɲ.ʒo.ɣəˈsat/ /əɲ.ʒu.ɣəˈsat/ adj masc
retozón

enjondre /eɲˈd͡ʒon.dɾe/ /əɲˈʒɔn.dɾə/ adv
en otra parte

enjòlit /eɲˈd͡ʒɔ.ɫit/ /əɲˈʒɔ.ɫit/ adv
en vilo
En suspensió, amb poc equilibri.

enlairament /en.ɫaj.ɾaˈmen/ /en.ɫaj.ɾaˈment/ /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ /ən.ɫəj.ɾəˈment/ n masc
despegue

enlairar /an.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾaɾ/ /ən.ɫəjˈɾa/ v
despegar

enlaire /enˈɫaj.ɾe/ /ənˈɫaj.ɾə/ adv
alto
Cap amunt respecte a terra.
en el aire
En suspens, sense resoldre.

enllaç /eɲˈʎas/ /əɲˈʎas/ n masc
enlace
Element en un document, generalment d'hipertext, que permet de connectar amb una part del mateix document, amb un altre document o amb una part d'un altre document.

enllaçar /eɲ.ʎaˈsa/ /eɲ.ʎaˈsaɾ/ /əɲ.ʎəˈsa/ v
enlazar
Vincular amb una relació.
(informàtica) Connectar un document amb un altre.
Agafar amb un llaç, especialment un animal indòmit.

enlletgir /aɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /aɲ.ʎeˈt͡ʃiɾ/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /əɲ.ʎəˈd͡ʒi/ v
afear

enllitar /aɲ.ʎiˈta/ /eɲ.ʎiˈta/ /eɲ.ʎiˈtaɾ/ /əɲ.ʎiˈta/ v
encamar

enlloc /eɲˈʎɔk/ /əɲˈʎɔk/ adv
en ninguna parte a ninguna parte

enllosar /aɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈzaɾ/ /əɲ.ʎoˈza/ /əɲ.ʎuˈza/ v
enlosar

enllosat /eɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎuˈzat/ n masc
enlosado

enlluernar /aɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.ərˈna/ v
deslumbrar

enllumenar /eɲ.ʎu.meˈna/ /eɲ.ʎu.meˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.məˈna/ v
alumbrar
Una font de llum, fer claror il·luminant un lloc o algú.
Instal·lar un o diversos llums per a il·luminar un lloc.

enllà /eɲˈʎa/ /əɲˈʎa/ adv
allà
D'ací allà, cap allà.

enmig de preposition
in the midst of

enneasíl·lab /en.ne.aˈzi.ɫap/ /en.ne.aˈziɫ.ɫap/ /ən.ne.əˈzi.ɫəp/ /ən.ne.əˈziɫ.ɫəp/ adj masc
eneasílabo
Que té nou síl·labes.

enneasíl·lab /en.ne.aˈzi.ɫap/ /en.ne.aˈziɫ.ɫap/ /ən.ne.əˈzi.ɫəp/ /ən.ne.əˈziɫ.ɫəp/ n masc
eneasílabo
Vers que de mètrica té nou síl·labes.

ennegrir /an.neˈɣɾi/ /en.neˈɣɾi/ /en.neˈɣɾiɾ/ /ən.nəˈɣɾi/ v
ennegrecer

ennoblir /en.nobˈbɫi/ /en.noˈbɫiɾ/ /en.noˈβɫi/ /ən.nobˈbɫi/ /ən.nubˈbɫi/ /ən.nuˈβɫi/ v
ennoblecer nobilitare

ennuegar /an.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣaɾ/ /ən.nu.əˈɣa/ v
atragantar

ennuvolar /an.nu.βoˈɫa/ /en.nu.voˈɫaɾ/ /en.nu.βoˈɫa/ /ən.nu.voˈɫa/ /ən.nu.vuˈɫa/ /ən.nu.βuˈɫa/ v
nublarse
(pronominal, impersonal) Formar-se tot de núvols al cel.

ennuvolat /en.nu.voˈɫat/ /en.nu.βoˈɫat/ /ən.nu.voˈɫat/ /ən.nu.vuˈɫat/ n masc
celaje

enorgullir /e.nor.ɣuˈʎi/ /e.noɾ.ɣuˈʎi/ /e.noɾ.ɣuˈʎiɾ/ /ə.noɾ.ɣuˈʎi/ /ə.nur.ɡuˈʎi/ /ə.nur.ɣuˈji/ v
enorgullecer

enorme /eˈnoɾ.me/ /əˈnor.mə/ adj
enorme

enormement /eˌnor.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈment/ /əˌnor.məˈmen/ /əˌnoɾ.məˈment/ adv
enormemente

enormitat /e.noɾ.miˈtat/ /ə.noɾ.miˈtat/ /ə.nur.miˈtat/ n fem
enormidad

enoturisme n masc
enoturismo

enquadernació /eŋ.kwa.ðeɾ.na.siˈo/ /əŋ.kwə.ðər.nə.siˈo/ n fem
encuadernación

enquadernar /eŋ.kwa.ðerˈna/ /eŋ.kwa.ðeɾˈna/ /eŋ.kwa.ðeɾˈnaɾ/ /əŋ.kwə.ðərˈna/ v
encuadernar

enquesta /eŋˈkes.ta/ /əŋˈkes.tə/ n fem
encuesta

enrabiar /an.ra.βiˈa/ /en.ra.biˈaɾ/ /en.ra.βiˈa/ /ən.rə.βiˈa/ v
encolerizar

enrajolar /an.ra.ʒoˈɫa/ /an.ra.ʒuˈɾa/ /en.ra.d͡ʒoˈɫa/ /en.ra.d͡ʒoˈɫaɾ/ /en.ra.ʒoˈɫa/ /ən.rə.ʒoˈɫa/ /ən.rə.ʒuˈɫa/ v
alicatar

enraonadament /en.ra.oˌna.ðaˈmen/ /en.ra.oˌna.ðaˈment/ /ən.rə.oˌna.ðəˈment/ /ən.rə.uˌna.ðəˈmen/ adv
razonablemente

enraonadissa /en.ra.o.naˈði.sa/ /ən.rə.o.nəˈði.sə/ /ən.rə.u.nəˈði.sə/ n fem
charloteo

enraonar /an.ra.oˈna/ /en.ra.oˈna/ /en.ra.oˈnaɾ/ /ən.rə.oˈna/ /ən.rə.uˈna/ v
hablar
(transitiu) Discutir en una conversa per examinar les raons.

enrarir /en.raˈɾi/ /en.raˈɾiɾ/ /ən.rəˈɾi/ v
enrarecer

enrassat /en.raˈsat/ /ən.rəˈsat/ adj masc
igualado
Igualat en preu.

enrastellar /an.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎaɾ/ /ən.rəs.təˈʎa/ v
rastrillar

enregistrar /en.re.d͡ʒisˈtɾa/ /en.re.d͡ʒisˈtɾaɾ/ /en.re.ʒisˈtɾa/ v
gravar
Obtenir i emmagatzemar informació de dades o audiovisual amb un aparell.

enrenou /en.reˈnɔw/ n masc
alboroto
Soroll causat per un desordre.

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ Interjection
atrás

enrevessat /en.re.veˈsat/ /en.re.βeˈsat/ /ən.rə.vəˈsat/ /ən.rə.βəˈsat/ adj masc
enrevesado

enriquidor /en.ri.kiˈðo/ /en.ri.kiˈðoɾ/ /ən.ri.kiˈðo/ adj masc
enriquecedor

enriquiment del currículum n masc
enriquecimiento curricular

enrocador /en.ro.kaˈðo/ /en.ro.kaˈðoɾ/ /ən.ro.kəˈðo/ /ən.ru.kəˈðo/ n masc
bodión

enrocar /an.roˈka/ /en.roˈka/ /en.roˈkaɾ/ /ən.roˈka/ /ən.ruˈka/ v
enrocarse
Enganxar un ormeig de pesca en el fons rocós.
enrocar
En els escacs, jugada especial consistent en moure en el mateix torn les figures del rei i d'una torre a una posició especifica on ambdues peces són veïnes.
trepar
(pronominal) Enfilar-se per les roques.

enrogallament /en.ro.ɣa.ʎaˈmen/ /en.ro.ɣa.ʎaˈment/ /ən.ro.ɣə.ʎəˈment/ /ən.ru.ɣə.ʎəˈmen/ n masc
enronquecimiento

enrogallar /an.ro.ɣaˈʎa/ /en.ro.ɣaˈʎa/ /en.ro.ɣaˈʎaɾ/ /ən.ro.ɣəˈʎa/ /ən.ru.ɣəˈja/ /ən.ru.ɣəˈʎa/ v
enronquecer
Fer agafar, o agafar, un rogall.

enrosar /en.roˈza/ /en.roˈzaɾ/ /ən.roˈza/ /ən.ruˈza/ v
rociar

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ n masc
ente
Entitat col·lectiva, organisme de persones o serveis, institució.

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ pronoun
nos
Substitució en verbs reflexius de la primera persona del plural (nosaltres). Emprat anteposat al verb, si va darrere del verb adopta la forma nos.

ensabonar /an.sa.βoˈna/ /en.sa.boˈnaɾ/ /en.sa.βoˈna/ /ən.sə.boˈna/ /ən.sə.buˈna/ /ən.sə.βuˈna/ v
enjabonar

ensalada russa n fem
ensaladilla rusa

ensarronar /an.sa.roˈna/ /en.sa.roˈna/ /en.sa.roˈnaɾ/ /ən.sə.roˈna/ /ən.sə.ruˈna/ v
embaucar
(figurat) Enganyar algú, normalment fent ús de la paraula.

ensaïmada /an.sa.iˈma.ða/ /ən.sə.iˈma.ðə/ n fem
ensaimada

ensenya /enˈse.ɲa/ /ənˈsə.ɲə/ /ənˈsɛ.ɲə/ n fem
enseña

ensenyament /en.se.ɲaˈmen/ /en.se.ɲaˈment/ /ən.sə.ɲəˈmen/ /ən.sə.ɲəˈment/ n masc
enseñanza

ensenyament actiu n masc
enseñanza activa

ensenyament artístic n masc
enseñanza artística

ensenyament assistit per ordinador n masc
enseñanza asistida por ordenador

ensenyament bilingüe n masc
enseñanza bilingüe

ensenyament d'idiomes n masc
enseñanza de idiomas

ensenyament de recuperació n masc
enseñanza de recuperación

ensenyament electrònic n masc
enseñanza electrónica

ensenyament individualitzat n masc
enseñanza individualizada

ensenyament lliure n masc
enseñanza libre

ensenyament multinivell n masc
enseñanza multinivel

ensenyament mutu n masc
enseñanza mutua

ensenyament precoç n masc
enseñanza precoz

ensenyament presencial n masc
enseñanza presencial

ensenyament privat n masc
enseñanza privada

ensenyament programat n masc
enseñanza programada

ensenyament públic n masc
enseñanza pública

ensenyament semipresencial n masc
educación semipresencial

ensenyaments de règim especial n masc
enseñanzas de régimen especial

ensenyaments de règim general n masc
enseñanzas de régimen general

ensenyaments universitaris de primer cicle n masc
enseñanzas universitarias de primer ciclo

ensenyaments universitaris de primer i segon cicle n masc
enseñanzas universitarias de primer y segundo ciclo

ensenyaments universitaris de segon cicle n masc
enseñanzas universitarias de segundo ciclo

ensenyaments universitaris de tercer cicle n masc
enseñanzas universitarias de tercer ciclo

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ v
enseñar
Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.
Instruir, ensinistrar.

ensenyar l'orella v
enseñar la oreja

enserrellar /an.se.reˈʎa/ /en.se.reˈʎa/ /en.se.reˈʎaɾ/ /ən.sə.rəˈʎa/ v
adornar con flecos

ensinistrament /en.si.nis.tɾaˈmen/ /en.si.nis.tɾaˈment/ /ən.si.nis.tɾəˈmen/ /ən.si.nis.tɾəˈment/ n masc
adiestramiento

ensinistrar /an.si.nisˈtɾa/ /en.si.nisˈtɾa/ /en.si.nisˈtɾaɾ/ v
amaestrar

ensobrar /en.soˈβɾa/ /en.soˈβɾaɾ/ /ən.suˈβɾa/ v
ensobrar

ensopegar /an.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣaɾ/ /ən.so.pəˈɣa/ /ən.su.pəˈɣa/ v
tropezar

ensopiment /an.so.piˈmen/ /en.so.piˈmen/ /en.so.piˈment/ /ən.so.piˈment/ /ən.su.piˈmen/ n masc
amodorramiento

ensopir /an.soˈpi/ /en.soˈpi/ /en.soˈpiɾ/ /ən.soˈpi/ /ən.suˈpi/ v
amodorrar

ensopit /an.soˈpit/ /en.soˈpit/ /ən.soˈpit/ /ən.suˈpit/ adj masc
amodorrado
Que està endormiscat, amb el cap espès.
aburrido
Mancat d’animació, poc vital, que no és divertit.

ensordiment /en.sor.ðiˈmen/ /en.soɾ.ðiˈmen/ /en.soɾ.ðiˈment/ /ən.soɾ.ðiˈment/ /ən.sur.diˈmen/ /ən.sur.ðiˈmen/ n masc
ensordecimiento

ensorrar /an.soˈra/ /en.soˈra/ /en.soˈraɾ/ /ən.soˈra/ /ən.suˈra/ v
encallar

ensortillar /en.sor.tiˈʎa/ /en.soɾ.tiˈʎa/ /en.soɾ.tiˈʎaɾ/ /ən.soɾ.tiˈʎa/ /ən.sur.tiˈʎa/ v
ensartar

ensostrar /an.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾaɾ/ /ən.sosˈtɾa/ /ən.susˈtɾa/ v
techar
Construir el sostre d'un edifici.

ensota /enˈso.ta/ /ənˈso.tə/ adv
abajo

ensulsiar /en.suɫ.siˈa/ /en.suɫ.siˈaɾ/ /ən.suɫ.siˈa/ v
derrumbar

ensulsir /en.suɫˈsi/ /en.suɫˈsiɾ/ /ən.suɫˈsi/ v
derrumbar

ensumar /an.suˈma/ /en.suˈma/ /en.suˈmaɾ/ /ən.suˈma/ v
oler
Utilitzar l'olfacte.
Intuir o tenir sospites que hi ha alguna intenció amagada.

ensuperbir /en.su.peɾˈβiɾ/ /ən.su.peɾˈβi/ /ən.su.pəɾˈβi/ v
ensoberbecer

entabanador /an.ta.βa.naˈðo/ /an.ta.βa.naˈðoɾ/ /en.ta.ba.naˈðoɾ/ /en.ta.βa.naˈðo/ /ən.tə.βə.nəˈðo/ adj masc
engatusador

entabanar /an.ta.βaˈna/ /en.ta.baˈnaɾ/ /en.ta.βaˈna/ v
asfixiar
Impedir la respiració i torbar el cap una olor, fum, vapor, etc.
embaucar
Omplir el cap d'il·lusions, d'idees agradables però falses

entaforar /en.ta.foˈɾa/ /en.ta.foˈɾaɾ/ /ən.tə.foˈɾa/ /ən.tə.fuˈɾa/ v
esconder
Posar quelcom en un forat, normalment per amagar-ho.

entapissar /en.ta.piˈsa/ /en.ta.piˈsaɾ/ /ən.tə.piˈsa/ v
tapizar

entebeir /en.te.beˈiɾ/ /en.te.βeˈi/ /ən.tə.βəˈi/ v
entibiar

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ n masc
entender
Facultat per comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ v
entender
Comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

entendre's /enˈten.dɾes/ /ənˈten.dɾəs/ v
entenderse
Tenir relacions sentimentals en privat.

entendre-hi /anˈten.dɾej/ /enˈten.dɾej/ /ən.tənˈdɾej/ /ənˈten.dɾəj/ v
aclararse
(pronominal) Tenir coneixement d'una cosa o situació per arreglar-la o actuar amb eficàcia.

entenebrar /en.te.neˈbɾaɾ/ /en.te.neˈβɾa/ /ən.tə.nəˈβɾa/ v
entenebrecer

enteniment /an.te.niˈmen/ /an.te.niˈment/ /en.te.niˈmen/ /en.te.niˈment/ /ən.tə.niˈmen/ /ən.tə.niˈment/ n masc
entendimiento

entenimentadament /en.te.ni.menˌta.ðaˈmen/ /en.te.ni.menˌta.ðaˈment/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈmen/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈment/ adv
sesudamente

enter /enˈteɾ/ /ənˈter/ adj masc
entero

enterament /enˌte.ɾaˈmen/ /enˌte.ɾaˈment/ /ənˌte.ɾəˈmen/ /ənˌte.ɾəˈment/ adv
enteramente

enterbolir /en.ter.βoˈɫi/ /en.teɾ.boˈɫiɾ/ /en.teɾ.βoˈɫi/ /ən.tər.buˈɫi/ /ən.təɾ.boˈɫi/ v
enturbiar

enterc /anˈtɛrk/ /enˈtɛɾk/ adj masc
rígido
Dit d’un objecte, rígid, inflexible, encarcarat.
terco
(figuradament) Obstinat, tossut.

enterramorts /anˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔɾts/ n neut
sepulturero

enterrar /an.teˈra/ /en.teˈra/ /en.teˈraɾ/ /ən.təˈra/ v
enterrar

entesa /anˈte.za/ /enˈte.za/ /ənˈtə.zə/ /ənˈtɛ.zə/ n fem
entendiminento

entimema /en.tiˈme.ma/ /ən.tiˈmɛ.mə/ n masc
entimema

entisòl /en.tiˈsɔɫ/ /ən.tiˈsɔɫ/ n masc
entisol

entitat /en.tiˈtat/ /ən.tiˈtat/ n fem
entidad

entollar /an.toˈʎa/ /en.toˈʎa/ /en.toˈʎaɾ/ /ən.toˈʎa/ /ən.tuˈʎa/ v
encharcar
Deturar l'aigua formant o omplint tolls.
ayustar
(nàutica) Entreteixir dos caps per fer una nova corda més llarga.

entonar /an.toˈna/ /en.toˈna/ /en.toˈnaɾ/ /ən.toˈna/ /ən.tuˈna/ v
entonar

entorn virtual d'ensenyament i aprenentatge n masc
entorno virtual de enseñanza-aprendizaje

entorns /enˈtoɾns/ /ənˈtorns/ n masc
cercanías
Voltants més propers.

entortolligar /an.tor.to.ʎiˈɣa/ /en.tor.to.ʎiˈɣa/ /en.toɾ.to.ʎiˈɣa/ /en.toɾ.to.ʎiˈɣaɾ/ /ən.toɾ.to.ʎiˈɣa/ /ən.tur.tu.ʎiˈɣa/ v
liar

entotsolar-se /en.tot.soˈɫaɾ.se/ /ən.tot.soˈɫaɾ.sə/ /ən.tut.su.ɫərˈsə/ v
apartarse

entotsolat /en.tot.soˈɫat/ /ən.tot.soˈɫat/ /ən.tut.suˈɫat/ adj masc
ensimismado

entra /ˈen.tɾa/ /ˈen.tɾə/ Interjection
entra

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ n fem
entrada
Acte d'entrar.
Lloc per accedir a l'interior d'un espai.
Tiquet que permet accedir a un recinte o espectacle.
Títol que encapçala un article de diccionari o enciclopèdia.
(esports de pilota) Acció d'un jugador d'interposar-se en la trajectòria d'un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb la intenció de prendre-l'hi o d'evitar que avanci.
(esports de pilota) Acció d'un jugador que controla la pilota, la bola o el disc de dirigir-se a l'àrea contrària fins al límit permès esquivant els defensors adversaris per intentar puntuar.
(beisbol) Unitat de joc d'un partit composta per un cicle complet d'un període defensiu i un període ofensiu per a cada equip.
(billar) Torn corresponent a un jugador, que passa a l'adversari quan es fa un error o es comet una falta.

entrada suplementària n fem
entrada adicional

entramat /en.tɾaˈmat/ /ən.tɾəˈmat/ n masc
entramado

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ adj
entrante
Que entra.

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ n masc
entrada
Primer plat lleuger que se serveix en un àpat.

entranya /enˈtɾa.ɲa/ n fem
entraña
Víscera, òrgan intern del cos.
La cosa més oculta i amagada.
Afecte de l'ànima.

entranyablement /en.tɾaˌɲa.bɫeˈment/ /en.tɾaˌɲa.βɫeˈmen/ /en.tɾaˌɲab.bɫeˈmen/ /ən.tɾəˌɲa.βɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈment/ adv
entrañablemente

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ v
entrar
Passar de fora cap endins.
(tennis de taula) Tocar, la pilota, la taula dintre els límits reglamentaris de la superfície de joc.
(tennis de taula) Prendre la iniciativa en el joc.

entrar a la pilota v
entrar a la pelota

entre /ˈen.tɾe/ /ˈen.tɾə/ /ˈən.tɾə/ /ˈɛn.tɾə/ preposition
entre

entrebanc /ˌen.tɾeˈbaŋk/ /ˌen.tɾeˈβaŋ/ /ˌən.tɾəˈbaŋk/ /ˌɛn.tɾəˈbaŋk/ /ˌɛn.tɾəˈβaŋ/ n masc
estorbo

entrebancar /en.tɾe.baŋˈkaɾ/ /en.tɾe.βaŋˈka/ /ən.tɾə.βəŋˈka/ v
tropezar
Posar impediments en l'avanç d'algú.
Caure o moure's amb dificultat per ensopegar amb obstacles.
liarse tropezar
Parlar amb dificultat per mala coordinació dels músculs que intervenen en l'articulació de sons.

entrebatre's /ˌen.tɾeˈβa.tɾes/ /ˌen.tɾəˈβa.tɾəs/ v
batirse

entrecella /ˌen.tɾeˈse.ʎa/ /ˌen.tɾəˈsə.ʎə/ /ˌen.tɾəˈsɛ.jə/ /ˌen.tɾəˈsɛ.ʎə/ n fem
entrecejo

entrecot /en.tɾeˈkɔt/ /ən.tɾəˈkɔt/ n masc
entrecot

entreguardar /ˌen.tɾe.ɣwarˈða/ /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈða/ /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈðaɾ/ /ˌen.tɾə.ɣwərˈda/ v
bornear

entrellat /en.tɾeˈʎat/ /ən.tɾəˈʎat/ n masc
intríngulis

entrellaçar /ˌen.tɾe.ʎaˈsa/ /ˌen.tɾe.ʎaˈsaɾ/ /ˌen.tɾə.ʎəˈsa/ v
enlazar

entremaliadura /en.tɾe.ma.ɫi.aˈðu.ɾa/ n fem
travesura
Acte negatiu no gaire greu, en especial quan és fet per infants.
Tret de ser entremaliat.

entremaliat /en.tɾe.ma.ɫiˈat/ adj masc
travieso

entremetre's /ˌen.tɾeˈme.tɾes/ /ˌen.tɾəˈmə.tɾəs/ /ˌen.tɾəˈmɛ.tɾəs/ v
entrometerse

entremig /ˌen.tɾeˈmit͡ʃ/ adv
en medio

entremès /en.tɾeˈmes/ /ən.tɾəˈməs/ /ən.tɾəˈmɛs/ n masc
entremés

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ n masc
entrenador

entrenador en cap n masc
entrenador en jefe

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ n masc
entrenamiento

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ v
entrenar

entrepà /ən.tɾəˈpa/ /ˌen.tɾeˈpa/ /ˌen.tɾəˈpa/ n masc
bocadillo

entresentir /en.tɾe.senˈti/ /en.tɾe.senˈtiɾ/ /ən.tɾə.sənˈti/ v
entreoír

entretant /ˌen.tɾeˈtan/ /ˌen.tɾeˈtant/ /ˌen.tɾəˈtan/ /ˌen.tɾəˈtant/ adv
entretanto

entreteixir /ˌen.tɾe.tejˈʃi/ /ˌen.tɾe.tejˈʃiɾ/ /ˌen.tɾe.teˈʃi/ /ˌen.tɾə.təˈʃi/ v
entretejer
Introduir nous fils al teixit.

entretemps /ˌen.tɾeˈtems/ /ˌen.tɾəˈtems/ n masc
entretiempo

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ n masc
entretenimiento

entreteniment educatiu n masc
eduentretenimiento

entretenir /en.tɾe.teˈni/ /en.tɾe.teˈniɾ/ v
entretener

entretopar /ˌen.tɾe.toˈpa/ /ˌen.tɾe.toˈpaɾ/ /ˌen.tɾə.tuˈpa/ v
entrechocar

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ n fem
entrevista

entrevista d'ajuda n fem
entrevista de ayuda

entrevista de selecció n fem
entrevista de selección

entrevistar /en.tɾe.visˈtaɾ/ /en.tɾe.βisˈta/ /ən.tɾə.visˈta/ /ən.tɾə.βisˈta/ v
entrevistar

entristidor /en.tɾis.tiˈðo/ /en.tɾis.tiˈðoɾ/ /ən.tɾis.tiˈðo/ adj masc
entristecedor

entristir /an.tɾisˈti/ /en.tɾisˈti/ /en.tɾisˈtiɾ/ /ən.tɾisˈti/ v
entristecer

entrompada /en.tɾomˈpa.ða/ /ən.tɾomˈpa.ðə/ /ən.tɾumˈpa.ðə/ n fem
botellón

entropia /en.tɾoˈpi.a/ /ən.tɾoˈpi.ə/ /ən.tɾuˈpi.ə/ n fem
entropía

entumir /en.tuˈmi/ /en.tuˈmiɾ/ /ən.tuˈmi/ v
entumecer

entusiasmar /en.tu.zi.azˈma/ /en.tu.zi.azˈmaɾ/ /ən.tu.zi.əzˈma/ v
entusiasmar

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ n masc
entusiasmo

enuig /aˈnut͡ʃ/ /eˈnut͡ʃ/ n masc
enojo

enumeració /e.nu.me.ɾa.siˈo/ /ə.nu.mə.ɾə.siˈo/ n fem
enumeración

enumerar /e.nu.meˈɾa/ /e.nu.meˈɾaɾ/ /ə.nu.məˈɾa/ v
enumerar

enunciar /e.nun.siˈa/ /e.nun.siˈaɾ/ v
enunciar

enuresi /e.nuˈɾɛ.zi/ /ə.nuˈɾɛ.zi/ n fem
enuresis

enutjar /e.nuˈd͡ʒa/ /e.nuˈd͡ʒaɾ/ /ə.nuˈd͡ʒa/ v
enojar
Causar enuig, molèstia.
enfadarse
(pronominal) Sentir enuig

enutjosament /e.nuˌd͡ʒo.zaˈmen/ /e.nuˌd͡ʒo.zaˈment/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈment/ adv
enojosamente

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ v
invadir
Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.
(bàdminton) Cometre una falta consistent a traspassar els límits del camp propi amb la raqueta o amb una part del cos.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ n fem
envidia
Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ v
envidiar

envejosament /em.beˌd͡ʒo.zaˈmen/ /em.beˌʒo.zaˈmen/ /eɱ.veˌd͡ʒo.zaˈment/ /əm.bəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈment/ adv
envidiosamente

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ adj masc
envidioso

envelat /am.beˈɫat/ /em.beˈɫat/ /eɱ.veˈɫat/ /əm.bəˈɫat/ /əɱ.vəˈɫat/ n masc
entoldado

envelliment /am.be.ʎiˈmen/ /em.be.ʎiˈmen/ /eɱ.ve.ʎiˈment/ /əm.bə.ʎiˈmen/ /əɱ.və.jiˈmen/ /əɱ.və.ʎiˈment/ n masc
envejecimiento

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ v
envejecer

envergar /am.beɾˈɣaɾ/ /em.berˈɣa/ /em.beɾˈɣa/ /eɱ.veɾˈɣaɾ/ /əm.bərˈɡa/ /əɱ.vəɾˈɣa/ v
envergar

enverinar /em.be.ɾiˈna/ /em.be.ɾiˈnaɾ/ /eɱ.ve.ɾiˈnaɾ/ /əm.bə.ɾiˈna/ /əɱ.və.ɾiˈna/ v
envenenar

enverinosar /em.be.ɾi.noˈza/ /eɱ.ve.ɾi.noˈzaɾ/ /əm.bə.ɾi.nuˈza/ /əɱ.və.ɾi.noˈza/ /əɱ.və.ɾi.nuˈza/ v
envenenar

envermellir /am.beɾ.meˈʎiɾ/ /em.ber.meˈʎi/ /em.beɾ.meˈʎi/ /eɱ.veɾ.meˈʎiɾ/ /əm.bər.məˈʎi/ /əɱ.vər.məˈji/ /əɱ.vəɾ.məˈʎi/ v
enrojecer

envernissar /em.ber.niˈsa/ /em.beɾ.niˈsa/ /eɱ.veɾ.niˈsaɾ/ /əɱ.vəɾ.niˈsa/ v
barnizar

envestir /am.besˈti/ /am.besˈtiɾ/ /aɱ.vesˈtiɾ/ /em.besˈti/ /eɱ.vesˈtiɾ/ /əm.bəsˈti/ /əɱ.vəsˈti/ v
embestir

envetar /am.beˈta/ /em.beˈta/ /eɱ.veˈtaɾ/ /əm.bəˈta/ /əɱ.vəˈta/ v
encintar

enviament /em.bi.aˈmen/ /eɱ.vi.aˈment/ /əm.bi.əˈmen/ /əɱ.vi.əˈmen/ /əɱ.vi.əˈment/ n masc
envío

envilir /em.biˈɫi/ /eɱ.viˈɫiɾ/ /əm.biˈɫi/ /əɱ.viˈɫi/ v
envilecer

envinar /am.biˈna/ /em.biˈna/ /eɱ.viˈnaɾ/ /əm.biˈna/ /əɱ.viˈna/ v
envinar
Mesclar amb vi.

envit /amˈbit/ /emˈbit/ /eɱˈvit/ /əmˈbit/ /əɱˈvit/ n masc
envite
Moment del joc en què es pot fer una invitació a apostar.

envolar-se /em.boˈɫar.se/ /em.boˈɫaɾ.se/ /eɱ.voˈɫaɾ.se/ /əm.buˈɫar.sə/ /əɱ.voˈɫaɾ.sə/ /əɱ.vu.ɫərˈsə/ v
echar a volar

envoltar /em.boɫˈta/ /eɱ.voɫˈtaɾ/ /əm.buɫˈta/ /əɱ.voɫˈta/ /əɱ.vuɫˈta/ v
rodear

envà /amˈba/ /emˈba/ /eɱˈva/ /əmˈba/ /əɱˈva/ n masc
tabique

enxampar /eɲ.t͡ʃamˈpa/ /eɲ.t͡ʃamˈpaɾ/ /əɲ.ʃəmˈpa/ v
atrapar

enxampurradament /eɲ.t͡ʃam.puˌra.ðaˈmen/ /eɲ.t͡ʃam.puˌra.ðaˈment/ /əɲ.ʃəm.puˌra.ðəˈmen/ /əɲ.ʃəm.puˌra.ðəˈment/ adv
chapurreando

enxarpar /eɲ.t͡ʃarˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpaɾ/ /əɲ.ʃərˈpa/ v
agarrar

enxiquir /aɲ.t͡ʃiˈki/ /aɲ.t͡ʃiˈkiɾ/ /eɲ.t͡ʃiˈki/ /eɲ.t͡ʃiˈkiɾ/ /əɲ.ʃiˈki/ v
empequeñecer

enya /ˈe.ɲa/ /ˈe.ɲə/ n fem
eñe

enyorament /e.ɲo.ɾaˈmen/ /e.ɲo.ɾaˈment/ /ə.ɲo.ɾəˈment/ /ə.ɲu.ɾəˈmen/ n masc
añoranza
Acció d’enyorar.

enyorança /a.ɲoˈɾan.sa/ /e.ɲoˈɾan.sa/ /ə.ɲoˈɾan.sə/ /ə.ɲuˈɾan.sə/ n fem
añoranza

enyorar /a.ɲoˈɾa/ /a.ɲoˈɾaɾ/ /e.ɲoˈɾa/ /e.ɲoˈɾaɾ/ /ə.ɲoˈɾa/ /ə.ɲuˈɾa/ v
añoranza añorar
Tenir sentiment i pena per l'absència d'alguna persona o per la falta d'alguna cosa.
añoranza
(pronominal) Estar disgustat en algun lloc.

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n masc
señuelo
Ocell de reclam per atraure'n d'altres (per a caçar-los, fotografiar-los, etc).

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n neut
embazar meliloto
(central, nord-occidental) Persona aturada que no té acció ni activitat.

enzim /enˈzim/ /ənˈzim/ n masc
enzima

ençà /enˈsa/ /ənˈsa/ adv
acá
Cap ací, en direcció al locutor.
Des del temps passat cap al present.

enèrgic /eˈnɛɾ.d͡ʒik/ /əˈnɛr.ʒik/ adj masc
energético

enèrgicament /eˌnɛr.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /əˌnɛr.ʒi.kəˈmen/ /əˌnɛɾ.ʒi.kəˈment/ adv
enérgicamente

enòleg /eˈnɔ.ɫek/ /əˈnɔ.ɫək/ n masc
enólogo

ep /ˈep/ Interjection
eh
Interjecció per a cridar l'atenció a algú.

epentètic /e.penˈtɛ.tik/ /ə.pənˈtɛ.tik/ adj masc
epentético

epicentre /e.piˈsen.tɾe/ /ə.piˈsen.tɾə/ n masc
epicentro

epicicloïdal /e.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫu.iˈðaɫ/ adj
epicicloidal

epicè /e.piˈse/ /ə.piˈsɛ/ adj masc
epiceno
Dit del substantiu amb gènere inherent però invariable pels dos sexes, mascle i femella.

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epidemiología

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ n fem
epidermis

epidural /e.pi.ðuˈɾaɫ/ /ə.pi.ðuˈɾaɫ/ adj
epidural
Entorn de la duramàter.

epidural /e.pi.ðuˈɾaɫ/ /ə.pi.ðuˈɾaɫ/ n fem
epidural
Injecció d'anestèsia en l'espai epidural, especialment relacionat amb els parts.

epidèmia /e.piˈðɛ.mi.a/ /ə.piˈðɛ.mi.ə/ n fem
epidemia

epigastri /e.piˈɣas.tɾi/ /ə.piˈɣas.tɾi/ n masc
epigastrio

epiglotis /e.piˈɣɫɔ.tis/ /ə.piˈɣɫɔ.tis/ n fem
epiglotis

epigènia /e.piˈd͡ʒɛ.ni.a/ /ə.piˈʒɛ.ni.ə/ n fem
epigénesis

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ n fem
epilepsia

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ adj neut
epirota
Relatiu o pertanyent a Epir.

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ n neut
epirota
Persona que habita o és originària de Epir.

episcopal /e.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.kuˈpaɫ/ adj
episcopal

episcopi /e.pisˈkɔ.pi/ /ə.pisˈkɔ.pi/ n masc
epidiascopio

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ n masc
episodio

epistemicidi /e.pis.te.miˈsi.ði/ /ə.pis.tə.miˈsi.ði/ n masc
epistemicidio

epistemologia /e.pis.te.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pis.te.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pis.tə.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pis.tə.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epistemología gnoseología

epistemologia educativa n fem
epistemología educativa

epistemologia genètica n fem
epistemología genética

epistolar /e.pis.toˈɫaɾ/ /ə.pis.toˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫar/ adj
epistolar

epiteli /e.piˈtɛ.ɫi/ /ə.piˈtɛ.ɫi/ n masc
epitelio

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ n fem
epéntesis

epífisi /eˈpi.fi.zi/ /əˈpi.fi.zi/ n fem
epífisis

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ n fem
epístola

epítet /eˈpi.tet/ /əˈpi.tət/ n masc
epíteto

epítom n masc
epítome
Compendi d'una obra extensa fet amb finalitat didàctica, on es donen les nocions més elementals sobre una matèria.
Principi integrador dels elements essencials d'un contingut.

epònim /eˈpɔ.nim/ /əˈpɔ.nim/ adj
epónimo

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ n masc
ecuador
Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equatoguineà /eˌkwa.to.ɣi.neˈa/ /əˌkwa.to.ɣi.neˈa/ /əˌkwa.tu.ɣi.neˈa/ adj masc
ecuatoguineano
Relatiu o pertanyent a Guinea Equatorial o el seu dialecte propi.

equatoguineà /eˌkwa.to.ɣi.neˈa/ /əˌkwa.to.ɣi.neˈa/ /əˌkwa.tu.ɣi.neˈa/ n masc
ecuatoguineano
Persona que habita o és originària de Guinea Equatorial.
(masculí singular) Dialecte del castellà parlat a Guinea Equatorial.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ adj masc
ecuatoriano
Relatiu o pertanyent a l'Equador.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ n masc
ecuatoriano
Persona que habita o és originària de l'Equador.

equidistància /e.ki.ðisˈtan.si.a/ /ə.ki.ðisˈtan.si.ə/ n fem
equidistancia

equilibrar /e.ki.ɫiˈbɾaɾ/ /e.ki.ɫiˈβɾa/ /ə.ki.ɫiˈβɾa/ v
equilibrar
Posar en equilibri, de manera que afegint d'un cantó es resti de l'altre.
(tecnologia, enginyeria) Dur a terme un equilibrament.
(veterinària, ramaderia, nutrició, alimentació) Racionar adientment els diversos components d'un àpat de manera que cobreixin les necessitats nutritives de l'animal al qual va destinat.

equilibri /e.kiˈɫi.bɾi/ /ə.kiˈɫi.βɾi/ n masc
equilibrio

equilibrista /e.ki.ɫiˈbɾis.ta/ /e.ki.ɫiˈbɾis.te/ /ə.ki.ɫiˈβɾis.tə/ n neut
equilibrista

equilàter /e.kiˈɫa.teɾ/ /ə.kiˈɫa.tər/ adj masc
equilátero

equimosi /e.kiˈmɔ.zi/ /ə.kiˈmɔ.zi/ n fem
equimosis

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ n masc
equinoccio

equip /eˈkip/ /əˈkip/ n masc
equipo
Grup de persones organitzat.
Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equip absent n masc
equipo ausente

equip atacant n masc
equipo ofensivo

equip bàsic d'atenció social primària n masc
equipo básico de atención social primaria

equip d'assessorament i orientació psicopedagògica n masc
equipo de asesoramiento y orientación psicopedagógica

equip d'atenció a la infància i l'adolescència n masc
equipo de atención a la infancia y adolescencia

equip de cicle n masc
equipo de ciclo

equip defensor n masc
equipo defensivo

equip directiu n masc
equipo directivo

equip docent n masc
equipo docente

equip educador n masc
equipo educador

equip especial n masc
equipo especial

equip incomplet n masc
equipo incompleto

equip inicial n masc
formación inicial

equip restador n masc
equipo restador

equip servidor n masc
equipo con el saque

equiparar /e.ki.paˈɾa/ /e.ki.paˈɾaɾ/ /ə.ki.pəˈɾa/ v
equipararr

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ n masc
equipaje bagaje

equipol·lència /e.ki.poɫˈɫɛn.si.a/ /e.ki.poˈɫɛn.si.a/ /ə.ki.poɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puˈɫɛn.si.ə/ n fem
equipolencia
Equivalència, qualitat d'equipol·lent.
(lògica) Igualtat de valor o estimació segons els filòsofs lògics.
(matemàtiques) Relació d'equivalència entre vectors lliures d'un espai afí, amb el mateix mòdul, sentit i direcció.

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ adj
equivalente

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ n masc
equivalente
(química) Quantitat de substància d'un determinat element que pot reaccionar amb un mol d'ions hidrogen.

equivalentment /e.ki.vaˌɫemˈment/ /e.ki.βaˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈment/ /ə.ki.βəˌɫemˈmen/ adv
equivalentemente

equivocació /e.ki.vo.ka.siˈo/ /e.ki.βo.ka.siˈo/ /ə.ki.vo.kə.siˈo/ /ə.ki.vu.kə.siˈo/ /ə.ki.βu.kə.siˈo/ n fem
equivocación

equivocadament /e.ki.voˌka.ðaˈment/ /e.ki.βoˌka.ðaˈmen/ /ə.ki.voˌka.ðəˈment/ /ə.ki.vuˌka.ðəˈmen/ /ə.ki.βuˌka.ðəˈmen/ adv
equivocadamente

equívocament /eˌki.vo.kaˈment/ /eˌki.βo.kaˈmen/ /əˌki.vo.kəˈment/ /əˌki.vu.kəˈmen/ /əˌki.βu.kəˈmen/ adv
equívocamente

eqüestre /eˈkwes.tɾe/ /əˈkwes.tɾə/ adj
ecuestre

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ n fem
era
(agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.
Període llarg amb esdeveniments que el diferencien d'altres períodes.

erada /eˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ n fem
trilla

eradicació /e.ra.ði.ka.siˈo/ /ə.rə.ði.kə.siˈo/ n fem
erradicación

eradicar /e.ra.ðiˈka/ /e.ra.ðiˈkaɾ/ /ə.rə.ðiˈka/ v
eradicar

eradicatiu /e.ra.ði.kaˈtiw/ /ə.rə.ði.kəˈtiw/ adj masc
eradicativo

erbi n masc
erbio

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ n fem
erección

erecte /eˈɾɛk.te/ /əˈɾɛk.tə/ adj masc
erecto
Dret i rígid.

eremita /e.ɾeˈmi.ta/ /ə.ɾəˈmi.tə/ n neut
ermitaño

eremitisme /e.ɾe.miˈtiz.me/ /ə.ɾə.miˈtiz.mə/ n masc
eremitismo

erer /eˈɾe/ /eˈɾeɾ/ /əˈɾe/ n masc
arel

ergatiu /eɾ.ɣaˈtiw/ /ər.ɡəˈtiw/ adj masc
ergativo

ergo /ˈer.ɡo/ /ˈɛɾ.ɣo/ conjunction
ergo

ergonomia escolar n fem
ergonomía escolar

ergoteràpia /ˌer.ɡu.təˈɾa.pi.ə/ /ˌeɾ.ɣu.teˈɾa.pi.a/ n fem
ergoterapia

erhu n masc
erhu

erigir /e.ɾiˈd͡ʒi/ /e.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /e.ɾiˈʒi/ /ə.ɾiˈʒi/ v
erigir
Alçar, edificar, construir un monument, una edificació destacada.
Fundar, instituir.
Elevar a una condició o càrrec.

eritema /e.ɾiˈte.ma/ /ə.ɾiˈtɛ.mə/ n masc
eritema

eritreu /e.ɾiˈtɾɛw/ /ə.ɾiˈtɾɛw/ adj masc
eritreo
Relatiu o pertanyent a Eritrea.

eritreu /e.ɾiˈtɾɛw/ /ə.ɾiˈtɾɛw/ n masc
eritreo
Persona que habita o és originària d'Eritrea.

eritròcit /e.ɾiˈtɾɔ.sit/ /ə.ɾiˈtɾɔ.sit/ n masc
eritrocito

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ n masc
erizo

erm /ˈerm/ /ˈeɾm/ /ˈɛrm/ n masc
yermo
Lloc sense conrear, de terreny àrid i escassa vegetació.

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ n masc
armiño
Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

ermita /eɾˈmi.ta/ /ərˈmi.tə/ n fem
ermitage
Lloc on viu un eremita.
Capella situada en un lloc isolat.

ermità /eɾ.miˈta/ /ər.miˈta/ n masc
ermitaño
Persona que viu en una ermita o en té la seva propietat.

erosió /e.ɾo.ziˈo/ /ə.ɾo.ziˈo/ /ə.ɾu.ziˈo/ n fem
erosión

erotisme /e.ɾoˈtiz.me/ /ə.ɾoˈtiz.mə/ /ə.ɾuˈtiz.mə/ n masc
erotismo

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ n fem
erre

erra bategant n fem
ere

erra doble n fem
erre doble

errabundatge /e.ra.bunˈda.d͡ʒe/ /ə.rə.βunˈda.d͡ʒə/ n masc
errabundeo

errada /eˈra.ða/ n fem
errata

erradament /eˌra.ðaˈmen/ /eˌra.ðaˈment/ /əˌra.ðəˈmen/ /əˌra.ðəˈment/ adv
erradamente

errar /eˈra/ /eˈraɾ/ /əˈra/ v
errar

errata /eˈra.ta/ /əˈra.tə/ n fem
errata

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ n
error yerro
Equivocació, incorrecció.
defecto
(informàtica) Defecte de programari que impedeix el funcionament correcte
error
(beisbol) Acció equivocada d'un defensor que impedeix una eliminació o fa possible que un corredor guanyi una o més bases.

error d'àrea de servei n masc
error de área de servicio

error de mesura n masc
error de medida

error forçat n masc
error forzado

error no forçat n masc
error no forzado

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ adj
errático

erròniament /eˌrɔ.ni.aˈmen/ /eˌrɔ.ni.aˈment/ /əˌrɔ.ni.əˈmen/ /əˌrɔ.ni.əˈment/ adv
erróneamente

ert /ˈɛrt/ adj masc
tieso

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ v
eructar

erudició /e.ɾu.ði.siˈo/ /ə.ɾu.ði.siˈo/ n fem
erudición

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ adj masc
erudito
Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ n masc
erudito
Persona amb erudició, molt culta, estudiosa.

eruditament /e.ɾuˌði.taˈmen/ /e.ɾuˌði.taˈment/ /ə.ɾuˌði.təˈmen/ /ə.ɾuˌði.təˈment/ adv
eruditamente

eruga /eˈɾu.ɣa/ n fem
oruga

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ n masc
erupción

esbaconar /ez.ba.koˈnaɾ/ /ez.βa.koˈna/ /əz.bə.koˈna/ /əz.bə.kuˈna/ v
atocinar

esbalair /az.βa.ɫaˈi/ /az.βa.ɫaˈiɾ/ /ez.ba.ɫaˈiɾ/ /ez.βa.ɫaˈi/ /əz.bə.ɫəˈi/ v
pasmar

esbaldregall /ez.baɫ.dɾeˈɣaʎ/ /əz.bəɫ.dɾəˈɣaʎ/ n masc
derrubios

esbaltir /ez.baɫˈtiɾ/ /ez.βaɫˈti/ /əz.bəɫˈti/ v
aturdir

esbandir /az.βanˈdi/ /ez.banˈdiɾ/ /ez.βanˈdi/ /əz.bənˈdi/ v
aclarar enjuagar

esbargir /az.βarˈd͡ʒi/ /ez.baɾˈd͡ʒiɾ/ /ez.βarˈd͡ʒi/ /ez.βaɾˈd͡ʒi/ /əz.bərˈʒi/ v
distraer

esbarjo /azˈβaɾ.d͡ʒo/ /ezˈbaɾ.d͡ʒo/ /əzˈbar.ʒu/ /əzˈbaɾ.ʒo/ n masc
recreo

esbarriar /az.βa.riˈa/ /az.βa.riˈaɾ/ /ez.ba.riˈaɾ/ /ez.βa.riˈa/ /əz.bə.riˈa/ v
esparcir

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ n masc
zarza

esbatanar /ez.ba.taˈnaɾ/ /ez.βa.taˈna/ /əz.bə.təˈna/ v
abrir de par en par open wide

esbatiment /ez.βa.tiˈmen/ /ez.βa.tiˈment/ /əz.bə.tiˈmen/ /əz.βə.tiˈment/ n masc
esbatimento
Batiment, ombra tallant del cos endavant.
esparcimiento
Esbargiment.

esbatre /ezˈba.tɾe/ /əzˈba.tɾə/ v
sacudir

esberlar /az.βerˈɫa/ /ez.beɾˈɫaɾ/ /ez.βerˈɫa/ /ez.βeɾˈɫa/ /əz.bərˈɫa/ v
hender

esbiaixament /ez.bi.aj.ʃaˈment/ /ez.βi.a.ʃaˈmen/ /ez.βi.aj.ʃaˈmen/ /əz.bi.ə.ʃəˈmen/ /əz.bi.ə.ʃəˈment/ n masc
sesgo

esbiaixar /az.βi.ajˈʃa/ /ez.bi.ajˈʃaɾ/ /ez.βi.ajˈʃa/ /ez.βi.aˈʃa/ /əz.bi.əˈʃa/ v
sesgar

esblaimar /az.βɫajˈma/ /ez.bɫajˈmaɾ/ /ez.βɫajˈma/ /əz.bɫəjˈma/ v
palidecer

esbojarradament /ez.bo.d͡ʒaˌra.ðaˈment/ /ez.βo.d͡ʒaˌra.ðaˈmen/ /ez.βo.ʒaˌra.ðaˈmen/ /əz.bo.ʒəˌra.ðəˈment/ /əz.bu.ʒəˌra.ðəˈmen/ adv
alocadamente

esborrable /ez.boˈra.bɫe/ /ez.βoˈra.βɫe/ /ez.βoˈrab.bɫe/ /əz.boˈrab.bɫə/ /əz.buˈra.βɫə/ /əz.buˈrab.bɫə/ adj
borrable

esborrany /ez.boˈraɲ/ /əz.boˈraɲ/ /əz.buˈraɲ/ n masc
borrador

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ v
borrar
Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.
Treure del cap un sentiment, un record.

esborronador /ez.bo.ro.naˈðoɾ/ /ez.βo.ro.naˈðo/ /əz.bo.ro.nəˈðo/ /əz.bu.ru.nəˈðo/ adj masc
espeluznante

esborronament /ez.bo.ro.naˈment/ /ez.βo.ro.naˈmen/ /əz.bo.ro.nəˈment/ /əz.bu.ru.nəˈmen/ n masc
espeluznamiento

esborronar /az.βo.roˈna/ /ez.bo.roˈnaɾ/ /ez.βo.roˈna/ /əz.bo.roˈna/ /əz.bu.ruˈna/ v
horripilar

esboscassar /az.βos.kaˈsa/ /ez.bos.kaˈsaɾ/ /ez.βos.kaˈsa/ /əz.bos.kəˈsa/ /əz.bus.kəˈsa/ v
desbastar

esbossar /ez.boˈsaɾ/ /ez.βoˈsa/ /əz.boˈsa/ /əz.buˈsa/ v
esbozar

esbotzar /az.βoˈd͡za/ /ez.boˈd͡zaɾ/ /ez.βoˈd͡za/ /əz.boˈd͡za/ /əz.buˈd͡za/ v
reventar

esbraonar /ez.bɾa.oˈnaɾ/ /ez.βɾa.oˈna/ /əz.bɾə.oˈna/ /əz.bɾə.uˈna/ v
debilitar
Fer perdre el vigor, la força.
agotar
Fatigar molt, esgotar.

esbravar /az.βɾaˈβa/ /ez.bɾaˈvaɾ/ /ez.βɾaˈβa/ /əz.bɾəˈva/ /əz.bɾəˈβa/ v
desahogarse

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ v
desbriznar
Desfer, desembullar els brins.
averiguar
Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbrollar /ez.bɾoˈʎaɾ/ /ez.βɾoˈʎa/ /əz.bɾoˈʎa/ /əz.bɾuˈʎa/ v
desbrozar

esbroncar /az.βɾoŋˈka/ /ez.bɾoŋˈkaɾ/ /ez.βɾoŋˈka/ /əz.bɾoŋˈka/ /əz.bɾuŋˈka/ v
abroncar

esbrotar /az.βɾoˈta/ /ez.bɾoˈtaɾ/ /ez.βɾoˈta/ /əz.bɾoˈta/ /əz.bɾuˈta/ v
desfollonar

esbufegar /az.βu.feˈɣa/ /ez.bu.feˈɣaɾ/ /ez.βu.feˈɣa/ /əz.bu.fəˈɣa/ v
resollar

esbutzar /az.βuˈd͡za/ /az.βuˈd͡za/ /ez.buˈd͡zaɾ/ /ez.βuˈd͡za/ /əz.buˈd͡za/ v
destripar

esbós /ezˈbos/ n masc
esbozo

esca /ˈes.ka/ /ˈəs.kə/ /ˈɛs.kə/ n fem
yesca
Matèria molt seca, generalment de cuiro, drap o esponja, preparada de forma que qualsevol espurna de foc la fa cremar.
Incentiu, atractiu.
esca
Matèria per caçar o pescar; esquer.

escabellament /es.ka.be.ʎaˈment/ /es.ka.βe.ʎaˈmen/ /əs.kə.bə.jəˈmen/ /əs.kə.bə.ʎəˈment/ /əs.kə.βə.ʎəˈmen/ n masc
desmelenamiento

escabellar /as.ka.βeˈʎa/ /as.ka.βeˈʎaɾ/ /es.ka.beˈʎaɾ/ /es.ka.βeˈʎa/ /əs.kə.bəˈja/ /əs.kə.bəˈʎa/ /əs.kə.βəˈʎa/ v
desmelenar

escabellat /as.ka.βeˈʎat/ /es.ka.beˈʎat/ /əs.kə.bəˈjat/ /əs.kə.bəˈʎat/ adj masc
despeinado
Esblenat, despentinat.

escabetx /es.kaˈbet͡ʃ/ /əs.kəˈβɛt͡ʃ/ n masc
escabeche

escabrosament /es.kaˌbɾo.zaˈment/ /es.kaˌβɾo.zaˈmen/ /əs.kəˌbɾo.zəˈmen/ /əs.kəˌbɾo.zəˈment/ /əs.kəˌβɾo.zəˈmen/ adv
escabrosamente

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ n masc
escaque

escac i mat n masc
jaque mate

escacs /esˈkaks/ n masc
ajedrez
Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escafandre /es.kaˈfan.dɾe/ /əs.kəˈfan.dɾə/ n masc
escafandra

escafoïdal /es.ka.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fu.iˈðaɫ/ adj
escafoideo

escaientment /es.kaˌjemˈmen/ /es.kaˌjemˈment/ /əs.kəˌjemˈmen/ /əs.kəˌjemˈment/ adv
apropiadamente

escaig /esˈkat͡ʃ/ /əsˈkat͡ʃ/ n masc
pico

escaiola /as.kaˈjɔ.ɫɛ/ /es.kaˈjɔ.ɫa/ /es.kaˈjɔ.ɫɔ/ /əs.kəˈjɔ.ɫə/ n fem
alpiste
Planta de la família de les gramínies amb fruits emprats com a aliment per als ocells de gàbia (Phalaris canariensis).
escayola
Pasta de guix i aiguacuit utilitzada en escultura i decoració, com a revestiment en construcció o per endurir embenatges.

escaire /asˈkaj.ɾe/ /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ n masc
escuadra
(waterpolo, esports de pilota) Cadascun dels dos angles rectes formats per la unió d'un dels pals de la porteria i el travesser.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ n fem
escalera
Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
(pilota valenciana) Graderia de quatre esglaons situada a la muralla de la dreta del feridor en la modalitat d'escala i corda, que es considera aire.
escala gama
Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.
escala
Proporció de dibuixos, plànols o maquetes respecte a l'element real al que fan referència.
Sistema de mesura que estableix una correspondència entre els nombres i les propietats dels objectes mesurats.

escala cromàtica n fem
escala cromática

escala d'actitud n fem
escala actitudinal

escala de sancions n fem
escala de sanciones

escala i corda n fem
escala i corda

escala mecànica n fem
escalera mecánica

escalabornar /es.ka.ɫa.βorˈna/ /es.ka.ɫa.βoɾˈnaɾ/ /əs.kə.ɫə.βurˈna/ v
desbastar

escalada /as.kaˈɫa.ðɛ/ /es.kaˈɫa.ða/ /əs.kəˈɫa.ðə/ n fem
escalada
Esport que consisteix en ascendir per un indret vertical utilitzant els quatre membres per a progressar.

escalador /es.ka.ɫaˈðo/ /es.ka.ɫaˈðoɾ/ /əs.kə.ɫəˈðo/ n masc
escalador

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ v
escalar

escalat n masc
escalado

escaldar /as.kaɫˈda/ /es.kaɫˈda/ /es.kaɫˈdaɾ/ /əs.kəɫˈda/ v
escaldar

escaleta /as.kaˈɫe.ta/ /as.kaˈɫe.tɛ/ /es.kaˈɫe.ta/ /əs.kəˈɫə.tə/ /əs.kəˈɫɛ.tə/ n fem
carrasquiña

escaleter /es.ka.ɫeˈte/ /es.ka.ɫeˈteɾ/ /əs.kə.ɫəˈte/ n masc
escalater

escalf /esˈkaɫf/ /əsˈkaɫf/ n masc
calor

escalfabanqueta /esˌkaɫ.fa.baŋˈke.ta/ /əsˌkaɫ.fə.bəŋˈkə.tə/ /əsˌkaɫ.fə.bəŋˈkɛ.tə/ /əsˌkaɫ.fə.βəŋˈkɛ.tə/ n neut
chupabanquillos

escalfador /as.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðoɾ/ /əs.kəɫ.fəˈðo/ adj masc
calentador
Que escalfa.

escalfador /as.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðoɾ/ /əs.kəɫ.fəˈðo/ n masc
calentador
Aparell termodinàmic que escalfa l’aigua domèstica.

escalfallits /esˌkaɫ.faˈʎits/ /əsˌkaɫ.fəˈʎits/ n masc
caletador

escalfament /as.kaɫ.faˈmen/ /es.kaɫ.faˈmen/ /es.kaɫ.faˈment/ /kaɫ.faˈment/ /əs.kəɫ.fəˈmen/ /əs.kəɫ.fəˈment/ n masc
calentamiento

escalfament amb volant n masc
calentamiento con volante

escalfaplats /esˌkaɫ.faˈpɫats/ /əsˌkaɫ.fəˈpɫats/ n masc
calientaplatos

escalfar /as.kaɫˈfa/ /as.kaɫˈfaɾ/ /es.kaɫˈfa/ /es.kaɫˈfaɾ/ /əs.kəɫˈfa/ v
calentar
Fer pujar la temperatura i calor d'un cos.

escalfar banqueta v
chupar banquillo

escalfar la pilota v
calentar la pelota

escalfar les mans v
calentar las manos

escalfar motors v
calentar motores

escalfor /as.kaɫˈfo/ /es.kaɫˈfo/ /es.kaɫˈfoɾ/ /əs.kəɫˈfo/ n fem
calor

escalivada /es.ka.ɫiˈva.ða/ /es.ka.ɫiˈβa.ða/ /əs.kə.ɫiˈva.ðə/ /əs.kə.ɫiˈβa.ðə/ n fem
escalivada
Verdures fetes al caliu, normalment pebrots, albergínies, cebes, tomàquets i patates.

escalivar /as.ka.ɫiˈβa/ /es.ka.ɫiˈvaɾ/ /es.ka.ɫiˈβa/ /əs.kə.ɫiˈva/ /əs.kə.ɫiˈβa/ v
asar al rescoldo

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ n fem
ascalonia chalote
Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escamar /as.kaˈma/ /es.kaˈma/ /es.kaˈmaɾ/ /əs.kəˈma/ v
escamar

escamarlà /es.ka.maɾˈɫa/ /əs.kə.mərˈɫa/ n masc
cigala

escambell /as.kamˈbeʎ/ /es.kamˈbeʎ/ /əs.kəmˈbeʎ/ n masc
escabel
Tamboret de poca alçada i sense respatller que serveix per a posar-hi els peus quan hom està assegut, o per a pujar-hi de peus.

escamnar /es.kamˈna/ /es.kamˈnaɾ/ /əs.kəmˈna/ v
escamar
Fer posar recelós, desconfiat.

escamot /es.kaˈmɔt/ /əs.kəˈmɔt/ n masc
pelotón
Grup armat de persones (milícies, policies, etc) no gaire nombrós, sovint agrupat per a un objectiu específic.
escapados
Grup petit de ciclistes que van a una mateixa velocitat durant una cursa i se separa del pilot.

escamotejar /es.ka.mo.teˈd͡ʒa/ /es.ka.mo.teˈd͡ʒaɾ/ /es.ka.mo.teˈʒa/ /əs.kə.mo.təˈd͡ʒa/ /əs.kə.mu.təˈʒa/ v
escamotear
Provocar la desaparició d'una cosa davant d'un públic atent.

escampada /es.kamˈpa.ða/ /əs.kəmˈpa.ðə/ n fem
dispersión

escampadissa /es.kam.paˈði.sa/ /əs.kəm.pəˈði.sə/ n fem
tenderete

escampar /as.kamˈpa/ /es.kamˈpa/ /es.kamˈpaɾ/ /əs.kəmˈpa/ v
diseminar
Separar en parts allò que formava un tot.
extender
Estendre una matèria per una superfície.

escampar la boira v
tomar el aire

escandalitzable /es.kan.da.ɫiˈd͡za.βɫe/ /es.kan.da.ɫiˈd͡zab.bɫe/ /es.kan.da.ɫiˈza.bɫe/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.βɫə/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡zab.bɫə/ adj
escandalizable

escandalitzar /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ /es.kan.da.ɫiˈza/ /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ v
escandalizar

escandall /as.kanˈdaʎ/ /es.kanˈdaʎ/ /əs.kənˈdaj/ /əs.kənˈdaʎ/ n masc
escandallo
Instrument que consta d'un cilindre de plom posat a l’extrem d’un cordill, que serveix per a determinar la pregonesa del mar, d’un riu, etc., en un punt determinat.
Determinació del valor, de la qualitat, etc., d'una mercaderia agafant-ne mostres i generalitzant-ne els resultats.

escandallar /as.kan.daˈʎa/ /es.kan.daˈʎa/ /es.kan.daˈʎaɾ/ /əs.kən.dəˈja/ /əs.kən.dəˈʎa/ v
sondar
Sondar, mesurar la profunditat, la verticalitat, d'una massa d'aigua mitjançant l'escandall o un altre instrument.

escandalosament /es.kan.daˌɫo.zaˈmen/ /es.kan.daˌɫo.zaˈment/ /əs.kən.dəˌɫo.zəˈmen/ /əs.kən.dəˌɫo.zəˈment/ adv
escandalosamente scandaleusement

escandi /əsˈkan.di/ n masc
escandio

escandir /es.kanˈdi/ /es.kanˈdiɾ/ /əs.kənˈdi/ v
escandir

escaneig /es.kaˈnet͡ʃ/ /əs.kəˈnət͡ʃ/ /əs.kəˈnɛt͡ʃ/ n masc
escaneo

escanejar /es.ka.neˈd͡ʒa/ /es.ka.neˈd͡ʒaɾ/ /es.ka.neˈʒa/ /əs.kə.nəˈd͡ʒa/ /əs.kə.nəˈʒa/ v
escanear

escantellar /as.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎaɾ/ /əs.kən.təˈʎa/ v
descanterar

escanyar /as.kaˈɲa/ /es.kaˈɲa/ /es.kaˈɲaɾ/ /əs.kəˈɲa/ v
ahogar

escanyolit /as.ka.ɲoˈɫit/ /es.ka.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲuˈɫit/ adj masc
esmirriado

escapada /as.kaˈpa.ðɛ/ /es.kaˈpa.ða/ /es.kaˈpa/ /əs.kəˈpa.ðə/ n fem
escapada
Acció d’escapar.
Sortida breu a un lloc.
(esports de pilota) Acció i efecte d'un atacant de fer un moviment sobtat i ràpid en una direcció determinada per deixar enrere el seu defensor.

escapada en profunditat n fem
escapada en profundidad

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ v
escapar

escapar-se v
cortar

escapolir-se /es.ka.poˈɫiɾ.se/ /əs.kə.poˈɫiɾ.sə/ /əs.kə.pu.ɫirˈsə/ v
escabullirse

escaquístic /es.kaˈkis.tik/ /əs.kəˈkis.tik/ adj masc
ajedrecístico

escar /esˈka/ /esˈkaɾ/ /əsˈka/ /əsˈkar/ n masc
grada
Pla inclinat a la vora de l'aigua per a avarar o retirar les embarcacions.

escar /esˈka/ /esˈkaɾ/ /əsˈka/ /əsˈkar/ v
cebar
Posar l’esquer a l’ham, a un ormeig de pesca.

escara /esˈka.ɾa/ /əsˈka.ɾə/ n fem
escara

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ n masc
escarabajo

escarabeu /es.ka.ɾaˈbɛw/ /əs.kə.ɾəˈβɛw/ n masc
escarabeo

escarafall /as.ka.ɾaˈfaʎ/ /es.ka.ɾaˈfaʎ/ /əs.kə.ɾəˈfaʎ/ n masc
aspaviento

escaramussar /es.ka.ɾa.muˈsa/ /es.ka.ɾa.muˈsaɾ/ /əs.kə.ɾə.muˈsa/ v
escaramuzar

escarapel·la /es.ka.ɾaˈpɛɫ.ɫa/ /əs.kə.ɾəˈpɛɫ.ɫə/ n fem
escarapela
Adornament en forma de disc col·locat en una part visible de la roba o del barret.

escarar /es.kaˈɾa/ /es.kaˈɾaɾ/ /əs.kəˈɾa/ v
destajar

escarceller /es.kar.seˈʎe/ /es.kaɾ.seˈʎeɾ/ /əs.kər.səˈʎe/ n masc
carcelero

escaridament /es.ka.ɾi.ðaˈmen/ /es.ka.ɾi.ðaˈment/ /əs.kə.ɾi.ðəˈmen/ /əs.kə.ɾi.ðəˈment/ adv
escuetamente

escarlata /əs.kərˈɫa.tə/ n fem
escarlata

escarn /esˈkaɾn/ /əsˈkarn/ n masc
escarnio
Burla a algú amb el propòsit de ridiculitzar-lo o desprestigiar-lo.
escrache
Acció de denúncia ciutadana o manifestació popular de protesta contra una persona de l'àmbit públic feta amb el propòsit d’importunar-la en la seva activitat pública o privada per la gravetat dels fets que se li atribueixen.

escarnidor /as.kar.niˈðo/ /es.kar.niˈðo/ /es.kaɾ.niˈðoɾ/ /əs.kər.niˈðo/ adj masc
escarnecedor

escarnir /as.kaɾˈni/ /es.karˈni/ /es.kaɾˈni/ /es.kaɾˈniɾ/ /əs.kərˈni/ v
escarnecer

escarola /es.kaˈɾɔ.ɫa/ /es.kaˈɾɔ.ɫɔ/ /əs.kəˈɾɔ.ɫə/ n fem
escarola

escarpa /esˈkaɾ.pa/ /əsˈkar.pə/ n fem
escarpa

escarpell /as.kaɾˈpeʎ/ /es.kaɾˈpeʎ/ /əs.kərˈpeʎ/ n masc
hacheta

escarpidor /es.kar.piˈðo/ /es.kaɾ.piˈðoɾ/ /əs.kər.piˈðo/ adj masc
carmenador
Que escarpeix, desembulla.

escarpidor /es.kar.piˈðo/ /es.kaɾ.piˈðoɾ/ /əs.kər.piˈðo/ n masc
escarpidor
Pinta de pues grosses per a desembullar els cabells.

escarransidament /es.ka.ranˌsi.ðaˈmen/ /es.ka.ranˌsi.ðaˈment/ /əs.kə.rənˌsi.ðəˈmen/ /əs.kə.rənˌsi.ðəˈment/ adv
mezquinamente

escarransit /as.ka.ranˈsit/ /es.ka.ranˈsit/ /əs.kə.rənˈsit/ adj masc
raquítico

escarrassadament /es.ka.raˌsa.ðaˈmen/ /es.ka.raˌsa.ðaˈment/ /əs.kə.rəˌsa.ðəˈmen/ /əs.kə.rəˌsa.ðəˈment/ adv
afanosamente

escarrassar /es.ka.raˈsa/ /es.ka.raˈsaɾ/ /əs.kə.rəˈsa/ v
ordeñar
(Ascó) Fer la recol·lecció d'olives amb la mà.

escarràs /as.kaˈras/ /es.kaˈras/ /əs.kəˈras/ n masc
racimo
Penjoll de fruita, gotim.
burro de carga
Persona que es carrega molta feina i la més pesada.

escartejar /as.kar.teˈd͡ʒa/ /es.kar.teˈʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /əs.kər.təˈʒa/ /əs.kəɾ.təˈd͡ʒa/ v
barajar

escassament /esˌka.saˈmen/ /esˌka.saˈment/ /əsˌka.səˈmen/ /əsˌka.səˈment/ adv
escasamente

escassejar /es.ka.seˈd͡ʒa/ /es.ka.seˈd͡ʒaɾ/ /es.ka.seˈʒa/ /əs.kə.səˈd͡ʒa/ /əs.kə.səˈʒa/ v
escasear

escassetat /es.ka.seˈtat/ n fem
escasez

escat espinós n masc
angelote espinoso

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ n fem
escama

escatainar /es.ka.tajˈna/ /es.ka.tajˈnaɾ/ /əs.kə.təjˈna/ v
cacarear

escataineig /es.ka.tajˈnet͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnət͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnɛt͡ʃ/ n masc
cacareo

escatós /as.kaˈtos/ /es.kaˈtos/ /əs.kəˈtos/ n masc
cabete

escaure /asˈkaw.ɾe/ /esˈkaw.ɾe/ /əsˈkaw.ɾə/ v
ir sentar bien
Anar bé, combinar, ajustar-se físicament o bé atenent a raons estètiques.
encontrarse
(pronominal) Estar en un lloc concret de manera casual, trobar-s'hi.
caer
(pronominal) Una cosa, succeir en una ocasió, en una data.

escavallar /es.ka.vaˈʎaɾ/ /es.ka.βaˈʎa/ /əs.kə.vəˈʎa/ /əs.kə.βəˈʎa/ v
despimpollar

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ n fem
escena

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ n masc
escenario

escenogràficament /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ə.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /əs.sə.noˌɣɾa.fi.kəˈment/ /əs.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
escenográficamente

escintil·lar /e.sin.tiɫˈɫa/ /e.sin.tiɫˈɫaɾ/ /e.sin.tiˈɫa/ /ə.sin.tiɫˈɫa/ /ə.sin.tiˈɫa/ /əs.sin.tiɫˈɫa/ v
escintilar

escissió /e.si.siˈo/ /ə.si.siˈo/ /əs.si.siˈo/ n fem
escisión

esclarir /es.kɫaˈɾi/ /es.kɫaˈɾiɾ/ /əs.kɫəˈɾi/ v
desenredar
Desfer nusos dels cabells.
aclarar
Quedar l'ambient lliure d'elements que tapen la claror: humitat, núvols i ombres.

esclatar /as.kɫaˈta/ /es.kɫaˈta/ /es.kɫaˈtaɾ/ /əs.kɫəˈta/ v
estallar
Obrir-se una cosa per una força o impuls interior.
Manifestar-se de forma sobtada.

esclau /esˈkɫaw/ n masc
esclavo
Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.
Persona allistada en alguna confraria d'esclavitud.
Persona subjecta als seus desitjos, vicis i passions desordenades.

esclava /esˈkɫa.va/ /esˈkɫa.βa/ /əsˈkɫa.və/ /əsˈkɫa.βə/ n fem
esclava

esclavatge /es.kɫaˈva.d͡ʒe/ /es.kɫaˈβa.d͡ʒe/ /əs.kɫəˈva.d͡ʒə/ /əs.kɫəˈβa.d͡ʒə/ n masc
esclavitud

esclerosi /es.kɫeˈɾɔ.zi/ /əs.kɫəˈɾɔ.zi/ n fem
esclerosis

escletxa /asˈkle.t͡ʃa/ /asˈkle.t͡ʃɛ/ /esˈkɫe.t͡ʃa/ /əsˈkɫe.t͡ʃə/ n fem
ranura

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ n masc
guindaleza
Llibant que tenien els mariners per a diferents usos.
almadreña canaleja
Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escocell /es.koˈseʎ/ /əs.koˈseʎ/ /əs.kuˈseʎ/ n masc
alcorque

escocès /es.koˈses/ /əs.koˈsɛs/ /əs.kuˈsɛs/ adj masc
escocés

escoda /esˈko.ða/ /əsˈko.ðə/ n fem
escoda

escodaire /es.koˈðaj.ɾe/ /əs.koˈðaj.ɾə/ /əs.kuˈðaj.ɾə/ n neut
cantero

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ n fem
escuela colegio
Col·legi, establiment per aprendre.
colegio escuela
Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.
escuela
Conjunt de seguidors d'un mestre.

escola activa n fem
escuela activa

escola alternativa n fem
escuela alternativa

escola bressol n fem
casa cuna

escola coeducadora n fem
escuela coeducativa

escola comprensiva n fem
escuela comprensiva

escola concertada n fem
centro concertado de enseñanza

escola confessional n fem
escuela confesional

escola cooperativa n fem
escuela cooperativa

escola cíclica n fem
escuela cíclica

escola d'adults n fem
escuela de adultos

escola d'art dramàtic n fem
escuela de arte dramático

escola d'arts aplicades i oficis artístics n fem
escuela de artes aplicadas y oficios artísticos

escola d'educadors en el lleure infantil i juvenil n fem
escuela de educadores de tiempo libre infantil y juvenil

escola d'estiu n fem
escuela de verano

escola de capacitació agrària n fem
escuela de capacitación agraria

escola de mares i pares n fem
escuela de madres y padres

escola de música n fem
escuela de música

escola de natura n fem
escuela de naturaleza

escola europea n fem
escuela europea

escola experimental n fem
escuela experimental

escola graduada n fem
escuela graduada

escola inclusiva n fem
escuela inclusiva

escola internacional n fem
escuela internacional

escola itinerant n fem
escuela itinerante

escola laica n fem
escuela laica

escola mixta n fem
escuela mixta

escola normal n fem
escuela normal

escola oficial d'idiomes n fem
escuela oficial de idiomas

escola privada n fem
escuela privada

escola professional n fem
escuela profesional

escola pública n fem
escuela pública

escola religiosa n fem
escuela religiosa

escola rural n fem
escuela rural

escola tècnica superior n fem
escuela técnica superior

escola unitària n fem
escuela unitaria

escola universitària n fem
escuela universitaria

escolanet /as.ko.ɫaˈnet/ /es.ko.ɫaˈnet/ /əs.ko.ɫəˈnət/ /əs.ku.ɫəˈnɛt/ n masc
monaguillo

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ adj
escolar

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ n neut
escolar
Persona que assisteix a una escola com a alumne.

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ v
escurrir

escolaritat n fem
escolaridad

escolarització /es.ko.ɫa.ɾi.d͡za.siˈo/ /es.ko.ɫa.ɾi.za.siˈo/ /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
escolarización

escolarització obligatòria n fem
escolarización obligatoria

escolaritzar /es.ko.ɫa.ɾiˈd͡za/ /es.ko.ɫa.ɾiˈza/ /es.ko.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /əs.ko.ɫə.ɾiˈd͡za/ /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
escolarizar

escoli /esˈkɔ.ɫi/ /əsˈkɔ.ɫi/ n masc
escolio

escoliar /es.ko.ɫiˈa/ /es.ko.ɫiˈaɾ/ /əs.ko.ɫiˈa/ /əs.ku.ɫiˈa/ v
escoliar

escoliasta /es.ko.ɫiˈas.ta/ /əs.ko.ɫiˈas.tə/ /əs.ku.ɫiˈas.tə/ n neut
escoliasta

escolliment /es.ko.ʎiˈmen/ /es.ko.ʎiˈment/ /əs.ko.ʎiˈment/ /əs.ku.jiˈmen/ /əs.ku.ʎiˈmen/ n masc
escogimiento

escolopendra /es.ko.ɫoˈpen.dɾa/ /əs.ko.ɫoˈpɛn.dɾə/ /əs.ku.ɫuˈpɛn.dɾə/ n fem
escolopendra

escolta /asˈkoɫ.ta/ /esˈkoɫ.ta/ /əsˈkoɫ.tə/ n fem
escucha
Acció d’escoltar.

escolta /asˈkoɫ.ta/ /esˈkoɫ.ta/ /əsˈkoɫ.tə/ n neut
escultista
Noi o noia afiliat a l'escoltisme.

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ v
escuchar

escoltisme /es.koɫˈtiz.me/ /əs.koɫˈtiz.mə/ /əs.kuɫˈtiz.mə/ n masc
escultismo

escolà /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ n masc
arbitan
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Molva macrophthalma)

escolàstic /es.koˈɫas.tik/ /əs.kuˈɫas.tik/ adj masc
escolástico

escolàstica /es.koˈɫas.ti.ka/ /əs.koˈɫas.ti.kə/ /əs.kuˈɫas.ti.kə/ n fem
escolástica
Moviment de la filosofia medieval d'influència de Sant Tomàs, que pretenia justificar la fe amb el raonament.

escolàsticament /es.koˌɫas.ti.kaˈmen/ /es.koˌɫas.ti.kaˈment/ /əs.koˌɫas.ti.kəˈment/ /əs.kuˌɫas.ti.kəˈmen/ adv
escolásticamente

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ n fem
escoba escobillón
(central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrada /as.komˈbɾa.ðɛ/ /es.komˈbɾa.ða/ /əs.komˈbɾa.ðə/ /əs.kumˈbɾa.ðə/ n fem
barrido
Acció d’escombrar.
(futbol americà) Jugada ofensiva dels guardes consistent a abandonar ràpidament la línia ofensiva, esquivar per un costat la línia defensiva i desplaçar-se cap endavant per placar els defensors i obrir pas al corredor d'habilitat.
látigo
(hoquei sobre herba) Llançament executat arrossegant l'estic per terra en posició quasi horitzontal abans de colpejar la bola amb un cop sec.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ v
barrer
Treure la brutícia del terra amb una escombra.
(hoquei sobre patins) Arrossegar la bola amb l'estic en posició inclinada respecte al terra de la pista.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ n fem
basura
(nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escombriaire /es.kom.bɾiˈaj.ɾe/ /əs.kom.bɾiˈaj.ɾə/ /əs.kum.bɾiˈaj.ɾə/ n neut
barrendero

escomesa /es.koˈme.za/ /əs.koˈmə.zə/ /əs.kuˈmɛ.zə/ n fem
asalto

escometre /as.koˈme.tɾe/ /es.koˈme.tɾe/ /əs.koˈmə.tɾə/ /əs.kuˈmɛ.tɾə/ v
acometer
Dirigir-se contra algú de forma violenta o ofensiva, envestir.
Tirar endavant o posar en marxa un projecte o una empresa.
encuentro
Sortir a l'encontre d'algú per saludar-lo o parlar-li.

escopetejar /as.ko.pe.teˈd͡ʒa/ /as.ko.pe.teˈt͡ʃaɾ/ /es.ko.pe.teˈd͡ʒa/ /es.ko.pe.teˈd͡ʒaɾ/ /es.ko.pe.teˈʒa/ /əs.ko.pə.təˈd͡ʒa/ /əs.ku.pə.təˈʒa/ v
escopetear
Disparar a un objectiu amb l'escopeta.

escopinada /as.ko.piˈna.ðɛ/ /es.ko.piˈna.ða/ /əs.ko.piˈna.ðə/ /əs.ku.piˈna.ðə/ n fem
escupitajo

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ v
escupir
Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escopofília /es.ko.poˈfi.ɫi.a/ /əs.ko.poˈfi.ɫi.ə/ /əs.ku.puˈfi.ɫi.ə/ n fem
escopofilia

escora /esˈko.ɾa/ /əsˈko.ɾə/ n fem
escora

escorar /es.koˈɾa/ /es.koˈɾaɾ/ /əs.kuˈɾa/ v
escorar

escorcoll /as.koɾˈkoʎ/ /es.koɾˈkoʎ/ /əs.koɾˈkoʎ/ /əs.kurˈkoʎ/ n masc
registro

escorcollar /as.kor.koˈʎa/ /es.kor.koˈʎa/ /es.koɾ.koˈʎa/ /es.koɾ.koˈʎaɾ/ /əs.koɾ.koˈʎa/ /əs.kur.kuˈʎa/ v
registrar

escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ n neut
escorpión

escorporeta de fons n fem
cabracho

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ n masc
escorpión alacrán

escorredor /es.ko.reˈðo/ /es.ko.reˈðoɾ/ /əs.ko.rəˈðo/ /əs.ku.rəˈðo/ adj
corredizo
D’un nus, un llaç, que es pot afluixar o desfer escorrent-lo.

escorredor /es.ko.reˈðo/ /es.ko.reˈðoɾ/ /əs.ko.rəˈðo/ /əs.ku.rəˈðo/ n masc
escurridero
Lloc preparat perquè s’hi escorri un líquid.
Aparell per a escórrer a pressió.

escorredora /es.ko.reˈðo.ɾa/ /əs.ko.rəˈðo.ɾə/ /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ n fem
escurridor

escorreplats /esˌko.reˈpɫats/ /əsˌko.rəˈpɫats/ n masc
escurreplatos

escorrialles /es.ko.riˈa.ʎes/ /əs.ko.riˈa.ʎəs/ /əs.ku.riˈa.ʎəs/ n fem
escurriduras

escorta /esˈkoɾ.ta/ n neut
escolta

escorxador /es.kor.t͡ʃaˈðo/ /es.koɾ.t͡ʃaˈðoɾ/ /əs.koɾ.ʃəˈðo/ /əs.kur.ʃəˈðo/ n masc
matadero
Lloc on se sacrifica i s’escorxa el bestiar i l’aviram.
desollador
Persona que té per ofici escorxar animals.
descortezador
Persona que té per ofici llevar l’escorça de les alzines.
alcaudón
Ocell de de la família dels lànids, de color castany i gris amb una taca negra a l’ull (Lanius collurio).

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ n fem
corteza
Part exterior del tronc dels arbres.
embolcall

escot /esˈkɔt/ /əsˈkɔt/ n masc
escote
Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.
escoto
(històric) Individu d’un poble gaèlic d’Irlanda que va colonitzar la part occidental d’Escòcia.
escote
Part del cos que queda al descobert per l’escotat d’un vestit.

escotar /as.koˈta/ /es.koˈta/ /es.koˈtaɾ/ /əs.koˈta/ /əs.kuˈta/ v
escotar
Pagar l'escot o la part que toca a cadascú en alguna despesa comuna.
Tallar de tal manera el vestit que es mostra la gargamella i part del pit; fer escotadura.

escotxegar /es.ko.t͡ʃeˈɣa/ /es.ko.t͡ʃeˈɣaɾ/ /əs.ko.t͡ʃəˈɣa/ /əs.ku.t͡ʃəˈɣa/ v
cuchichiar

escotxeig /es.koˈt͡ʃet͡ʃ/ /əs.koˈt͡ʃət͡ʃ/ /əs.kuˈt͡ʃɛt͡ʃ/ n masc
cuchichí

escovilló /es.ko.viˈʎo/ /es.ko.βiˈʎo/ /əs.ko.viˈʎo/ /əs.ku.viˈʎo/ /əs.ku.βiˈʎo/ n masc
hisopo
(medicina) Tija amb un extrem cobert de cotó o material absorbent i estèril per a obtenir mostres a examinar o per a aplicar medicaments.

escreix /esˈkɾejʃ/ /əsˈkɾeʃ/ n masc
esponsalicio
(dret) En el règim de separació de béns, aportació voluntària del marit al dot de la muller.
creces
Pagament per sobre el punt convingut o degut.

escriba /esˈkɾi.ba/ /əsˈkɾi.βə/ n masc
escriba

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ n masc
escritor

escriptori /es.kɾipˈtɔ.ɾi/ /əs.kɾipˈtɔ.ɾi/ n masc
escritorio
Moble emprat per escriure cartes, en el qual es guardava el paper i els estris per escriure.
Habitació en què treballa un escriptor.
Aparença de pantalla d’un ordinador que mostra informació perquè l'usuari pugui manipular-lo.

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ n fem
escritura
acte d'escriure

escrit /esˈkɾit/ /əsˈkɾit/ n masc
escrito

escrita /asˈkri.ta/ /esˈkɾi.ta/ /əsˈkɾi.tə/ n fem
manchada
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja polystigma)
raya pintada
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja montagui)
raya de boca rosa
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja brachyura)

escrita d'anells n fem
raya falsa vela

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ v
escribir

escrivà /es.kɾiˈva/ /es.kɾiˈβa/ /əs.kɾiˈva/ /əs.kɾiˈβa/ n masc
escribano

escrofulària /es.kɾo.fuˈɫa.ɾi.a/ /əs.kɾu.fuˈɫa.ɾi.ə/ n fem
escrofularia
(botànica) Gènere de plantes herbàcies de la família de les escrofulariàcies (Scrophularia).
(botànica) Herba medicinal de la família de les escrofulariàcies (Scrophularia nodosa).

escrofulària nodosa n fem
escrofularia nodosa

escrostonar /as.kɾos.toˈna/ /es.kɾos.toˈna/ /es.kɾos.toˈnaɾ/ /əs.kɾos.toˈna/ /əs.kɾus.tuˈna/ v
descostrar

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ n masc
escroto

escrupolosament /es.kɾu.poˌɫo.zaˈmen/ /es.kɾu.poˌɫo.zaˈment/ /əs.kɾu.poˌɫo.zəˈment/ /əs.kɾu.puˌɫo.zəˈmen/ adv
escrupulosamente

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ v
escrutar

escrutini /es.kɾuˈti.ni/ /əs.kɾuˈti.ni/ n masc
escrutinio

escríctids /esˈkɾik.tits/ /əsˈkɾik.tits/ n masc
escríctidos

escrúpol /asˈkɾu.poɫ/ /esˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.puɫ/ n masc
escrúpulo

escua /esˈku.a/ /əsˈku.ə/ n fem
carenote

escudella /as.kuˈðe.ʎa/ /as.kuˈðe.ʎɛ/ /es.kuˈðe.ʎa/ /əs.kuˈðe.ʎə/ n fem
escudilla
Recipient ceràmic en forma de semiesfera usat especialment per a menjar-hi aliments amb brou.
Tassa gran de forma semiesfèrica o similar pensada per a prendre líquids (brou, llet, etc).
escudella
(cuina) Plat compost per pasta, llegums o arròs, brou de carn i sovint també algunes verdures.

escudellar /as.ku.eˈʎaɾ/ /as.ku.ðeˈʎa/ /es.ku.ðeˈʎa/ /es.ku.ðeˈʎaɾ/ /əs.ku.ðəˈʎa/ v
escudillar

escudeller /as.ku.ðeˈʎe/ /es.ku.ðeˈʎe/ /es.ku.ðeˈʎeɾ/ /əs.ku.ðəˈʎe/ n masc
dresser vasar
Prestatge o armari, sovint de fusta, per sostenir la vaixella un cop rentada.
alfarero
Persona que fa escudelles i altres atuells de terrissa.

escull /esˈkuʎ/ /əsˈkuj/ /əsˈkuʎ/ n masc
escollo

escullera /es.kuˈʎe.ɾa/ /əs.kuˈje.ɾə/ /əs.kuˈʎe.ɾə/ n fem
rompeolas

esculpir /es.kuɫˈpi/ /es.kuɫˈpiɾ/ /əs.kuɫˈpi/ v
esculpir

escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ n masc
escultor

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
escultura

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ n fem
espuma

escumadora /as.ku.maˈðo.ɾa/ /as.ku.maˈðo.ɾɛ/ /es.ku.maˈðo.ɾa/ /əs.ku.məˈðo.ɾə/ n fem
espumadera

escura-xemeneies /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/ /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/ n neut
deshollinador limpiachimeneas

escurabasses /esˌku.ɾaˈba.ses/ /əsˌku.ɾəˈβa.səs/ n neut
pocero

escurabutxaques /esˌku.ɾa.buˈt͡ʃa.kes/ /əsˌku.ɾə.βuˈt͡ʃa.kəs/ n neut
sacacuartos

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ n masc
mondadientes palillo

escurapous /esˌku.ɾaˈpows/ /əsˌku.ɾəˈpows/ n neut
pocero

escurar /as.kuˈɾa/ /es.kuˈɾa/ /es.kuˈɾaɾ/ /əs.kuˈɾa/ v
limpiar

escurçada /es.kuɾˈsa.ða/ /əs.kurˈsa.ðə/ n fem
acortamiento

escurçana /es.kuɾˈsa.na/ /əs.kurˈsa.nə/ n fem
milano
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Dasyatis pastinaca)

escurçana clavellada n fem
pastinaca espinosa

escurçana rodona n fem
chupare redondo

escurçana violeta n fem
escorsana

escurçar /as.kurˈsa/ /es.kurˈsa/ /es.kuɾˈsa/ /es.kuɾˈsaɾ/ /əs.kurˈsa/ v
acortar

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ n masc
víbora
Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ n masc
escudo
Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.
Element emblemàtic d'un país, ciutat, família, institució, etc., que correspon a un dibuix simbòlic normalment emmarcat en la forma d'un escut medieval.
Defensa d'alguns canons i metralladores pesants, composta per una planxa metàl·lica que cobreix els servidors de l'arma.
Tipus de defensa contra qualsevol tipus d'atac.
Nom de diverses monedes modernes i antigues.
(beisbol) Peça de cautxú, goma o escuma integrada de vegades a l'equip d'un àrbitre principal, que s'utilitza per a protegir-se el pit.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ n masc
escálamo tolete

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ n masc
escándalo

escàner /esˈka.neɾ/ /əsˈka.nər/ n masc
escáner

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ adj masc
escéptico
Relatiu a la doctrina filosòfica de l’escepticisme que assegura que no hi ha res que sigui cert.

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ n masc
escéptico
Seguidor de la doctrina filosòfica de l’escepticisme.

escèpticament /eˌsɛp.ti.kaˈmen/ /eˌsɛp.ti.kaˈment/ /əsˌsɛp.ti.kəˈmen/ /əsˌsɛp.ti.kəˈment/ /əˌsɛp.ti.kəˈmen/ adv
escépticamente

escòcia /esˈkɔ.si.a/ /əsˈkɔ.si.ə/ n fem
escocia

escòria /esˈkɔ.ɾi.a/ /əsˈkɔ.ɾi.ə/ n fem
escoria

escó /esˈko/ /əsˈko/ n masc
escaño
Seient d'un parlamentari en una cambra de representació legislativa.

escórpora /esˈkoɾ.po.ɾa/ /əsˈkor.pu.ɾə/ /əsˈkoɾ.po.ɾə/ n fem
cabra roquera
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Scorpaena porcus)

escórpora africana n fem
escorpena africana

escórrer /asˈko.re/ /esˈko.re/ /esˈko.reɾ/ /əsˈko.rə/ v
escurrir
Fer córrer el líquid d’un lloc fins a buidar-lo completament.
Fer degotar el líquid que xopa alguna cosa.
correrse
(pronominal) Una cosa, separar-se lliscant del seu lloc.
(pronominal, vulgarisme) Tenir un orgasme.

esdentegar /az.ðen.teˈɣa/ /ez.ðen.teˈɣa/ /ez.ðen.teˈɣaɾ/ /əz.dən.təˈɣa/ v
desdentar

esdevenidor /ez.de.ve.niˈðoɾ/ /ez.de.βe.niˈðo/ /əz.də.və.niˈðo/ /əz.də.βə.niˈðo/ adj masc
venidero

esdevenidor /ez.de.ve.niˈðoɾ/ /ez.de.βe.niˈðo/ /əz.də.və.niˈðo/ /əz.də.βə.niˈðo/ n masc
porvenir

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ n masc
evento

esdrúixol /ezˈðɾu.ʃoɫ/ /ezˈðɾuj.ʃoɫ/ /əzˈdɾu.ʃuɫ/ /əzˈðɾu.ʃoɫ/ /əzˈðɾu.ʃuɫ/ adj masc
esdrújulo

esfenoide /es.feˈnɔj.ðe/ /əs.fəˈnɔj.ðə/ n masc
esfenoides

esfenoïdal /es.fe.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.nu.iˈðaɫ/ adj
esfenoidal

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ n fem
esfera

esferoïdal /es.fe.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾu.iˈðaɫ/ adj
esferoidal

esfilagarsar /es.fi.ɫa.ɣarˈsa/ /es.fi.ɫa.ɣaɾˈsaɾ/ /əs.fi.ɫə.ɣərˈsa/ v
deshilachar

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ n
esfinge

esfondrar /as.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾaɾ/ /əs.fonˈdɾa/ /əs.funˈdɾa/ v
hundir

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ n masc
esfuerzo

esforçar-se /as.forˈsaɾ.se/ /es.foɾˈsaɾ.se/ /əs.foɾˈsaɾ.sə/ /əs.fur.sərˈsə/ /əs.furˈsar.sə/ v
esforzarse esmerarse
Posar tot l'interès per acomplir una activitat amb èxit.
Posar al límit la capacitat muscular.

esfullament /es.fu.ʎaˈmen/ /es.fu.ʎaˈment/ /əs.fu.jəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈment/ n masc
deshojadura

esfèric /esˈfɛ.ɾik/ /əsˈfɛ.ɾik/ adj masc
esférico

esgardissar /ez.ɣar.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsaɾ/ /əz.ɡər.diˈsa/ v
escarmenar
Desembullar; parlant dels cabells, seda, fils i altres coses semblants, arreglar els caps que s'han fet en un manyoc.
greña
(pronominal) escabellar-se

esgargamellar-se /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/ /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/ v
desgañitarse

esgarip /ez.ɣaˈɾip/ /əz.ɡəˈɾip/ n masc
alarido

esgaripar /ez.ɣa.ɾiˈpa/ /ez.ɣa.ɾiˈpaɾ/ /əz.ɡə.ɾiˈpa/ v
ulular
Els mussol i altres ocells nocturns, fer el seu crit, fer esgarips.

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ n fem
arañazo

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ v
arañar

esgarriacries /az.ɣaˌri.aˈkɾi.es/ /ez.ɣaˌri.aˈkɾi.es/ /əz.ɡəˌri.əˈkɾi.əs/ n neut
aguafiestas

esgarrifar /az.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfaɾ/ /əz.ɡə.riˈfa/ v
estremecer
Patir tremolor per raons emotives.

esgatinyar-se /az.ɣa.tiˈɲaɾ.se/ /ez.ɣa.tiˈɲaɾ.se/ /əz.ɡə.tiˈɲar.sə/ /əz.ɣə.ti.ɲərˈsə/ /əz.ɣə.tiˈɲaɾ.sə/ v
arañarse

esglai /azˈɣɫaj/ /ezˈɣɫaj/ /əzˈɡɫaj/ n masc
espanto

esglaiar /az.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈjaɾ/ v
sobresaltarse

esglaonadament /ez.ɣɫa.oˌna.ðaˈmen/ /ez.ɣɫa.oˌna.ðaˈment/ /əz.ɡɫə.uˌna.ðəˈmen/ /əz.ɣɫə.oˌna.ðəˈment/ /əz.ɣɫə.uˌna.ðəˈmen/ adv
escalonadamente

esglaonar /ez.ɣɫa.oˈna/ /ez.ɣɫa.oˈnaɾ/ /əz.ɡɫə.uˈna/ /əz.ɣɫə.oˈna/ /əz.ɣɫə.uˈna/ v
escalonar

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ n masc
escalón peldaño

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ n fem
iglesia
Conjunt de tots els fidels cristians.
Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgotar /ez.ɣoˈta/ /ez.ɣoˈtaɾ/ /əz.ɣoˈta/ /əz.ɣuˈta/ v
agotar
Buidar un líquid d’un recipient.
Exhaurir, consumir completament.
Consumir les forces, afeblir, cansar molt.

esgotimar /ez.ɣo.tiˈma/ /ez.ɣo.tiˈmaɾ/ /əz.ɡu.tiˈma/ /əz.ɣo.tiˈma/ /əz.ɣu.tiˈma/ v
rebuscar

esgratinyar /az.ɣɾa.tiˈɲa/ /ez.ɣɾa.tiˈɲa/ /ez.ɣɾa.tiˈɲaɾ/ /əz.ɡɾə.tiˈɲa/ v
arañar

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ n fem
esgrima

esgrimir /ez.ɣɾiˈmi/ /ez.ɣɾiˈmiɾ/ /əz.ɡɾiˈmi/ v
esgrimir
Brandar una arma blanca.
Presentar arguments amb contundència.

esgrogueir /az.ɣɾo.ɣeˈi/ /ez.ɣɾo.ɣeˈi/ /ez.ɣɾo.ɣeˈiɾ/ /əz.ɡɾu.ɣəˈi/ /əz.ɣɾo.ɣəˈi/ /əz.ɣɾu.ɣəˈi/ v
amarillear

esgrogueït /ez.ɣɾo.ɣeˈit/ /əz.ɡɾu.ɣəˈit/ /əz.ɣɾo.ɣəˈit/ /əz.ɣɾu.ɣəˈit/ adj masc
amarillento

esgroguissat /ez.ɣɾo.ɣiˈsat/ /əz.ɡɾu.ɣiˈsat/ /əz.ɣɾo.ɣiˈsat/ /əz.ɣɾu.ɣiˈsat/ adj masc
amarillento

esguard /ezˈɣwaɾt/ /əzˈɡwart/ n masc
consideración mirada
Direcció dels ulls que es fa quan es vol rebre informació visual.
Consideració, mirament, respecte.

esguardar /ez.ɣwarˈða/ /ez.ɣwaɾˈða/ /ez.ɣwaɾˈðaɾ/ v
mirar

esguerrar /az.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈraɾ/ /əz.ɡəˈra/ v
estropear
Fer malbé.

esguerrat /ez.ɣeˈrat/ adj masc
lisiado

esguitar /az.ɣiˈtaɾ/ /ez.ɣiˈta/ /ez.ɣiˈtaɾ/ /əz.ɡiˈta/ v
salpicar

esgüellar /ez.ɣweˈʎa/ /ez.ɣweˈʎaɾ/ /əz.ɡwəˈʎa/ v
chillar

eslavó /ez.ɫaˈvo/ /ez.ɫaˈβo/ /əz.ɫəˈvo/ /əz.ɫəˈβo/ adj masc
eslavón
Relatiu o pertanyent a Eslavònia.

eslavó /ez.ɫaˈvo/ /ez.ɫaˈβo/ /əz.ɫəˈvo/ /əz.ɫəˈβo/ n masc
eslavón
Persona que habita o és originària d'Eslavònia.

esllavissar-se /az.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.viˈsaɾ.se/ /ez.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.βiˈsaɾ.se/ /əz.ʎə.vi.sərˈsə/ /əz.ʎə.viˈsaɾ.sə/ /əz.ʎə.βiˈsar.sə/ v
deslizarse

esllomadura /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/ /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/ /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ n fem
deslomadura
Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

esllomar /az.ʎoˈma/ /az.ʎoˈmaɾ/ /ez.ʎoˈma/ /ez.ʎoˈmaɾ/ /əz.ʎoˈma/ /əz.ʎuˈma/ v
deslomar

eslora /esˈɫo.ɾa/ /əsˈɫo.ɾə/ n fem
eslora

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ adj masc
eslovaco
Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ n masc
eslovaco
Natural d’Eslovàquia.
(masculí singular) Llengua eslava parlada a Eslovàquia.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ adj masc
esloveno
Relatiu o pertanyent a Eslovènia, als seus habitants o a la llengua eslovena.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ n masc
esloveno
Natural d'Eslovènia.
(masculí singular) Llengua parlada a Eslovènia, i a unes zones de Àustria, Itàlia i Hongria.

esma /ˈez.ma/ /ˈəz.mə/ /ˈɛz.mə/ n fem
tino
Aptesa o traça per a fer instintivament alguna cosa.
coraje
Coratge, força.

esmaixada /ez.majˈʃa.ða/ /ez.maˈʃa.ða/ n fem
remate
(esports de pilota) Cop de dalt a baix executat amb potència per a dificultar al màxim el retorn de la pilota o el volant abans del bot o per a aconseguir un bot molt alt.
hundimiento
(basquetbol) Acció i efecte d'introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmaixada en suspensió n fem
remate en suspensión

esmaixada mitjana n fem
remate medio

esmaixada rectificada n fem
remate rectificado

esmaixador /ez.ma.ʃaˈðoɾ/ /ez.maj.ʃaˈðo/ /ez.maj.ʃaˈðoɾ/ /əz.mə.ʃəˈðo/ n masc
rematador

esmaixar /ez.majˈʃa/ /ez.majˈʃaɾ/ /ez.maˈʃa/ v
dar un remate
(esports de pilota) Colpejar la pilota o el volant de dalt a baix amb potència per a dificultar-ne al màxim el retorn abans del bot o per a aconseguir un bot molt alt.
dar un mate
(basquetbol) Introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ n masc
esmalte

esmaltar /ez.maɫˈta/ /ez.maɫˈtaɾ/ /əz.məɫˈta/ v
esmaltar

esmaperdut /ˌez.ma.peɾˈðut/ /ˌəz.mə.pəɾˈðut/ /ˌɛz.mə.pərˈðut/ adj masc
desorientado

esmena /ezˈme.na/ /əzˈmɛ.nə/ n fem
enmienda

esmenable /ez.meˈna.bɫe/ /ez.meˈna.βɫe/ /ez.meˈnab.bɫe/ /əz.məˈna.βɫə/ /əz.məˈnab.bɫə/ adj
enmendable

esmenar /ez.meˈna/ /ez.meˈnaɾ/ /əz.məˈna/ v
enmendar
(dret) Rectificar una llei, una sentència.

esment /azˈmen/ /azˈment/ /ezˈmen/ /ezˈment/ /əzˈmen/ /əzˈment/ n masc
mención
Comunicació d'una notícia.
cuidado
Atenció en fer una cosa.

esmentar /ez.menˈta/ /ez.menˈtaɾ/ /əz.mənˈta/ v
mencionar

esmeril /ez.meˈɾiɫ/ /əz.məˈɾiɫ/ n masc
esmeril

esmerçar /az.merˈsa/ /ez.merˈsa/ /ez.meɾˈsa/ /ez.meɾˈsaɾ/ /əz.mərˈsa/ v
invertir

esmicolar /az.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫaɾ/ /əz.mi.koˈɫa/ /əz.mi.kuˈɫa/ v
desmenuzar

esmirla /ezˈmiɾ.ɫa/ /əzˈmir.ɫə/ n fem
esmerejón

esmorteir /ez.mor.teˈi/ /ez.moɾ.teˈi/ /ez.moɾ.teˈiɾ/ /əz.moɾ.təˈi/ /əz.mur.təˈi/ v
amortiguar

esmorteïment n masc
amortiguamiento

esmortir /az.morˈti/ /az.moɾˈtiɾ/ /ez.morˈti/ /ez.moɾˈti/ /ez.moɾˈtiɾ/ /əz.moɾˈti/ /əz.murˈti/ v
amortecer

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ n masc
desayuno
El primer menjar del dia.

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ v
desayunar
(intransitiu) Prendre el primer menjar del dia.

esmunyir /az.muˈɲi/ /az.muˈɲiɾ/ /ez.muˈɲi/ /ez.muˈɲiɾ/ /əz.muˈɲi/ v
escurrir

esmussar /az.muˈsa/ /az.muˈsaɾ/ /ez.muˈsa/ /ez.muˈsaɾ/ /əz.muˈsa/ v
embotar
Fer disminuir l'agudesa del tall o de la punta (d'un estri o d'una arma).
Fer menys viva una facultat sensitiva o intel·lectiva.
disgustar
Decebre, disgustar, posar de mal humor.

esnap n masc
saque

esnob /ezˈnɔp/ /əzˈnɔp/ n neut
esnob

esofagitis /e.zo.faˈd͡ʒi.tis/ /e.zo.faˈʒi.tis/ /ə.zo.fəˈʒi.tis/ /ə.zu.fəˈʒi.tis/ n fem
esofagitis

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
espacial

espagueti /es.paˈɣɛ.ti/ /əs.pəˈɣɛ.ti/ n masc
espagueti

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ n masc
espacio
Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espai contrari n masc
espacio contrario

espai de benvinguda educativa n masc
espacio de bienvenida educativa

espai de fons n masc
espacio de fondo

espai de joc n masc
espacio de juego
(tennis de taula) Zona de 7 m d'amplada i 14 de llargada delimitada lateralment per tanques d'una alçària de 5 m, dintre la qual es disputen els partits de tennis de taula.

espai de pas n masc
espacio de paso

espai educatiu n masc
espacio didáctico

espai europeu d'educació superior n masc
espacio europeo de educación superior

espai europeu de la informació n masc
espacio europeo de la información

espai europeu de recerca n masc
espacio europeo de investigación

espai europeu del coneixement n masc
espacio europeo del conocimiento

espai exterior n masc
espacio exterior

espai inferior n masc
espacio inferior

espai lliure n masc
espacio libre
(voleibol) Espai corresponent a la projecció superior de la pista de joc, sense obstacles per al joc i d'una alçària mínima de 7 m.
(hoquei sobre herba) Zona del camp de joc on es pot jugar la bola amb més possibilitats d'èxit en un moment determinat d'un partit, perquè no és ocupada per cap jugador.

espai lliure de marcatge n masc
espacio libre de marcaje

espai propi n masc
espacio propio

espai subaracnoïdal n masc
cavidad subaracnoidea

espaiosament /es.paˌjo.zaˈmen/ /es.paˌjo.zaˈment/ /əs.pəˌjo.zəˈmen/ /əs.pəˌjo.zəˈment/ adv
espaciosamente

espant /asˈpan/ /esˈpan/ /esˈpant/ /əsˈpan/ /əsˈpant/ n masc
espanto

espantadís /as.pan.taˈðis/ /es.pan.taˈðis/ /əs.pən.təˈðis/ n masc
asustadizo

espantallops /esˌpan.taˈʎops/ /əsˌpan.təˈʎops/ n masc
espantalobos

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ n masc
espantapájaros

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ v
espantar

espantosament /es.panˌto.zaˈmen/ /es.panˌto.zaˈment/ /əs.pənˌto.zəˈmen/ /əs.pənˌto.zəˈment/ adv
espantosamente

espantós /as.panˈtos/ /es.panˈtos/ /əs.pənˈtos/ adj masc
espantoso

espanyar /as.paˈɲa/ /es.paˈɲa/ /es.paˈɲaɾ/ /əs.pəˈɲa/ v
descerrajar

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ adj masc
español
Relatiu o pertanyent a Espanya.
Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ n masc
español
Habitant o nadiu d'Espanya.
(invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espanyolització /es.pa.ɲo.ɫi.d͡za.siˈo/ /es.pa.ɲo.ɫi.za.siˈo/ /əs.pə.ɲo.ɫi.d͡zə.siˈo/ /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
españolización

espanyolitzar /es.pa.ɲo.ɫiˈd͡za/ /es.pa.ɲo.ɫiˈza/ /es.pa.ɲo.ɫiˈzaɾ/ /əs.pə.ɲo.ɫiˈd͡za/ /əs.pə.ɲu.ɫiˈd͡za/ v
españolizar

esparadrap /es.pa.ɾaˈðɾap/ /əs.pə.ɾəˈðɾap/ n masc
esparadrapo

esparcet /as.paɾˈset/ /es.paɾˈset/ /əs.pərˈsɛt/ n masc
esparceta

espardenya /as.paɾˈðe.nɛ/ /as.paɾˈðe.ɲa/ /es.paɾˈðe.ɲa/ /əs.pərˈdɛ.ɲə/ /əs.pərˈðɛ.ɲə/ /əs.pəɾˈðə.ɲə/ n fem
alpargata esparteña

esparpalladament /es.par.paˌʎa.ðaˈmen/ /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈmen/ /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈment/ /əs.pər.pəˌʎa.ðəˈmen/ /əs.pəɾ.pəˌʎa.ðəˈment/ adv
esparcidamente

esparrall /es.paˈraʎ/ /əs.pəˈraj/ /əs.pəˈraʎ/ n masc
esparrayón

esparsament /esˌpar.saˈmen/ /esˌpaɾ.saˈmen/ /esˌpaɾ.saˈment/ /əsˌpar.səˈmen/ /əsˌpaɾ.səˈment/ adv
esparcidamente

espart /esˈpaɾt/ /əsˈpart/ n masc
esparto

espartà /əs.pərˈta/ adj masc
espartano
Relatiu o pertanyent a Esparta.

espartà /əs.pərˈta/ n masc
espartano
Persona que habita o és originària d'Esparta.

esparver /es.parˈβe/ /es.paɾˈveɾ/ /es.paɾˈβe/ /əs.pərˈbe/ /əs.pəɾˈve/ /əs.pəɾˈveɾ/ n masc
gavilán
Ocell rapinyaire de dors marró grisós i el pit ratllat que s’alimenta d’ocells petits en boscos (Accipiter nisus).
esparavel
Filat rodó de pesca fluvial en llocs de poc fons.

esparverar /as.par.βeˈɾa/ /as.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.par.βeˈɾa/ /es.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.paɾ.βeˈɾa/ /əs.pər.bəˈɾa/ /əs.pəɾ.vəˈɾa/ v
amilanar

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ n fem
espada
Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
espada espadas
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.
espadas
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla.

espasada /as.paˈza.ðɛ/ /as.paˈza/ /es.paˈza.ða/ /əs.pəˈza.ðə/ n fem
espadado

espatarrar /as.pa.taˈra/ /as.pa.taˈraɾ/ /es.pa.taˈra/ /es.pa.taˈraɾ/ /əs.pə.təˈra/ v
despatarrar

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ n fem
hombro

espatllar /as.paɫˈɫa/ /as.paɫˈɫaɾ/ /as.paʎˈʎa/ /es.paɫˈɫaɾ/ /es.paʎˈʎa/ /əs.pəɫˈɫa/ /əs.pəʎˈʎa/ v
estropear

espatllera /es.paɫˈɫe.ɾa/ /es.paʎˈʎe.ɾa/ /əs.pəɫˈɫe.ɾə/ /əs.pəʎˈʎe.ɾə/ n fem
hombrera
(hoquei sobre gel) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se l'espatlla, la part alta del braç, el pit i la part superior del ventre.

espavilar /as.pa.βiˈɫa/ /es.pa.viˈɫaɾ/ /es.pa.βiˈɫa/ /əs.pə.viˈɫa/ /əs.pə.βiˈɫa/ v
espabilar
Posar l'enteniment en actiu, aguditzar l'enginy.

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
especial

especialista /es.pe.si.aˈɫis.ta/ /es.pe.si.aˈɫis.te/ /əs.pə.si.əˈɫis.tə/ n neut
especialista

especialitat /es.pe.si.a.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈðat/ n fem
especialidad

especialitzar /es.pe.si.a.ɫiˈd͡za/ /es.pe.si.a.ɫiˈza/ /es.pe.si.a.ɫiˈzaɾ/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈd͡za/ v
especializar

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ adv
especialmente

especiar /es.pe.siˈa/ /es.pe.siˈaɾ/ /əs.pə.siˈa/ v
especiar

especificadament /es.pe.si.fiˌka.ðaˈmen/ /es.pe.si.fiˌka.ðaˈment/ /əs.pə.si.fiˌka.ðəˈmen/ /əs.pə.si.fiˌka.ðəˈment/ adv
especificadamente

especificar /es.pe.si.fiˈka/ /es.pe.si.fiˈkaɾ/ /əs.pə.si.fiˈka/ v
especificar

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ n masc
espectáculo

espectador /es.pek.taˈðo/ /es.pek.taˈðoɾ/ n masc
espectador

espectre /esˈpɛk.tɾe/ /əsˈpɛk.tɾə/ n masc
espectro

especulativament /es.pe.ku.ɫaˌti.vaˈment/ /es.pe.ku.ɫaˌti.βaˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈment/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.βəˈmen/ adv
especulativamente

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ adj masc
específico

específicament /es.peˌsi.fi.kaˈmen/ /es.peˌsi.fi.kaˈment/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈmen/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈment/ adv
específicamente

espelleringar /es.pe.ʎe.ɾiŋˈɡa/ /es.pe.ʎe.ɾiŋˈɡaɾ/ /əs.pə.ʎə.ɾiŋˈɡa/ v
rasgar
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

espellucar /as.pe.ʎuˈkaɾ/ /es.pe.ʎuˈka/ /es.pe.ʎuˈkaɾ/ /əs.pə.ʎuˈka/ v
rebuscar

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ n fem
vela

espera /esˈpe.ɾa/ /əsˈpe.ɾə/ n fem
espera

esperantisme /es.pe.ɾanˈtiz.me/ /əs.pə.ɾənˈtiz.mə/ n masc
esperantismo

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ n masc
esperanto
Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperantòleg /es.pe.ɾanˈtɔ.ɫek/ /əs.pə.ɾənˈtɔ.ɫək/ n masc
esperantólogo

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ n fem
esperanza

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ v
esperar aguardar
Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
esperar
Tenir esperança en alguna cosa.

esperar amb candeletes v
esperar el santo advenimiento

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ n masc
espíritu
Part no material de la persona, ànima.
Criatura fantàstica que intervé al món després de morta.

esperonar /as.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈnaɾ/ /əs.pə.ɾoˈna/ /əs.pə.ɾuˈna/ v
espolear
Picar amb els esperons al cavall.
(figuradament) Animar, encoratjar per fer alguna cosa.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ n masc
espuela

espessament /esˌpɛ.saˈmen/ /esˌpɛ.saˈment/ /əsˌpɛ.səˈmen/ /əsˌpɛ.səˈment/ adv
espesamente

espessir /as.peˈsi/ /es.peˈsi/ /es.peˈsiɾ/ /əs.pəˈsi/ v
espesar

espet /asˈpet/ /esˈpet/ /əsˈpət/ /əsˈpɛt/ n masc
barracuda

espeternegar /es.pe.ter.neˈɣa/ /es.pe.teɾ.neˈɣa/ /es.pe.teɾ.neˈɣaɾ/ /əs.pə.tər.nəˈɣa/ v
patear
Moure's les flames violentament, saltant espurnes.
Donar cops de peu a terra, agitar les cames o les potes.

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ n neut
espía

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ v
espiar

espiera /es.piˈe.ɾa/ /əs.piˈe.ɾə/ n fem
mirilla

espieta /es.piˈe.ta/ /əs.piˈə.tə/ /əs.piˈɛ.tə/ n neut
espía
Persona que espia per curiositat.
chivato
(col·loquial) Persona que intenta delatar el que fan els altres.

espifiada /es.pi.fiˈa.ða/ /əs.pi.fiˈa.ðə/ n fem
pifia

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ n fem
espiga mazorca

espignet n masc
pitido

espigolar /as.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫaɾ/ /əs.pi.ɣoˈɫa/ /əs.pi.ɣuˈɫa/ v
espigar
Collir les espigues després de la segada.
Triar entre coses barrejades.

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ n fem
espina raspa
Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ n masc
espinaca

espinada /es.piˈna.ða/ /əs.piˈna.ðə/ n fem
espinazo
(popular) columna vertebral

espineta /es.piˈne.ta/ /əs.piˈnə.tə/ /əs.piˈnɛ.tə/ n fem
espineta

espinós /as.piˈnos/ /es.piˈnos/ /əs.piˈnos/ n masc
notacanto

espionatge /es.pi.oˈna.d͡ʒe/ /əs.pi.oˈna.d͡ʒə/ /əs.pi.uˈna.d͡ʒə/ n masc
espionaje

espira /esˈpi.ɾa/ /əsˈpi.ɾə/ n fem
espira

espiral /es.piˈɾaɫ/ /əs.piˈɾaɫ/ n fem
espiral

espirantització /es.pi.ɾan.ti.d͡za.siˈo/ /es.pi.ɾan.ti.za.siˈo/ /əs.pi.ɾən.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
espirantización

espiritisme /es.pi.ɾiˈtiz.me/ /əs.pi.ɾiˈtiz.mə/ n masc
espiritismo

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ adj
espiritista
Relatiu a l’espiritisme.

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ n neut
espiritista
Persona seguidora de l’espiritisme.

espiritual /əs.pi.ɾi.tuˈaɫ/ adj
espiritual
Relatiu o pertanyent a l'esperit.

espiritualitat /es.pi.ɾi.tu.a.ɫiˈtat/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫiˈtat/ n fem
espiritual

espiritualitzar /es.pi.ɾi.tu.a.liˈd͡za/ /es.pi.ɾi.tu.a.liˈzaɾ/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫidˈza/ v
espiritualizar

espiritualment /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ adv
espiritualmente

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ n fem
aspillera tronera

espitllerar /es.pi.ʎeˈɾa/ /es.pi.ʎeˈɾaɾ/ /es.piʎ.ʎeˈɾa/ /əs.pi.ʎəˈɾa/ /əs.piʎ.ʎəˈɾa/ v
aspillerar

espitregar /es.pi.tɾeˈɣa/ /es.pi.tɾeˈɣaɾ/ /əs.pi.tɾəˈɣa/ v
despechugar

espitregat /es.pi.tɾeˈɣat/ /əs.pi.tɾəˈɣat/ adj
despechugado

esplai /asˈpɫaj/ /esˈpɫaj/ /əsˈpɫaj/ n masc
centro de recreo

esplendor /es.pɫenˈdo/ /es.pɫenˈdoɾ/ /əs.pɫənˈdo/ n fem
esplendor
Esclat de claror d'una closa que brilla o resplendeix.
Apogeu, punt àlgid d'allò que ha aconseguit un alt grau de desenvolupament, de riquesa, de fama...

esplet /esˈpɫet/ /əsˈpɫət/ /əsˈpɫɛt/ n masc
cosecha
Acció o efecte d'espletar.
abundancia
Gran quantitat, abundància.

esplugabous /esˌpɫu.ɣaˈbɔws/ /əsˌpɫu.ɣəˈβɔws/ n masc
garcilla bueyera

esplugar /as.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣaɾ/ /əs.pɫuˈɣa/ v
espulgar
Treure les puces, els polls.

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ adj masc
espléndido

espodosòl /es.po.ðoˈsɔɫ/ /əs.po.ðoˈsɔɫ/ /əs.pu.ðuˈsɔɫ/ n masc
espodosol

espoilejar /es.poj.ɫeˈd͡ʒa/ /es.poj.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /es.poj.ɫeˈʒa/ /əs.poj.ɫəˈd͡ʒa/ /əs.puj.ɫəˈʒa/ v
espoilear

espoli /esˈpɔ.ɫi/ /əsˈpɔ.ɫi/ n masc
espolio

espoliació /es.po.ɫi.a.siˈo/ /əs.po.ɫi.ə.siˈo/ /əs.pu.ɫi.ə.siˈo/ n fem
expolio

espoliar /es.po.ɫiˈa/ /es.po.ɫiˈaɾ/ /əs.po.ɫiˈa/ /əs.pu.ɫiˈa/ v
espoliar

espollar /as.poˈʎa/ /es.poˈʎa/ /es.poˈʎaɾ/ /əs.poˈʎa/ /əs.puˈʎa/ v
despiojar

espolsar /as.poɫˈsa/ /es.poɫˈsa/ /es.poɫˈsaɾ/ /əs.poɫˈsa/ /əs.puɫˈsa/ v
desempolvar
Treure la pols picant o fregant.
sacudir
Sacsejar perquè se’n desprenguin coses lleugeres.
sacudirse
(pronominal) Treure’s del damunt allò que fa nosa.

espona /asˈpo.nɛ/ /esˈpo.na/ /əsˈpo.nə/ n fem
lado
Costat del llit.

esponera /es.poˈne.ɾa/ /əs.poˈne.ɾə/ /əs.puˈne.ɾə/ n fem
ala

esponerosament /es.po.neˌɾo.zaˈmen/ /es.po.neˌɾo.zaˈment/ /əs.po.nəˌɾo.zəˈment/ /əs.pu.nəˌɾo.zəˈmen/ adv
copiosamente

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ n fem
esponja

esponjós /es.poɲˈd͡ʒos/ /əs.poɲˈʒos/ /əs.puɲˈʒos/ adj masc
esponjoso

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ adj masc
espontáneo

espontàniament /es.ponˌta.ni.aˈmen/ /es.ponˌta.ni.aˈment/ /əs.ponˌta.ni.əˈment/ /əs.punˌta.ni.əˈmen/ adv
espontáneamente

espora /esˈpo.ɾa/ /əsˈpo.ɾə/ n fem
espora

esport /esˈpɔɾt/ n masc
deporte

esport de pilota n masc
deporte de pelota

esport de raqueta n masc
deporte de raqueta

esportiu /es.poɾˈtiw/ /əs.poɾˈtiw/ /əs.purˈtiw/ adj masc
deportivo

esporuguir /as.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣiɾ/ /əs.po.ɾuˈɣi/ /əs.pu.ɾuˈɣi/ v
amedrentar
Fer agafar por a algú.

esporàdicament /es.poˌɾa.ði.kaˈmen/ /es.poˌɾa.ði.kaˈment/ /əs.poˌɾa.ði.kəˈment/ /əs.puˌɾa.ði.kəˈmen/ adv
esporádicamente

esposa /esˈpɔ.za/ /esˈpɔ.zɔ/ n fem
esposa

esposallas n fem
boda

esposar /es.poˈza/ /es.poˈzaɾ/ /əs.poˈza/ /əs.puˈza/ v
desposar

esposayes n fem
boda

esprai /esˈpɾaj/ /əsˈpɾaj/ n masc
espray

espremedor /as.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðoɾ/ /əs.pɾə.məˈðo/ n masc
exprimidor

esprimatxat /es.pɾi.maˈt͡ʃat/ /əs.pɾi.məˈt͡ʃat/ adj masc
delgaducho

esprémer /asˈpɾe.me/ /esˈpɾe.me/ /esˈpɾe.meɾ/ /əsˈpɾe.mə/ v
exprimir

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ n fem
chispa
Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.
Petita porció d'una cosa.

espurnejar /as.pur.neˈʒa/ /es.pur.neˈʒa/ /es.puɾ.neˈd͡ʒa/ /es.puɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /əs.pur.nəˈʒa/ /əs.puɾ.nəˈd͡ʒa/ v
chispear

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ n masc
espárrago

espàtula /esˈpa.tu.ɫa/ n fem
espátula

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ n fem
especia

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ n fem
especie

espèculum /esˈpɛ.ku.ɫum/ /əsˈpɛ.ku.ɫum/ n masc
espéculo

espès /asˈpes/ /esˈpes/ /əsˈpəs/ /əsˈpɛs/ adj masc
espeso

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ n masc
lavanda lavándula

espín /esˈpin/ /əsˈpin/ n masc
espín

espòiler /esˈpɔj.ɫeɾ/ /əsˈpɔj.ɫər/ n masc
espóiler

espòs /esˈpɔs/ n masc
esposo

esquadró /es.kwaˈðɾo/ n masc
escuadrón

esquaix /esˈkwajʃ/ n masc
squash

esquat /esˈkwat/ /əsˈkwat/ n masc
sentadilla

esquei /esˈkej/ /əsˈkɛj/ n masc
cresta

esqueix /asˈkejʃ/ /esˈkejʃ/ /əsˈkeʃ/ n masc
desgajadura
Ruptura de la branca que se'n porta part de l'escorça, i fins del tronc a la qual està agafada.
esqueje
Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.
rasgón
Estrip de la roba.

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ n masc
esqueleto
En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquella /asˈke.ʎa/ /asˈke.ʎɛ/ /esˈke.ʎa/ /əsˈke.ʎə/ /əsˈkɛ.ʎə/ n fem
esquila
Campana petita; picarol gros.
cencerro
Instrument fet d'una planxa prima de ferro o coure, soldada en figura de canó, oberta per un extrem i tancada per l'altre; en aquest darrer s'hi posen dues nanses, una en l'exterior per penjar-lo, i altra en l'interior per lligar el batall, que acostuma a ser d'ós, de ferro o de fusta molta forta.
arrancadera
La que porta l'esqueller.

esquellotada /es.ke.ʎoˈta.ða/ /əs.kə.ʎoˈta.ðə/ /əs.kə.ʎuˈta.ðə/ n fem
cencerrada

esquema /esˈke.ma/ /əsˈkɛ.mə/ n masc
esquema
Representació gràfica simplificada d'un conjunt funcional complex.

esquema corporal n masc
esquema corporal

esquema de coneixement n masc
esquema de conocimiento

esquemàtic /es.keˈma.tik/ /əs.kəˈma.tik/ adj masc
esquemático

esquemàticament /es.keˌma.ti.kaˈmen/ /es.keˌma.ti.kaˈment/ /əs.kəˌma.ti.kəˈmen/ /əs.kəˌma.ti.kəˈment/ adv
esquemáticamente

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ n fem
espalda dorso

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ n masc
cebo carnada

esquerar /as.keˈɾa/ /es.keˈɾa/ /es.keˈɾaɾ/ /əs.kəˈɾa/ v
cebar
Posar l'esquer en una eina de pesca.
prender
Un planter, arrelar i començar a créixer.

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ n fem
grieta
Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerdill /es.keɾˈðiʎ/ /əs.kərˈdiʎ/ n masc
esquirla

esquerp /esˈkeɾp/ /əsˈkerp/ adj masc
huraño

esquerpament /esˌker.paˈmen/ /esˌkeɾ.paˈmen/ /esˌkeɾ.paˈment/ /əsˌker.pəˈmen/ /əsˌkeɾ.pəˈment/ adv
desabridamente

esquerra /esˈkɛ.ra/ /esˈkɛ.rɛ/ /əsˈkɛ.rə/ n fem
izquierda
Costat esquerre.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ adj masc
izquierdo

esquerrà /es.keˈra/ /əs.kəˈra/ adj masc
zurdo
Dit d'una persona que se serveix de la mà esquerra o del peu esquerre en allò en què la generalitat de les persones empren la mà dreta o el peu dret, com a resultat d'un predomini cerebral de l'hemisferi dret.

esquerrà /es.keˈra/ /əs.kəˈra/ n masc
izquierdista
Persona pertanyent a un partit d'esquerra, o que és d'esquerres.

esquetx /esˈket͡ʃ/ /əsˈkɛt͡ʃ/ n masc
sketch

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ v
esquiar

esquif /esˈkif/ /əsˈkif/ n masc
esquife
Bot de servei que es porta en els vaixells.

esquifir-se /es.kiˈfiɾ.se/ /əs.ki.firˈsə/ /əs.kiˈfir.sə/ /əs.kiˈfiɾ.sə/ v
encanijarse

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ v
esquilar

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ adj
esquimal
Relatiu al poble àrtic americà o a la seva llengua.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ n masc
esquimal
Grup de llengües dels pobles àrtics americans.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ n neut
esquimal
Individu del grup de pobles àrtics americans, des de Sibèria fins a Groenlàndia.

esquinància /es.kiˈnan.si.a/ /əs.kiˈnan.si.ə/ n fem
esquinancia

esquinç /asˈkins/ /esˈkins/ /əsˈkins/ n masc
esguince

esquinçar /as.kinˈsa/ /es.kinˈsa/ /es.kinˈsaɾ/ /əs.kinˈsa/ v
rasgar stracciare

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n masc
ardilla
Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n neut
esquirol rompehuelgas
(economia) Treballador que refusa seguir una vaga.

esquist /esˈkist/ /əsˈkist/ n masc
esquisto

esquitlla /esˈki.ʎa/ /esˈkiʎ.ʎa/ /əsˈki.ʎə/ /əsˈkiʎ.ʎə/ n fem
esquirla

esquitllada /as.kiʎˈʎa.ða/ /es.kiʎˈʎa.ða/ /es.kiˈʎa.ða/ /əs.kiʎˈʎa.ðə/ /əs.kiˈʎa.ðə/ n fem
rebote atrás

esquitllar /es.kiʎˈʎa/ /es.kiˈʎa/ /es.kiˈʎaɾ/ /əs.kiʎˈʎa/ /əs.kiˈʎa/ v
cascar escabullirse resbalar
Donar un cop a les ametlles per separar la clofolla del fruit.
Lliscar alguna cosa dels dits quan estava sent col·locada.
Marxar procurant de no ser vist.

esquitx /asˈkit͡ʃ/ /esˈkit͡ʃ/ /əsˈkit͡ʃ/ n masc
salpicadura
Líquid o substància pastosa que s'escampa per l'aire i cau llançat.

esquitxar /as.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃaɾ/ /əs.kiˈt͡ʃa/ v
salpicar

esquiu /esˈkiw/ /əsˈkiw/ adj masc
esquivo

esquivar /as.kiˈβa/ /es.kiˈvaɾ/ /es.kiˈβa/ /əs.kiˈva/ /əs.kiˈβa/ v
esquivar

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ n fem
esquizofrenia

esquí /esˈki/ /əsˈki/ n masc
esquí

esquí de riu n masc
esquí de aguas bravas

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ n fem
ese

essencial /e.sen.siˈaɫ/ /ə.sən.siˈaɫ/ adj
esencial

essencialment /e.sen.siˌaɫˈmen/ /e.sen.siˌaɫˈment/ /ə.sən.siˌaɫˈmen/ /ə.sən.siˌaɫˈment/ adv
esencialmente

essiu /eˈsiw/ /əˈsiw/ n masc
esivo

essència /eˈsɛn.si.a/ /əˈsɛn.si.ə/ n masc
esencia
Allò que constitueix el fons de l'ésser, el que té de permanent i invariable.
Substància que genera partícules volàtils responsables de l'olor.
"en essència": Expressió per a referir-se al tema central d'un assumpte, la part més important.

est n masc
este oriente

est-nord-est /ˌezˌnɔrtˈest/ n masc
estenordeste

est-sud-est /ˌesˌsutˈest/ /ˌeˌsutˈest/ n masc
estesudeste

establar /as.tabˈbɫa/ /es.tabˈbɫa/ /es.taˈbɫaɾ/ /es.taˈβɫa/ /əs.təbˈbɫa/ /əs.təˈβɫa/ v
estabular

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ adj
estable establo
Establert o fixat amb fermesa.

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ n masc
establo cuadra
(per extensió) Lloc brut.

establement /esˌta.bɫeˈment/ /esˌta.βɫeˈmen/ /esˌtab.bɫeˈmen/ /əsˌta.βɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈment/ adv
establemente

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ v
establecer
Fundar o crear alguna cosa.

estabornir /as.ta.βorˈni/ /es.ta.boɾˈniɾ/ /es.ta.βorˈni/ /es.ta.βoɾˈni/ /əs.tə.boɾˈni/ /əs.tə.burˈni/ /əs.tə.βurˈni/ v
aturdir

estaca /asˈta.ka/ /asˈta.kɛ/ /esˈta.ka/ /əsˈta.kə/ n fem
estaca

estacar /as.taˈka/ /as.taˈkaɾ/ /es.taˈka/ /es.taˈkaɾ/ /əs.təˈka/ v
estacar

estació /es.ta.siˈo/ n fem
estación
Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estada /asˈta.ðɛ/ /esˈta.ða/ /əsˈta.ðə/ n fem
estancia
Fet de romandre a un lloc determinat durant un temps determinat.
stage
Activitat educativa en la qual, durant uns dies, es dedica un temps important a fer una activitat concreta sota el guiatge de tècnics especialistes i, generalment, en un lloc fora de la residència habitual.

estadant /as.taˈðan/ /es.taˈðan/ /es.taˈðant/ /əs.təˈðan/ /əs.təˈðant/ n masc
inquilino

estadi /esˈta.ði/ n masc
estadio
Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.
Nom de les diverses etapes de desenvolupament en certs fenòmens, malalties, animals o plantes.

estadista /es.taˈðis.ta/ /es.taˈðis.te/ /əs.təˈðis.tə/ n neut
estadista

estadística /es.taˈðis.ti.ka/ n fem
estadística

estadística descriptiva n fem
estadística descriptiva

estadística inferencial n fem
estadística inductiva

estafa /esˈta.fa/ /əsˈta.fə/ n fem
estafa

estafar /as.taˈfa/ /es.taˈfa/ /es.taˈfaɾ/ /əs.təˈfa/ v
estafar
Enganyar a algú per robar-lo o no pagar el que correspon.

estagnació /es.taŋ.na.siˈo/ /es.taɡ.na.siˈo/ /əs.təŋ.nə.siˈo/ n fem
estancamiento

estalactita /es.ta.ɫakˈti.ta/ /əs.tə.ɫəkˈti.tə/ n fem
estalactita

estalagmita /es.ta.ɫaɡˈmi.ta/ /əs.tə.ɫəɡˈmi.tə/ n fem
estalagmita

estalonar /as.ta.ɫoˈna/ /as.ta.ɫoˈnaɾ/ /es.ta.ɫoˈna/ /es.ta.ɫoˈnaɾ/ /əs.tə.ɫoˈna/ /əs.tə.ɫuˈna/ v
apuntalar
Sostenir una cosa amb estalons.
pisar
Treure el calçat pressionant amb la punta del peu el taló de l'altre.
ir pisando los talones
Seguir molt de prop algú, pressionar-lo.

estalquejar /es.taɫ.keˈd͡ʒa/ /es.taɫ.keˈd͡ʒaɾ/ /es.taɫ.keˈʒa/ /əs.təɫ.kəˈd͡ʒa/ /əs.təɫ.kəˈʒa/ v
estalquear

estalvi /asˈtaɫ.βi/ /esˈtaɫ.vi/ /esˈtaɫ.βi/ /əsˈtaɫ.vi/ adj masc
salvo safe

estalvi /asˈtaɫ.βi/ /esˈtaɫ.vi/ /esˈtaɫ.βi/ /əsˈtaɫ.vi/ n masc
ahorro

estalviar /as.taɫ.βiˈa/ /as.taɫ.βiˈaɾ/ /es.taɫ.viˈaɾ/ /es.taɫ.βiˈa/ /əs.təɫ.viˈa/ /əs.təɫ.βiˈa/ v
ahorrar

estalvis /esˈtaɫ.vis/ /esˈtaɫ.βis/ /əsˈtaɫ.vis/ /əsˈtaɫ.βis/ n masc
salvamanteles

estaló /as.taˈɫo/ /es.taˈɫo/ /əs.təˈɫo/ n masc
puntal

estament /es.taˈmen/ /es.taˈment/ /əs.təˈmen/ /əs.təˈment/ n masc
estamento
Classe, conjunt d’individus amb la mateixa condició social.

estamenya /as.taˈme.ɲa/ /as.taˈme.ɲɛ/ /es.taˈme.ɲa/ /əs.təˈmə.ɲə/ /əs.təˈmɛ.ɲə/ n fem
estameña

estamordir /es.ta.morˈði/ /es.ta.moɾˈði/ /es.ta.moɾˈðiɾ/ /əs.tə.moɾˈði/ /əs.tə.murˈdi/ /əs.tə.murˈði/ v
aturdir

estampació /es.tam.pa.siˈo/ /əs.təm.pə.siˈo/ n fem
estampación

estampar /as.tamˈpa/ /as.tamˈpaɾ/ /es.tamˈpa/ /es.tamˈpaɾ/ /əs.təmˈpa/ v
estampar
Crear uns dibuixos sobre una superfície (paper, roba) fent pressió sobre un motlle en forma de planxa.
(figurat, amb la preposició a) Llançar violentament sobre alguna cosa.
estamparse
(pronominal, col·loquial) Xocar violentament, estavellar-se.

estampida /es.tamˈpi.ða/ /əs.təmˈpi.ðə/ n fem
estampida

estand /esˈtan/ /esˈtant/ /əsˈtan/ /əsˈtant/ n masc
puesto

estandardització n fem
estandarización

estandarditzar /es.tan.dar.ðiˈd͡za/ /es.tan.daɾ.ðiˈza/ /es.tan.daɾ.ðiˈzaɾ/ /əs.tən.dər.diˈd͡za/ v
estandarizar

estanquer /es.taŋˈke/ /es.taŋˈkeɾ/ /əs.təŋˈke/ n masc
estanquero

estant /esˈtan/ /esˈtant/ /əsˈtan/ /əsˈtant/ adj
estante

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ n masc
laguna estanque
Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
estaño
Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.
estanque
Bassa en un parc o jardí amb finalitat utilitària o ornamental.

estança /esˈtan.sa/ /əsˈtan.sə/ n fem
estancia
Habitació, cambra on s’està habitualment.
Estrofa formada per versos amb rima en consonant de disposició variable i amb estructura que es repeteix.

estar /asˈta/ /asˈtaɾ/ /esˈta/ /esˈtaɾ/ /əsˈta/ v
ser
Ser-hi en un assumpte.

estar bo v
estar bueno

estar com un llum v
estar como una regadera

estar com una cabra v
estar como una cabra

estar com una canya v
estar como el naipe

estar de mala lluna v
tener mala leche

estar en avinentesa v
estar a punto tener a mano
Estar a punt.
tener a mano
Estar a mà.

estar escurat v
estar sin blanca

estar ronc v
ronquear

estar tocat del bolet v
estar como un cencerro

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ n masc
estado
Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estat d'ànim n masc
estado de ánimo

estatal /es.taˈtaɫ/ adj
estatal

estatitzar /es.ta.tiˈd͡za/ /es.ta.tiˈza/ /es.ta.tiˈzaɾ/ /əs.tə.tiˈd͡za/ v
estatizar

estatueta /es.ta.tuˈe.ta/ /əs.tə.tuˈə.tə/ /əs.tə.tuˈɛ.tə/ n fem
estatuilla

estatura /es.taˈtu.ɾa/ /əs.təˈtu.ɾə/ n fem
estatura

estatus /esˈta.tus/ /əsˈta.tus/ n masc
estatus

estatus professional n masc
estatus profesional

estatut /es.taˈtut/ /əs.təˈtut/ n masc
estatuto

estatísticament /es.taˌtis.ti.kaˈmen/ /es.taˌtis.ti.kaˈment/ /əs.təˌtis.ti.kəˈmen/ /əs.təˌtis.ti.kəˈment/ adv
estadísticamente

estavellar /as.ta.βeˈʎa/ /es.ta.veˈʎaɾ/ /es.ta.βeˈʎa/ /əs.tə.vəˈʎa/ /əs.tə.βəˈʎa/ v
estrellar
Fer miques una cosa violentament.

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ n masc
estrella astro
(astronomia) Astre que emet llum pròpia.
cometa
Joguina voladora que s'eleva per la força del vent i que consta d'un centre i opcionalment d'una cua.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ n fem
estela
monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ n fem
astilla

estellar /as.teˈʎa/ /as.teˈʎaɾ/ /es.teˈʎa/ /es.teˈʎaɾ/ /əs.təˈʎa/ v
astillar
D'alguna cosa fer-ne estelles.

estel·lar /es.teɫˈɫaɾ/ /es.teˈɫaɾ/ /əs.təɫˈɫar/ /əs.təɫˈɫaɾ/ /əs.təˈɫar/ adj
estelar
Relatiu o pertanyent als estels.

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ n masc
estandarte

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ v
extender
Estirar una cosa ocupant el màxim d'espai possible.
Lliurar el duplicat autentificat d'un document.
Estar entre dos límits, siguin físics o temporals.
Col·laborar en la difusió d'una notícia.
(pilota basca) Llançar la pilota amb força, de manera que recorri tants quadres com sigui possible.
tender
Penjar la roba rentada d'un fil perquè s'eixugui amb l'aire natural.

estenedor /as.te.neˈðo/ /as.te.neˈðoɾ/ /es.te.neˈðo/ /es.te.neˈðoɾ/ /əs.tə.nəˈðo/ n masc
tenderero

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ adj masc
estentóreo

estepa /esˈte.pa/ /əsˈtə.pə/ /əsˈtɛ.pə/ n fem
estepa
Gran i vasta planura sense vegetació, erma.

esteranyinar /as.te.ɾa.ɲiˈna/ /as.te.ɾa.ɲiˈnaɾ/ /es.te.ɾa.ɲiˈna/ /es.te.ɾa.ɲiˈnaɾ/ /əs.tə.ɾə.ɲiˈna/ v
deshollinar

estereofònic /esˌte.ɾe.oˈfɔ.nik/ /əsˌtɛ.ɾə.oˈfɔ.nik/ /əsˌtɛ.ɾə.uˈfɔ.nik/ adj masc
estereofónico

estereotipar /esˌte.ɾe.o.tiˈpa/ /esˌte.ɾe.o.tiˈpaɾ/ /əsˌtɛ.ɾə.o.tiˈpa/ /əsˌtɛ.ɾə.u.tiˈpa/ v
estereotipar
Carregar (cert grup) d'un estereotip.

estereòbata /es.te.ɾeˈɔ.ba.ta/ /əs.tə.ɾeˈɔ.βə.tə/ n masc
estereóbato

esterilitat /es.te.ɾi.ɫiˈtat/ /əs.tə.ɾi.ɫiˈtat/ n fem
esterilidad

esterilització /es.te.ɾi.ɫi.d͡za.siˈo/ /es.te.ɾi.ɫi.za.siˈo/ /əs.tə.ɾi.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
esterilización

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ v
esterilizar
Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.
(biologia) Deslliurar de microorganismes un producte, objecte o medi mitjançant el procés d'esterilització.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ v
estornudar

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ n masc
estornudo

esteroïdal /es.te.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾu.iˈðaɫ/ adj
esteroideo

estesa /esˈte.za/ /əsˈtə.zə/ /əsˈtɛ.zə/ n fem
tendal

estiatge /es.tiˈa.d͡ʒe/ /əs.tiˈad.ʒə/ n masc
estiaje

estiba /asˈti.βa/ /esˈti.ba/ /əsˈti.βə/ n fem
estiba
Resultat d'estibar, col·locació adequada de la càrrega en una nau.

estibador /as.ti.βaˈoɾ/ /as.ti.βaˈðo/ /es.ti.baˈðoɾ/ /es.ti.βaˈðo/ /əs.ti.βəˈðo/ n masc
estibador

estibar /as.tiˈβa/ /as.tiˈβaɾ/ /es.tiˈbaɾ/ /es.tiˈβa/ /əs.tiˈβa/ v
estibar

estic /esˈtik/ /əsˈtik/ Interjection
estoy
(pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que està preparat per a tornar la pilota.

estic /esˈtik/ /əsˈtik/ n masc
palo
(hoquei) Bastó acabat amb una part inferior corba, que s'utilitza per a conduir o impulsar la bola o el disc.
stick
(hoquei sobre herba) Falta consistent a aixecar l'estic per sobre l'altura de l'espatlla per jugar la bola.

estic alt n masc
stick alto

estic trencat n masc
stick roto

esticomítia /es.ti.koˈmi.ti.a/ /əs.ti.kuˈmi.ti.ə/ n fem
esticomitia

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ n masc
estigma
Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estigmatització /es.tiɡ.ma.ti.d͡za.siˈo/ /es.tiɡ.ma.ti.za.siˈo/ /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
estigmatización
Acte o efecte d'estigmatitzar.

estigmatitzar /es.tiɡ.ma.tiˈd͡za/ /es.tiɡ.ma.tiˈza/ /es.tiɡ.ma.tiˈzaɾ/ /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡za/ v
estigmatizar

estil /esˈtiɫ/ n masc
estilo

estil cognitiu n masc
estilo cognitivo

estil d'aprenentatge n masc
estilo de aprendizaje

estil d'ensenyament n masc
estilo de enseñanza

estil de direcció n masc
estilo de dirección

estilar-se /es.tiˈɫaɾ.se/ /əs.ti.ɫərˈsə/ /əs.tiˈɫar.sə/ /əs.tiˈɫaɾ.sə/ v
estilarse

estilet /es.tiˈɫet/ /əs.tiˈɫət/ /əs.tiˈɫɛt/ n masc
estilete
Punxó per escriure gratant una tauleta de cera.
Punyal de fulla molt estreta.

estilitzar /es.ti.liˈd͡za/ /es.ti.liˈzaɾ/ /əs.ti.lidˈza/ v
estilizar

estilogràficament /es.ti.ɫoˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /es.ti.ɫoˌɣɾa.fi.kaˈment/ /əs.ti.ɫoˌɣɾa.fi.kəˈment/ /əs.ti.ɫuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
estilográficamente

estilòbata /es.tiˈɫɔ.ba.ta/ /əs.tiˈɫɔ.βə.tə/ n masc
estilóbato

estima /esˈti.ma/ /əsˈti.mə/ n fem
estima
Opinió positiva que es té d'algú o alguna cosa per la seva honradesa, mèrit, bondat...
Valoració del preu d'una cosa.
Càlcul de la posició i la direcció desitjada d'una nau.

estimació /es.ti.ma.siˈo/ /əs.ti.mə.siˈo/ n fem
estimación

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ v
estimar
Valorar de forma aproximativa alguna cosa.
Jutjar valorant els pros i contres d'una situació.
querer
Valorar molt positivament una persona o alguna cosa, sentir-ne afecte.
(especialment) Amar.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ adj masc
estimado
Valorat positivament.
querido
Que inspira sentiments d'afecte.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ n masc
amante
Persona amb qui es té una relació sexual i sentimental il·lícita.

estimatori /es.ti.maˈtɔ.ɾi/ /əs.ti.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
estimatorio

estimulació primerenca n fem
estimulación precoz

estipendiar /es.ti.pen.diˈa/ /es.ti.pen.diˈaɾ/ /əs.ti.pən.diˈa/ v
estipendiar

estira-i-arronsa /esˌti.ɾa.i.aˈron.sa/ /əsˌti.ɾə.i.əˈron.sə/ n masc
tira y afloja

estirabot /es.ti.ɾaˈbɔt/ /əs.ti.ɾəˈβɔt/ n masc
sinsentido
Comentari sense sentit en el context en que es troba.

estiracabells /esˌti.ɾa.kaˈbeʎs/ /esˌti.ɾa.kaˈβeʎs/ /esˌti.ɾa.kaˈβeʎʃ/ /əsˌti.ɾə.kəˈbəʎs/ /əsˌti.ɾə.kəˈbɛjs/ /əsˌti.ɾə.kəˈβɛʎs/ n masc
caballito del diablo

estirada /as.tiˈɾa.ðɛ/ /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa.ða/ /əs.tiˈɾa.ðə/ n fem
estirón
Acció o efecte d’estirar.
estirada
(esports de pilota) Acció i efecte de llançar-se cap a un costat per jugar la pilota, la bola o el disc o bé, en el cas del porter, per rebutjar-la o retenir-la.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ v
estirar

estirar-se v
estirarse

estireganyós /es.ti.ɾe.ɣaˈɲos/ /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲos/ adj masc
correoso
Que fàcilment es doblega i estira sense arribar a trencar-se; que s'estireganya.

estirp /esˈtiɾp/ /əsˈtirp/ n fem
estirpe

estispícia /es.tisˈpi.si.a/ /əs.tisˈpi.si.ə/ n fem
estispicia

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ n masc
verano estío

estiuejar /as.ti.weˈt͡ʃaɾ/ /as.ti.weˈʒa/ /es.ti.weˈd͡ʒa/ /es.ti.weˈd͡ʒaɾ/ /es.ti.weˈʒa/ /əs.ti.wəˈd͡ʒa/ /əs.ti.wəˈʒa/ v
veranear

estival /es.tiˈvaɫ/ /es.tiˈβaɫ/ /əs.tiˈvaɫ/ /əs.tiˈβaɫ/ adj
estival

estoc /esˈtɔk/ /əsˈtɔk/ n masc
estoque
Espasa d'una mà de fulla fina i allargada, destinada principalment a atacar amb la punta.
existencias
Conjunt de productes emmagatzemats per al subministrament.

estocada /es.toˈka.ða/ /əs.toˈka.ðə/ /əs.tuˈka.ðə/ n fem
estocada

estocàstic /es.toˈkas.tik/ /əs.toˈkas.tik/ /əs.tuˈkas.tik/ adj masc
estocástico

estofa /esˈtɔ.fa/ /esˈtɔ.fɔ/ /əsˈtɔ.fə/ n fem
estofa

estofar /as.tuˈfa/ /es.toˈfa/ /es.toˈfaɾ/ /es.tuˈfa/ /əs.toˈfa/ /əs.tuˈfa/ v
estofar
Coure a foc lent en un recipient ben tapat.
Donar una capa de blanc a la fusta abans de daurar-la.

estofat /es.toˈfat/ /es.tuˈfat/ /əs.toˈfat/ /əs.tuˈfat/ n masc
estofado
Guisat de carn amb verdures i espècies cuit a foc lent en recipient tancat sense evaporació.

estoic /esˈtɔjk/ /əsˈtɔjk/ adj masc
estoico

estoicament /esˌtɔj.kaˈmen/ /esˌtɔj.kaˈment/ /əsˌtɔj.kəˈmen/ /əsˌtɔj.kəˈment/ adv
estoicamente

estoig /esˈtot͡ʃ/ /əsˈtot͡ʃ/ n masc
estuche

estol /asˈtɔɫ/ /esˈtɔɫ/ /əsˈtɔɫ/ n masc
escuadra
Conjunt de vaixells.

estola /asˈtɔ.ɫa/ /asˈtɔ.ɫɛ/ /esˈtɔ.ɫa/ /esˈtɔ.ɫɔ/ /əsˈtɔ.ɫə/ n fem
estola

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ n fem
rato momento

estonià /əs.to.niˈa/ /əs.tu.niˈa/ adj masc
estonio
Relatiu a Estònia.

estonià /əs.to.niˈa/ /əs.tu.niˈa/ n masc
estonio
Natural d’Estònia
(masculí singular) Llengua parlada a Estònia.

estopa /esˈto.pa/ /əsˈto.pə/ n fem
estopa

estopejar /as.to.peˈʒa/ /es.to.peˈd͡ʒa/ /es.to.peˈd͡ʒaɾ/ /es.to.peˈʒa/ /əs.to.pəˈd͡ʒa/ /əs.tu.pəˈʒa/ v
ser estoposo
(intransitiu) Semblar estopa.

estoperol /es.to.peˈɾɔɫ/ /əs.tu.pəˈɾɔɫ/ n masc
estoperol
(nàutica) Metxa de filàstica.

estor /esˈtoɾ/ /əsˈtor/ n masc
estor

estora /esˈto.ɾa/ /esˈto.ɾɛ/ /əsˈto.ɾə/ n fem
estera felpudo
Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
colchoneta
Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.
tapete
(botxes) Peça prima de material sintètic, amb perforacions per a col·locar-hi les botxes, que cobreix part del camp de joc en diferents proves d'embotxada.

estorar /as.toˈɾaɾ/ /es.toˈɾa/ /es.toˈɾaɾ/ /əs.toˈɾa/ /əs.tuˈɾa/ v
alfombrar

estorat /as.toˈɾat/ adj masc
encrespado

estordidament /es.torˌði.ðaˈmen/ /es.toɾˌði.ðaˈmen/ /es.toɾˌði.ðaˈment/ /əs.toɾˌði.ðəˈment/ /əs.turˌdi.ðəˈmen/ /əs.turˌði.ðəˈmen/ adv
atolondradamente

estordit /as.toɾˈðit/ /es.toɾˈðit/ /əs.toɾˈðit/ /əs.turˈdit/ /əs.turˈðit/ adj masc
aturdido
En estat de pertorbació o confusió, minvat en la seva raó o enteniment.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ n masc
estornino

estotjar /as.tuˈd͡ʒa/ /es.toˈd͡ʒa/ /es.toˈd͡ʒaɾ/ /əs.toˈd͡ʒa/ /əs.tuˈd͡ʒa/ v
guardar

estovar /as.toˈvaɾ/ /as.toˈβa/ /es.toˈvaɾ/ /es.toˈβa/ /əs.toˈva/ /əs.tuˈva/ /əs.tuˈβa/ v
ablandar

estoïcisme /es.to.iˈsiz.me/ /əs.to.iˈsiz.mə/ /əs.tu.iˈsiz.mə/ n masc
estoicismo

estrafolàriament /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈmen/ /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈment/ /əs.tɾə.foˌɫa.ɾi.əˈment/ /əs.tɾə.fuˌɫa.ɾi.əˈmen/ adv
estrafalariamente

estrall /esˈtɾaʎ/ /əsˈtɾaj/ /əsˈtɾaʎ/ n masc
estrago

estrambòtic /es.tɾamˈbɔ.tik/ /əs.tɾəmˈbɔ.tik/ adj masc
estrambótico

estrambòticament /es.tɾamˌbɔ.ti.kaˈmen/ /es.tɾamˌbɔ.ti.kaˈment/ /əs.tɾəmˌbɔ.ti.kəˈmen/ /əs.tɾəmˌbɔ.ti.kəˈment/ adv
estrambóticamente

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ adj masc
extranjero forastero
Que és d'un altre país.

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ n masc
extranjero
Exterior del país en què hom habita.
Persona d'un altre país.

estrangerisme /es.tɾaɲ.d͡ʒeˈɾiz.me/ /əs.tɾəɲ.ʒəˈɾiz.mə/ n masc
extranjerismo

estrangular /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ v
estrangular

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ adj masc
extraño raro
Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estranyament /esˌtɾa.ɲaˈmen/ /esˌtɾa.ɲaˈment/ /əsˌtɾa.ɲəˈmen/ /əsˌtɾa.ɲəˈment/ adv
extrañamente

estranyar /as.tɾaˈɲa/ /es.tɾaˈɲa/ /es.tɾaˈɲaɾ/ /əs.tɾəˈɲa/ v
extrañar

estrat /esˈtɾat/ /əsˈtɾat/ n masc
estrato

estratificar /es.tɾa.ti.fiˈka/ /es.tɾa.ti.fiˈkaɾ/ /əs.tɾə.ti.fiˈka/ v
estratificar

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ n fem
estrategia

estratègia didàctica n fem
estrategia didáctica

estratègic /es.tɾaˈtɛ.d͡ʒik/ /es.tɾaˈtɛ.ʒik/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒik/ adj masc
estratégico

estratègicament /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈmen/ /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈment/ /es.tɾaˌtɛ.ʒi.kaˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈment/ adv
estratégicamente

estrebada /as.tɾeˈβa.ðɛ/ /es.tɾeˈba.ða/ /əs.tɾəˈβa.ðə/ n fem
tirón

estrella /asˈtɾe.ʎa/ /asˈtɾe.ʎɛ/ /esˈtɾe.ʎa/ /əsˈtɾə.ʎə/ /əsˈtɾɛ.ʎə/ n fem
estrella
(astrologia) Planeta que determina el destí d’una persona.
Persona que destaca en un camp concret.

estrellat /as.tɾeˈʎat/ /es.tɾeˈʎat/ /əs.tɾəˈʎat/ adj masc
estrellado
Que té forma d'estrella.

estremiment catari n masc
estremecimiento catario

estremir /es.tɾeˈmi/ /es.tɾeˈmiɾ/ /əs.tɾəˈmi/ v
estremecerse

estrena /esˈtɾe.na/ /əsˈtɾɛ.nə/ n fem
estreno
Acció i efecte d'estrenar o estrenar-se.
aguinaldo
(sovint en plural) Regal com a gratificació d’un servei ordinari.

estrenar /as.tɾeˈna/ /es.tɾeˈna/ /es.tɾeˈnaɾ/ /əs.tɾəˈna/ v
estrenar
Utilitzar una cosa per primer cop.
Referit a un espectacle, a una representació teatral, musical, etc. presentar-lo al públic per primer cop.

estrepitosament /es.tɾe.piˌto.zaˈmen/ /es.tɾe.piˌto.zaˈment/ /əs.tɾə.piˌto.zəˈmen/ /əs.tɾə.piˌto.zəˈment/ adv
estrepitosamente

estressar /es.tɾeˈsa/ /es.tɾeˈsaɾ/ /əs.tɾəˈsa/ v
estrsar

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ adj masc
estrecho angosto
Que té poca amplada.
estrecho
Pas marítim entre dues terres que estan a poca distància l'una de l'altra.

estretament /esˌtɾe.taˈmen/ /esˌtɾe.taˈment/ /əsˌtɾə.təˈment/ /əsˌtɾɛ.təˈmen/ adv
estrechamente

estri n masc
utensilio

estria /esˈtɾi.a/ n fem
estría

estrictament /esˌtɾik.taˈmen/ /esˌtɾik.taˈment/ /əsˌtɾik.təˈmen/ /əsˌtɾik.təˈment/ adv
estrictamente

estricte /esˈtɾik.te/ adj masc
estricto

estrijolar /as.tɾi.ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫaɾ/ /es.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ v
almohazar

estritllar-se /es.tɾiʎˈʎar.se/ /es.tɾiˈʎaɾ.se/ /əs.tɾi.ʎərˈsə/ /əs.tɾiʎˈʎar.sə/ /əs.tɾiˈʎaɾ.sə/ v
despejarse

estroboscòpic /es.tɾo.bosˈkɔ.pik/ /əs.tɾo.bosˈkɔ.pik/ /əs.tɾu.busˈkɔ.pik/ adj
estroboscópico

estrofa /esˈtɾɔ.fa/ /esˈtɾɔ.fɔ/ /əsˈtɾɔ.fə/ n fem
estrofa
Conjunt de versos que segueixen un patró mètric determinat; qualsevol de les parts simètricament iguals a les altres de què consta una oda o cançó.
bellaco
Pervers.
tuno
Astut.

estroncadament /es.tɾoŋ.ka.ðaˈmen/ /es.tɾoŋ.ka.ðaˈment/ /əs.tɾoŋ.kə.ðəˈment/ /əs.tɾuŋ.kə.ðəˈmen/ adv
bruscamente

estronci /əsˈtɾɔn.si/ n masc
estroncio

estrop /asˈtɾɔp/ /esˈtɾɔp/ /əsˈtɾɔp/ n masc
estrobo

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
estructura
Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estructura cognitiva n fem
estructura cognitiva

estructura d'armadura n fem
Estructura de armadura

estructural /es.tɾuk.tuˈɾaɫ/ /əs.tɾuk.tuˈɾaɫ/ adj
estructural

estructuralisme /es.tɾuk.tu.ɾaˈɫiz.me/ /əs.tɾuk.tu.ɾəˈɫiz.mə/ n masc
estructuralismo

estructurar /es.tɾuk.tuˈɾa/ /es.tɾuk.tuˈɾaɾ/ /əs.tɾuk.tuˈɾa/ v
estructurar

estruç /esˈtɾus/ n masc
avestruz

estràbic /esˈtɾa.bik/ /əsˈtɾa.βik/ adj masc
estrábico

estrènuament /esˌtɾɛ.nu.aˈmen/ /esˌtɾɛ.nu.aˈment/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈmen/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈment/ adv
intrépidamente

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ v
estrechar
Fer estreta o petita una cosa.
estrangular
Limitar el moviment, escanyar.

estrèpit /esˈtɾɛ.pit/ n masc
estrépito

estrès /esˈtɾes/ /əsˈtɾes/ /əsˈtɾəs/ /əsˈtɾɛs/ n masc
estrés

estríjol /asˈtɾi.ʒoɫ/ /esˈtɾi.d͡ʒoɫ/ /esˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒuɫ/ n masc
almohaza

estuari /es.tuˈa.ɾi/ /əs.tuˈa.ɾi/ n masc
estuario

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ n masc
estudio
Acció d'estudiar.
Habitació dedicada per estudiar.

estudi de casos n masc
estudio de casos

estudi de desenvolupament de videojocs n masc
estudio de desarrollo de videojuegos

estudi exclusiu n masc
estudio second party

estudi independent n masc
estudio independiente

estudi intern n masc
estudio first party

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ n neut
estudiante
Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiantil /es.tu.ði.anˈtiɫ/ /əs.tu.ði.ənˈtiɫ/ adj
estudiantil

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ v
estudiar
Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

estufa /esˈtu.fa/ /əsˈtu.fə/ n fem
estufa

estufar /as.tuˈfa/ /es.tuˈfa/ /es.tuˈfaɾ/ /əs.tuˈfa/ v
ahuecar
Fer disminuir l’atapeïment augmentant-ne el volum, la porositat.

estult /esˈtuɫt/ /əsˈtuɫt/ adj masc
estulto

estupefacte /es.tu.peˈfak.te/ adj masc
estupefacto

estupend /es.tuˈpen/ /es.tuˈpent/ /əs.tuˈpen/ /əs.tuˈpent/ adj masc
estupendo

estupendament /es.tuˌpen.daˈmen/ /es.tuˌpen.daˈment/ /əs.tuˌpen.dəˈmen/ /əs.tuˌpen.dəˈment/ adv
estupendamente

estupidesa /es.tu.piˈðe.za/ /əs.tu.piˈðə.zə/ /əs.tu.piˈðɛ.zə/ n fem
estupidez

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ n masc
esturion esturión

esturió beluga n masc
beluga

esturió oscietra n masc
esturión del Danubio

esturió sevruga n masc
esturión estrellado

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ adj
estándar
D'acord amb una norma o especificació.

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ n masc
estándar
norma, especificació

estàsim /esˈta.zim/ /əsˈta.zim/ n masc
estásimo

estàtic /esˈta.tik/ /əsˈta.tik/ adj masc
estático estática

estàtica /esˈta.ti.ka/ /əsˈta.ti.kə/ n fem
estática

estàtua /esˈta.tu.a/ n fem
estatua

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ adj
estéril
Persona que no pot engendrar.

estètic /esˈtɛ.tik/ /əsˈtɛ.tik/ adj masc
estético

estètica /esˈtɛ.ti.ka/ /əsˈtɛ.ti.kə/ n masc
estética

estèticament /esˌtɛ.ti.kaˈmen/ /esˌtɛ.ti.kaˈment/ /əsˌtɛ.ti.kəˈmen/ /əsˌtɛ.ti.kəˈment/ adv
estéticamente

estéreo /esˈte.ɾe.o/ /əsˈte.ɾe.o/ adj
estéreo

estímul /esˈti.muɫ/ /əsˈti.muɫ/ n masc
estímulo

estómac /esˈto.mak/ n masc
estómago

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ adj masc
estúpido

estúpidament /esˌtu.pi.ðaˈmen/ /esˌtu.pi.ðaˈment/ /əsˌtu.pi.ðəˈmen/ /əsˌtu.pi.ðəˈment/ adv
estúpidamente

esvair /az.βaˈi/ /az.βaˈiɾ/ /ez.vaˈiɾ/ /ez.βaˈi/ /əz.bəˈi/ /əz.vəˈi/ v
desbaratar
Desfer l’enemic.
desvanecer
Dissipar, fer desaparèixer.
desvanecerse
(pronominal) Defallir.

esvaïment /az.βa.iˈmen/ /az.βa.iˈment/ /ez.va.iˈment/ /ez.βa.iˈmen/ /əz.bə.iˈmen/ /əz.və.iˈmen/ /əz.və.iˈment/ n masc
desvanecimiento
Acció i efecte d'esvair.

esvelt /ezˈvɛɫt/ /ezˈβɛɫ/ /əzˈbɛɫ/ /əzˈvɛɫ/ /əzˈvɛɫt/ adj masc
esbelto
Alt i prim.

esverar /ez.veˈɾaɾ/ /ez.βeˈɾa/ /əz.bəˈɾa/ /əz.vəˈɾa/ v
alarmar

esversat /ez.veɾˈsat/ /ez.βerˈsat/ /ez.βeɾˈsat/ /əz.bərˈsat/ /əz.vəɾˈsat/ adj masc
avezado

esvinçar /az.βinˈsa/ /ez.vinˈsaɾ/ /ez.βinˈsa/ /əz.binˈsa/ /əz.vinˈsa/ v
descoyuntar

esvoranc /az.βoˈɾaŋ/ /ez.voˈɾaŋk/ /ez.βoˈɾaŋ/ /əz.buˈɾaŋ/ /əz.voˈɾaŋk/ /əz.vuˈɾaŋk/ n masc
hueco

esvàstica /ezˈvas.ti.ka/ /ezˈβas.ti.ka/ /əzˈbas.ti.kə/ /əzˈvas.ti.kə/ n fem
esvástica

esòfag /eˈzɔ.fak/ n masc
esófago

et /et/ pronoun
te

eta /ˈe.ta/ /ˈɛ.tə/ n fem
eta

etapa /eˈta.pa/ /əˈta.pə/ n fem
etapa

etapa alfabètica n fem
etapa alfabética

etapa educativa n fem
etapa educativa

etapa logogràfica n fem
etapa logográfica

etapa ortogràfica n fem
etapa ortográfica

etcètera /etˈsɛ.te.ɾa/ /ətˈsɛ.tə.ɾə/ n masc
etcétera

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ adj masc
eterno

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ n fem
eternidad

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etimología

etimològic /e.ti.moˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.muˈɫɔ.ʒik/ adj masc
etimológico
Relatiu o pertanyent a l'etimologia.

etimològicament /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /e.ti.moˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.ti.moˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
etimológicamente

etiologia /e.ti.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etiología

etiopatogènia /e.ti.o.pa.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /e.ti.o.pa.toˈʒɛ.ni.a/ /ə.ti.o.pə.toˈʒɛ.ni.ə/ /ə.ti.u.pə.tuˈʒɛ.ni.ə/ n fem
etiopatogenia

etiquetatge n masc
etiquetaje

etiòpic /e.tiˈɔ.pik/ /ə.tiˈɔ.pik/ adj masc
etíope
Relatiu o pertanyent a Etiòpia o al seu poble.

etiòpic /e.tiˈɔ.pik/ /ə.tiˈɔ.pik/ n masc
etíope
Persona que habita o és originària d'Etiòpia.

etmoide /edˈmɔj.ðe/ /ədˈmɔj.ðə/ n masc
etmoides
Petit os del crani situat en la fosa ocular a una alçada mitja d'aquesta que forma part de la cavitat nassal.

etmoïdal /ed.mo.iˈðaɫ/ /əd.mo.iˈðaɫ/ /əd.mu.iˈðaɫ/ adj
etmoidal
Pertanyent o relatiu a l'etmoide.

etnocentrisme /ˌed.no.senˈtɾiz.me/ /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/ /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
etnocentrismo

etnografia /ed.no.ɣɾaˈfi.a/ /əd.no.ɣɾəˈfi.ə/ /əd.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
etnografía

etnologia /ed.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ed.no.ɫoˈʒi.a/ /əd.no.ɫoˈʒi.ə/ /əd.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etnología

etnometodologia /ˌed.no.me.to.ðo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌed.no.me.to.ðo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɛd.no.mə.to.ðo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɛd.nu.mə.tu.ðu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etnometodología

ets /əd͡z/ /ˈes/ /ˈets/ /ˈɛts/ v
eres

etzibar /e.d͡ziˈbaɾ/ /e.d͡ziˈβa/ /ə.d͡ziˈβa/ v
dar
Donar un cop sobtadament.
tirar
Llançar una cosa de forma violenta.

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ n fem
eucariote

eucaristia /ew.ka.ɾisˈti.a/ /əw.kə.ɾisˈti.ə/ n fem
eucaristia

eucarístic /ew.kaˈɾis.tik/ /əw.kəˈɾis.tik/ adj masc
eucarístico

eufemisme /ew.feˈmiz.me/ n masc
eufemismo

eufoni /ewˈfɔ.ni/ /əwˈfɔ.ni/ n masc
eufonio

eufònicament /ewˌfɔ.ni.kaˈmen/ /ewˌfɔ.ni.kaˈment/ /əwˌfɔ.ni.kəˈmen/ /əwˌfɔ.ni.kəˈment/ adv
eufónicamente

eufòria /ewˈfɔ.ɾi.a/ /əwˈfɔ.ɾi.ə/ n fem
euforia

eurasiàtic /ew.ɾa.ziˈa.tik/ adj masc
euroasiático
Relatiu o pertanyent a Euràsia.

eurasiàtic /ew.ɾa.ziˈa.tik/ n masc
euroasiático
Persona que habita o és originària d'Euràsia.

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ n masc
euro

eurofan /ew.ɾoˈfan/ /əw.ɾoˈfan/ /əw.ɾuˈfan/ adj
eurovisivo

eurofan /ew.ɾoˈfan/ /əw.ɾoˈfan/ /əw.ɾuˈfan/ n
eurofán

euroordre /ˌɛw.ɾoˈoɾ.ðɾe/ /ˌɛw.ɾoˈoɾ.ðɾə/ /ˌɛw.ɾuˈor.dɾə/ /ˌɛw.ɾuˈor.ðɾə/ n fem
euroorden

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ adj masc
europeo
Relacionat amb Europa

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ n masc
europeo
Natural d’Europa

europeïtzar /ew.ɾo.pe.iˈd͡za/ /ew.ɾo.pe.iˈza/ /ew.ɾo.pe.iˈzaɾ/ /əw.ɾo.pə.iˈd͡za/ /əw.ɾu.pə.iˈd͡za/ v
europeizar

europi /əwˈɾɔ.pi/ n masc
europio

eurovisiu /ew.ɾo.viˈziw/ /ew.ɾo.βiˈziw/ /əw.ɾo.viˈziw/ /əw.ɾu.viˈziw/ /əw.ɾu.βiˈziw/ adj masc
eurovisivo

eurozona /ˌɛw.ɾoˈzo.na/ /ˌɛw.ɾoˈzo.nə/ /ˌɛw.ɾuˈzo.nə/ n fem
eurozona

eutanasiar /ew.ta.na.ziˈa/ /ew.ta.na.ziˈaɾ/ /əw.tə.nə.ziˈa/ v
eutanasiar

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ n fem
eutanasia

eutanàsic /ew.taˈna.zik/ /əw.təˈna.zik/ adj masc
eutanásico

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ v
evacuar

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ n masc
evangelio

evangelista /e.vaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /ə.vəɲ.ʒəˈɫis.tə/ /ə.βəɲ.ʒəˈɫis.tə/ n masc
evangelistaa

evangelització /e.van.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.d͡za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /ə.van.ʒə.ɫid.za.siˈo/ /ə.βən.ʒə.ɫid.zə.siˈo/ n fem
evangelización

evangelitzar /e.van.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /ə.vən.ʒə.ɫidˈza/ /ə.βən.ʒə.ɫidˈza/ v
evangelizar

evangèlic /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫik/ adj
evangélico

evangèlicament /e.vaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /e.βaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ /ə.βəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ adv
evangélicamente

evaporació /e.va.po.ɾa.siˈo/ /e.βa.po.ɾa.siˈo/ /ə.və.po.ɾə.siˈo/ /ə.və.pu.ɾə.siˈo/ /ə.βə.pu.ɾə.siˈo/ n fem
evaporación

evaporar /e.va.poˈɾaɾ/ /e.βa.poˈɾa/ /ə.və.poˈɾa/ /ə.və.puˈɾa/ /ə.βə.puˈɾa/ v
evaporar

evasivament /e.vaˌzi.vaˈment/ /e.βaˌzi.βaˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈment/ /ə.βəˌzi.βəˈmen/ adv
evasivamente

evasió fiscal n fem
evasión fiscal

eventualment /e.ven.tuˌaɫˈment/ /e.βen.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈment/ /ə.βən.tuˌaɫˈmen/ adv
eventualmente

evidenciar /e.vi.ðen.siˈaɾ/ /e.βi.ðen.siˈa/ /ə.vi.ðən.siˈa/ /ə.βi.ðən.siˈa/ v
evidenciar

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ adj
evidente

evidentment /e.viˌðemˈment/ /e.βiˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈment/ /ə.βiˌðemˈmen/ adv
evidentemente

evitació /e.vi.ta.siˈo/ /e.βi.ta.siˈo/ /ə.vi.tə.siˈo/ n fem
evitación

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ v
evitar esquivar

evitern /e.viˈtɛɾn/ /e.βiˈtɛrn/ /e.βiˈtɛɾn/ /ə.viˈtɛɾn/ /ə.βiˈtɛrn/ adj masc
eviterno

evocar /e.voˈkaɾ/ /e.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ v
evocar

evolucionar /e.vo.lu.si.oˈnaɾ/ /e.βo.lu.si.oˈna/ /e.βo.lu.si.oˈnaɾ/ /ə.vo.ɫu.si.oˈna/ /ə.vu.ɫu.si.uˈna/ /ə.βu.ɫu.si.uˈna/ v
evolucionar

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
evolución

ex-libris /ˌeɡzˈɫi.bɾis/ /ˌɛɡzˈɫi.βɾis/ n masc
exlibris

exacerbar /eɡ.za.serˈβa/ /eɡ.za.seɾˈbaɾ/ /eɡ.za.seɾˈβa/ /əɡ.zə.sərˈba/ v
exacerbar

exactament /eɡˌzak.taˈmen/ /eɡˌzak.taˈment/ /əɡˌzak.təˈmen/ /əɡˌzak.təˈment/ adv
exactamente

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ adj masc
exacto
Precís, ajustat a un patró.
cert

exactitud /eɡ.zak.tiˈtut/ /əɡ.zək.tiˈtut/ n fem
exactitud
Puntualitat en l'execució d'alguna cosa.
Característica d'una mesura (o de l'aparell utilitzat per fer-la) que indica en quin grau s'acosta al valor real a determinar, diferent de la "precisió" i de la "fidelitat" d'una mesura.

exageradament /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈment/ /eɡ.za.ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈment/ adv
exageradamente

exagerativament /eɡ.za.d͡ʒe.ɾaˌti.vaˈment/ /eɡ.za.d͡ʒe.ɾaˌti.βaˈmen/ /eɡ.za.ʒe.ɾaˌti.βaˈmen/ /əɡ.zə.ʒə.ɾəˌti.vəˈmen/ /əɡ.zə.ʒə.ɾəˌti.vəˈment/ /əɡ.zə.ʒə.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
exagerativamente

exaltació /eɡ.zaɫ.ta.siˈo/ /əɡ.zəɫ.tə.siˈo/ n fem
exaltación

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ v
exaltar
Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.
(metafòricament) Realçar el mèrit o circumstàncies d'algú o alguna cosa amb massa encariment.
(metafòricament) Enardir, inflamar les passions i afectes de l'ànima. Es fa servir també com a recíproc.

exalçament /eɡ.zaɫ.saˈmen/ /eɡ.zaɫ.saˈment/ /əɡ.zəɫ.səˈmen/ /əɡ.zəɫ.səˈment/ n masc
exaltación

exalçar /eɡ.zaɫˈsa/ /eɡ.zaɫˈsaɾ/ /əɡ.zəɫˈsa/ v
ensalzar

examen /eɡˈza.men/ /əɡˈza.mən/ n masc
examen

examen de prova n masc
examen de prueba

examen de recuperació n masc
examen de recuperación

examen final n masc
examen final

examinador /eɡ.za.mi.naˈðo/ /eɡ.za.mi.naˈðoɾ/ /əɡ.zə.mi.nəˈðo/ n masc
examinador

examinand /eɡ.za.miˈnan/ /eɡ.za.miˈnant/ /əɡ.zə.miˈnan/ /əɡ.zə.miˈnant/ n masc
examinando

examinar /eɡ.za.miˈna/ /eɡ.za.miˈnaɾ/ /əɡ.zə.miˈna/ v
examinar

exasperació /eɡ.zas.pe.ɾa.siˈo/ /əɡ.zəs.pə.ɾə.siˈo/ n fem
exasperación

exasperar /eɡ.zas.peˈɾa/ /eɡ.zas.peˈɾaɾ/ /əɡ.zəs.pəˈɾa/ v
exasperar

excavació /eks.ka.va.siˈo/ /eks.ka.βa.siˈo/ /əks.kə.və.siˈo/ /əks.kə.βə.siˈo/ n fem
excavación

excedent /ek.seˈðen/ /ek.seˈðent/ /ək.səˈðen/ /ək.səˈðent/ n masc
excedente

excedir /ek.seˈði/ /ek.seˈðiɾ/ /ək.səˈði/ v
exceder
Ésser superior en magnitud a una altra de la mateixa naturalesa.
excederse
(pronominal) Estar per sobre dels termes considerats adequats.

excedència /ek.seˈðɛn.si.a/ /ək.səˈðɛn.si.ə/ n fem
excedencia

excelsament /ekˌsɛɫ.saˈmen/ /ekˌsɛɫ.saˈment/ /əkˌsɛɫ.səˈmen/ /əkˌsɛɫ.səˈment/ adv
excelsamente

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ adj
excelente
De gran valor.

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ n masc
sobresaliente
La màxima qualificació d'un alumne.

excel·lentment /ek.seɫˌɫemˈmen/ /ek.seɫˌɫemˈment/ /ek.seˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈment/ /ək.səˌɫemˈmen/ adv
excelentemente

excel·lir /ek.seɫˈɫi/ /ek.seɫˈɫiɾ/ /ek.seˈɫi/ /ək.səɫˈɫi/ /ək.səˈɫi/ v
sobresalir eccellere

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ n masc
excelencia

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ adv
excepcionalmente

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ n fem
excepción

excessivament /ek.se.si.vaˈment/ /ek.se.si.βaˈmen/ /ək.sə.si.vəˈmen/ /ək.sə.si.vəˈment/ /ək.sə.si.βəˈmen/ adv
excesivamente

excitació /ek.si.ta.siˈo/ /ək.si.tə.siˈo/ n fem
excitación

excitar /ek.siˈta/ /ek.siˈtaɾ/ /ək.siˈta/ v
excitar
Provocar o activar vivament sentiments.
Estimular un òrgan del cos.
Despertar el desig sexual.

excloure /eksˈkɫɔw.ɾe/ /əksˈkɫɔw.ɾə/ v
excluir
Treure un element d'un grup.
(handbol) Expulsar un jugador del partit en curs durant un període de temps de dos minuts, després del qual pot tornar al camp de joc.

exclusiu /eks.kɫuˈziw/ /əks.kɫuˈziw/ adj masc
exclusivo

exclusivament /eks.kɫuˌzi.vaˈment/ /eks.kɫuˌzi.βaˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈment/ /əks.kɫuˌzi.βəˈmen/ adv
exclusivamente

exclusió social n fem
exclusión social

excomunió /eks.ko.mu.niˈo/ /əks.ko.mu.niˈo/ /əks.ku.mu.niˈo/ n fem
excomunión

excorticar /as.kul.tiˈɡa/ /eks.kor.tiˈka/ /eks.koɾ.tiˈka/ /eks.koɾ.tiˈkaɾ/ /əks.koɾ.tiˈka/ /əks.kur.tiˈka/ v
descortezar

excrement /eks.kɾeˈmen/ /eks.kɾeˈment/ /əks.kɾəˈmen/ /əks.kɾəˈment/ n masc
excremento

excrescència /eks.kɾeˈsɛn.si.a/ /əks.kɾəsˈsɛn.si.ə/ /əks.kɾəˈsɛn.si.ə/ n fem
excrescencia

excreta /eksˈkɾe.ta/ /əksˈkɾe.tə/ n fem
excreta

excursionisme /eks.kuɾ.si.oˈniz.me/ /əks.kur.si.uˈniz.mə/ /əks.kuɾ.si.oˈniz.mə/ n masc
excursionismo

excursionista /eks.kuɾ.si.oˈnis.ta/ /eks.kuɾ.si.oˈnis.te/ /əks.kur.si.uˈnis.tə/ /əks.kuɾ.si.oˈnis.tə/ n neut
excursionista

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ n fem
excursión

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ n fem
excusa

excés de jugadors al gel n masc
exceso de jugadores en el hielo

execrable /eɡ.zeˈkɾa.bɫe/ /eɡ.zeˈkɾa.βɫe/ /eɡ.zeˈkɾab.bɫe/ /əɡ.zəˈkɾa.βɫə/ /əɡ.zəˈkɾab.bɫə/ adj
execrable

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ n fem
ejecución

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ v
ejecutar
Portar a terme un treball fins al final.
Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.
Tocar amb un instrument una obra musical.

executiu /eɡ.ze.kuˈtiw/ /əɡ.zə.kuˈtiw/ adj masc
ejecutivo

executivament /eɡ.ze.kuˌti.vaˈment/ /eɡ.ze.kuˌti.βaˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈment/ /əɡ.zə.kuˌti.βəˈmen/ adv
ejecutivamente

executor /eɡ.ze.kuˈto/ /eɡ.ze.kuˈtoɾ/ /əɡ.zə.kuˈto/ adj masc
ejecutor

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ adj
ejemplar
Que pot servir d'exemple.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ n masc
ejemplar
Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.
Cada llibre d'una mateixa edició.

exemplarment /eɡ.zemˌpɫarˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈment/ /əɡ.zəmˌpɫarˈmen/ /əɡ.zəmˌpɫaɾˈment/ adv
ejemplarmente

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ n masc
ejemplo

exempt /eɡˈzemt/ /əɡˈzemt/ adj masc
exento

exemptar /eɡ.zemˈta/ /eɡ.zemˈtaɾ/ /əɡ.zəmˈta/ v
exentar

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ n masc
ejercicio

exercici estructural n masc
ejercicio de automatización

exercici fiscal n masc
ejercicio fiscal

exercir /eɡ.zerˈsi/ /eɡ.zeɾˈsi/ /eɡ.zeɾˈsiɾ/ /əɡ.zərˈsi/ v
ejercer

exercitar /eɡ.zer.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈtaɾ/ /əɡ.zər.siˈta/ v
ejercitar

exfoliació /eks.fo.ɫi.a.siˈo/ /əks.fo.ɫi.ə.siˈo/ /əks.fu.ɫi.ə.siˈo/ n fem
exfoliación

exhaurir /eɡ.zawˈɾi/ /eɡ.zawˈɾiɾ/ /əɡ.zəwˈɾi/ v
agotar
Consumir completament, esgotar.

exhaustiu /eɡ.zawsˈtiw/ /əɡ.zəwsˈtiw/ adj masc
exhaustivo

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ v
exhibir

exhumar /eɡ.zuˈma/ /eɡ.zuˈmaɾ/ /əɡ.zuˈma/ v
exhumar
desenterrar

exigent /eɡ.ziˈd͡ʒen/ /eɡ.ziˈd͡ʒent/ /eɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒent/ adj
exigente

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ v
exigir demandar

exigu /eɡˈzi.ɣu/ /əɡˈzi.ɣu/ adj masc
exiguo

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ n masc
exilio

exiliar /eɡ.zi.ɫiˈa/ /eɡ.zi.ɫiˈaɾ/ /əɡ.zi.ɫiˈa/ v
exiliar
Condemnar algú a l'exili.
exiliarse
(pronominal) Fugir del país, sovint per motius polítics.

exiliat /eɡ.zi.ɫiˈat/ /əɡ.zi.ɫiˈat/ adj masc
exiliado

existencialisme /eɡ.zis.ten.si.aˈɫiz.me/ /əɡ.zis.tən.si.əˈɫiz.mə/ n masc
existencialismo

existent /eɡ.zisˈten/ /eɡ.zisˈtent/ /əɡ.zisˈten/ /əɡ.zisˈtent/ adj
existente

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ v
existir
Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.
Haver-hi, restar alguna cosa.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ n fem
existencia

exonerar /eɡ.zo.neˈɾa/ /eɡ.zo.neˈɾaɾ/ /əɡ.zo.nəˈɾa/ /əɡ.zu.nəˈɾa/ v
exonerar

exorbitantment /eɡ.zor.βiˌtamˈmen/ /eɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /eɡ.zoɾ.βiˌtamˈmen/ /əɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /əɡ.zur.biˌtamˈmen/ adv
exobitantemente

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ n masc
exorcismo

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ v
exorcizar

exormador n masc
ensalmador

exornació /eɡ.zoɾ.na.siˈo/ /əɡ.zoɾ.nə.siˈo/ /əɡ.zur.nə.siˈo/ n fem
exornación

exornar /eɡ.zorˈna/ /eɡ.zoɾˈna/ /eɡ.zoɾˈnaɾ/ /əɡ.zoɾˈna/ /əɡ.zurˈna/ v
exornar

exornatiu /eɡ.zoɾ.naˈtiw/ /əɡ.zoɾ.nəˈtiw/ /əɡ.zur.nəˈtiw/ adj masc
exhortatorio

exosquelet /eɡ.zos.keˈɫet/ /əɡ.zos.kəˈɫət/ /əɡ.zus.kəˈɫɛt/ n masc
exoesqueleto

expandir /eks.panˈdi/ /eks.panˈdiɾ/ /əks.pənˈdi/ v
expandir

expansió /eks.pan.siˈo/ /əks.pən.siˈo/ n fem
expansión

expectació /eks.pek.ta.siˈo/ /əks.pək.tə.siˈo/ n fem
expectación

expectativa /eks.pek.taˈti.va/ /eks.pek.taˈti.βa/ /əks.pək.təˈti.və/ /əks.pək.təˈti.βə/ n fem
expectativa

expectorar /eks.pek.toˈɾa/ /eks.pek.toˈɾaɾ/ /əks.pək.toˈɾa/ /əks.pək.tuˈɾa/ v
expectorar

expedició /eks.pe.ði.siˈo/ /əks.pə.ði.siˈo/ n fem
expedición

expedidor /eks.pe.ðiˈðo/ /eks.pe.ðiˈðoɾ/ /əks.pə.ðiˈðo/ n masc
remitente

expedient /eks.pe.ðiˈen/ /eks.pe.ðiˈent/ /əks.pə.ðiˈen/ /əks.pə.ðiˈent/ n masc
expediente

expedient acadèmic n masc
expediente académico

expedientar /eks.pe.ði.enˈta/ /eks.pe.ði.enˈtaɾ/ /əks.pə.ði.ənˈta/ v
expedientar

expedir /eks.peˈði/ /eks.peˈðiɾ/ /əks.pəˈði/ v
expedir

expeditament /eks.peˌði.taˈmen/ /eks.peˌði.taˈment/ /əks.pəˌði.təˈmen/ /əks.pəˌði.təˈment/ adv
expeditamente

expeditivament /eks.pe.ðiˌti.vaˈment/ /eks.pe.ðiˌti.βaˈmen/ /əks.pə.ðiˌti.vəˈmen/ /əks.pə.ðiˌti.vəˈment/ /əks.pə.ðiˌti.βəˈmen/ adv
expeditivamente

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ n masc
experimento
Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experimentació /eks.pe.ɾi.men.ta.siˈo/ /əks.pə.ɾi.mən.tə.siˈo/ n fem
experimentación

experimental /eks.pe.ɾi.menˈtaɫ/ /əks.pə.ɾi.mənˈtaɫ/ adj
experimental

experimentalment /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈmen/ /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈment/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈmen/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈment/ adv
experimentalmente

experimentar /eks.pe.ɾi.menˈta/ /eks.pe.ɾi.menˈtaɾ/ /əks.pə.ɾi.mənˈta/ v
experimentar
Tenir experiències.
Fer experiments.

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ n fem
experiencia

expert /eksˈpɛɾt/ /əksˈpɛrt/ adj masc
experto

expertament /eksˌpɛr.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈment/ /əksˌpɛr.təˈmen/ /əksˌpɛɾ.təˈment/ adv
expertamente

expertització /eks.per.ti.d͡za.siˈo/ /eks.peɾ.ti.za.siˈo/ /əks.pər.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
expertizaje

expertitzar /eks.per.tiˈd͡za/ /eks.peɾ.tiˈza/ /eks.peɾ.tiˈzaɾ/ /əks.pər.tiˈd͡za/ v
expertizar

explanar /eks.pɫaˈna/ /eks.pɫaˈnaɾ/ /əks.pɫəˈna/ v
explicar

explicació /eks.pɫi.ka.siˈo/ /əks.pɫi.kə.siˈo/ n fem
explicación

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ v
explicar
Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.
Justificar, aclarir.
Dir, contar.

explicatiu /eks.pɫi.kaˈtiw/ /əks.pɫi.kəˈtiw/ adj masc
explicativo
Que explica, que ofereix una explicació, que serveix per explicar.

explicitar /eks.pɫi.siˈta/ /eks.pɫi.siˈtaɾ/ /əks.pɫi.siˈta/ v
explicitar

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ v
explorar

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ adj masc
explosivo
Relatiu a l’explosió.

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ n masc
explosivo
Substància o artefacte capaç d’explotar.

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ n fem
explosión

explotació /eks.pɫo.ta.siˈo/ /əks.pɫo.tə.siˈo/ /əks.pɫu.tə.siˈo/ n fem
explotación

explotar /eks.pɫoˈta/ /eks.pɫoˈtaɾ/ /əks.pɫoˈta/ /əks.pɫuˈta/ v
explotar
Treure profit d'un producte, d'un territori, jaciment, font d'ingressos...
Esclatar.

explícit /eksˈpɫi.sit/ /əksˈpɫi.sit/ adj masc
explicito

explícitament /eksˌpɫi.si.taˈmen/ /eksˌpɫi.si.taˈment/ /əksˌpɫi.si.təˈmen/ /əksˌpɫi.si.təˈment/ adv
explícitamente

exponent /eks.poˈnen/ /eks.poˈnent/ /əks.poˈnent/ /əks.puˈnen/ n masc
exponente

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ v
exportar

exposar /eks.poˈza/ /eks.poˈzaɾ/ /əks.poˈza/ /əks.puˈza/ v
exponer

exposició /eks.po.zi.siˈo/ /əks.po.zi.siˈo/ /əks.pu.zi.siˈo/ n fem
exposición
Exhibició d'obres d'art, generalment pintures o escultures.

expresident /ˌeks.pɾe.ziˈðen/ /ˌeks.pɾe.ziˈðent/ /ˌɛks.pɾə.ziˈðen/ /ˌɛks.pɾə.ziˈðent/ n masc
expresidente

expressament /eksˌpɾe.saˈmen/ /eksˌpɾe.saˈment/ /əksˌpɾe.səˈmen/ /əksˌpɾe.səˈment/ adv
expresamente

expressar /eks.pɾeˈsa/ /eks.pɾeˈsaɾ/ /əks.pɾəˈsa/ v
expresar

expressivament /eks.pɾeˌsi.vaˈment/ /eks.pɾeˌsi.βaˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈment/ /əks.pɾəˌsi.βəˈmen/ adv
expresivamente

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ n fem
expresión
Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.
Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.

expressió corporal n fem
expresión corporal

expressió escrita n fem
expresión escrita

expressió oral n fem
expresión oral

expressió visual i plàstica n fem
expresión visual y plástica

expropiació /eks.pɾo.pi.a.siˈo/ /əks.pɾo.pi.ə.siˈo/ /əks.pɾu.pi.ə.siˈo/ n fem
expropiación

exprés /eksˈpɾes/ /əksˈpɾes/ adj
expreso
Expressat o manifestat amb claredat, deixant-ne constància per escrit.
(també substantivat) Dit dels trens o autocars que són ràpids en fer un recorregut perquè fan poques aturades.
(també substantivat) Tipus de cafè elaborat amb poca aigua deixada caure a molta pressió i temperatura sobre el gra mòlt.

expulsar /eks.puɫˈsa/ /eks.puɫˈsaɾ/ /əks.puɫˈsa/ v
expulsar
Treure algú d’un lloc considerant que no hi pot estar.

expulsió /eks.puɫ.siˈo/ /əks.puɫ.siˈo/ n fem
expulsión

expulsió temporal n fem
exclusión

expòsit /eksˈpɔ.zit/ /əksˈpɔ.zit/ adj masc
expósito
Noi o noia que ha estat posat a la porta d'alguna església, casa o altre paratge públic, per no tenir amb què criar-lo els seus pares, o perquè no es conegui quins són.

exquisidament /eks.kiˌzi.ðaˈmen/ /eks.kiˌzi.ðaˈment/ /əks.kiˌzi.ðəˈmen/ /əks.kiˌzi.ðəˈment/ adv
exquisitamente

exsudar /ek.suˈða/ /ek.suˈðaɾ/ /ək.suˈða/ v
exudar

extemporàniament /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈmen/ /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈment/ /əks.təm.poˌɾa.ni.əˈment/ /əks.təm.puˌɾa.ni.əˈmen/ adv
extemporáneamente

extens /eksˈtens/ adj masc
extenso

extensament /eksˌten.saˈmen/ /eksˌten.saˈment/ /əksˌtən.səˈment/ /əksˌtɛn.səˈmen/ adv
extensamente

extensivament /eks.tenˌsi.vaˈment/ /eks.tenˌsi.βaˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈment/ /əks.tənˌsi.βəˈmen/ adv
extensivamente

extensió /eks.ten.siˈo/ /əks.tən.siˈo/ n fem
extensión
Moviment de separació entre ossos o parts del cos en direcció anteroposterior.
estiramiento
(beisbol) Moviment del llançador per a preparar un llançament consistent a aixecar els braços a l'altura del cap i abaixar-los fins a situar-los aproximadament davant de les espatlles.

extensió universitària n fem
extensión universitaria

exterior /eks.te.ɾiˈoɾ/ /əks.tə.ɾiˈo/ /əks.tə.ɾiˈor/ n masc
exterior
La part de fora.

exterior /eks.te.ɾiˈoɾ/ /əks.tə.ɾiˈo/ /əks.tə.ɾiˈor/ n neut
exterior
(beisbol) Cadascun dels defensors situats al camp exterior que s'encarreguen d'agafar les pilotes llançades pel batedor que surten del camp interior.

exterior centre n neut
exterior central

exterior dret n masc
exterior derecho

exterior esquerre n masc
exterior izquierdo

exteriorment /eks.te.ɾiˌorˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈment/ /əks.tə.ɾiˌorˈmen/ /əks.tə.ɾiˌoɾˈment/ adv
exteriormente

exterminar /eks.ter.miˈna/ /eks.teɾ.miˈna/ /eks.teɾ.miˈnaɾ/ /əks.tər.miˈna/ v
exterminar

externament /eksˌtɛr.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈment/ /əksˌtɛr.nəˈmen/ /əksˌtɛɾ.nəˈment/ adv
externamente

exteroceptor /eks.te.ɾo.sepˈto/ /eks.te.ɾo.sepˈtoɾ/ /əks.tə.ɾo.səpˈto/ /əks.tə.ɾu.səpˈto/ n masc
exteroceptor

exteroreceptor /eks.te.ɾo.re.sepˈto/ /eks.te.ɾo.re.sepˈtoɾ/ /əks.tə.ɾo.rə.səpˈto/ /əks.tə.ɾu.rə.səpˈto/ n masc
exteroceptor

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ n fem
extinción

extinció de conducta n fem
extinción de conducta

extingir /eks.tiɲˈd͡ʒi/ /eks.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /əks.tiɲˈʒi/ v
extinguir

extirpació /eks.tiɾ.pa.siˈo/ /əks.tir.pə.siˈo/ n fem
extirpación

extirpar /eks.tirˈpa/ /eks.tiɾˈpa/ /eks.tiɾˈpaɾ/ /əks.tirˈpa/ v
extirpar

extorquir /eks.torˈki/ /eks.toɾˈki/ /eks.toɾˈkiɾ/ /əks.toɾˈki/ /əks.turˈki/ v
extorsionar

extorsionar /eks.tor.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈnaɾ/ /əks.toɾ.si.oˈna/ /əks.tur.si.uˈna/ v
extorsionar

extorsió /eks.toɾ.siˈo/ /əks.toɾ.siˈo/ /əks.tur.siˈo/ n fem
extorsión

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ adj
extra
De qualitat superior.

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n masc
extra
Cosa extraordinària, addicional a allò esperat.

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n neut
extra
Actor que treballa sense que hagi de dir un text.

extradir /eks.tɾaˈði/ /eks.tɾaˈðiɾ/ /əks.tɾəˈði/ v
extraditar

extrajudicialment /ˌeks.tɾa.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌeks.tɾa.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈment/ /ˌeks.tɾa.ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌɛks.tɾə.ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌɛks.tɾə.ʒu.ði.siˌaɫˈment/ adv
extrajudicialmente

extramurs /ˌeks.tɾaˈmuɾs/ /ˌɛks.tɾəˈmurs/ adv
extramuros

extraordinari /eks.tɾa.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.diˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.ðiˈna.ɾi/ adj masc
extraordinario

extraordinàriament /eks.tɾa.or.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /əks.tɾə.ur.diˌna.ɾi.əˈmen/ /əks.tɾə.ur.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ adv
extraordinariamente

extrapolar /eks.tɾa.poˈɫa/ /eks.tɾa.poˈɫaɾ/ /əks.tɾə.poˈɫa/ /əks.tɾə.puˈɫa/ v
extrapolar

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ adj
extraterrestre

extraterritorial /ˌeks.tɾa.te.ri.to.ɾiˈaɫ/ /ˌɛks.tɾə.tə.ri.to.ɾiˈaɫ/ /ˌɛks.tɾə.tə.ri.tu.ɾiˈaɫ/ adj
extraterritorial

extravagant /eks.tɾa.vaˈɣant/ /eks.tɾa.βaˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣant/ /əks.tɾə.βəˈɣan/ adj
extravaante

extraversió /ˌeks.tɾa.veɾ.siˈo/ /ˌeks.tɾa.βer.siˈo/ /ˌeks.tɾa.βeɾ.siˈo/ /ˌɛks.tɾə.vəɾ.siˈo/ /ˌɛks.tɾə.βər.siˈo/ n fem
extraversión

extravertit /ˌeks.tɾa.veɾˈtit/ /ˌeks.tɾa.βerˈtit/ /ˌeks.tɾa.βeɾˈtit/ /ˌɛks.tɾə.vəɾˈtit/ /ˌɛks.tɾə.βərˈtit/ adj masc
extravertido

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ adj
extremo
Que està a un grau molt alt.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ n masc
extremo
Part d'un objecte situada més lluny respecte del qui parla.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ n neut
extremo
(esports de pilota) Cadascun dels dos davanters situats més a prop de les bandes.

extrem dret n masc
delantero derecha

extrem esquerre n masc
delantero izquierda

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ adv
extremadamente

extremeny /əks.tɾəˈməɲ/ /əks.tɾəˈmɛɲ/ adj masc
extremeño
Originari, pertanyent o relatiu a Extremadura.

extremeny /əks.tɾəˈməɲ/ /əks.tɾəˈmɛɲ/ n masc
extremeño
Natural d’Extremadura.

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ n fem
extremidad

extreure /eksˈtɾew.ɾe/ /əksˈtɾɛw.ɾə/ v
extraer

extrínsecament /eksˌtɾin.se.kaˈmen/ /eksˌtɾin.se.kaˈment/ /əksˌtɾin.sə.kəˈmen/ /əksˌtɾin.sə.kəˈment/ adv
extrínsecamente

extíspice /eksˈtis.pi.se/ /əksˈtis.pi.sə/ n neut
extíspice

exuberantment /eɡ.zu.beˌɾamˈment/ /eɡ.zu.βeˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈment/ /əɡ.zu.βəˌɾamˈmen/ adv
exuberantemente

exultar /eɡ.zuɫˈta/ /eɡ.zuɫˈtaɾ/ /əɡ.zuɫˈta/ v
exultar

exvot /ˌeɡzˈvɔt/ /ˌeɡzˈβɔt/ /ˌɛɡzˈbɔt/ /ˌɛɡzˈvɔt/ n masc
exvoto

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ n masc
ejército tropa
Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ adj masc
exótico

eòlic /eˈɔ.ɫik/ adj masc
eólico
Relatiu o pertanyent a Eòlia, als seus habitants o a la seva llengua.
Relacionat amb el vent.

eòlic /eˈɔ.ɫik/ n masc
eólico
Dialecte del grec antic parlat pels eolis.

eó /eˈo/ /əˈo/ n masc
eón

fabricació /fa.bɾi.ka.siˈo/ /fə.βɾi.kə.siˈo/ n fem
fabricación

fabricar /fa.bɾiˈkaɾ/ /fa.βɾiˈka/ /fə.βɾiˈka/ v
fabricar

fabular /fa.βuˈla/ /fa.βuˈlaɾ/ /fə.βuˈɫa/ v
fabular

fabulosament /fa.buˌɫo.zaˈment/ /fa.βuˌɫo.zaˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈment/ /fə.βuˌɫo.zəˈmen/ adv
fabulosamente

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ n fem
facción

faceciosament /fa.se.siˌo.zaˈmen/ /fa.se.siˌo.zaˈment/ /fə.sə.siˌo.zəˈmen/ /fə.sə.siˌo.zəˈment/ adv
graciosamente

facial /fa.siˈaɫ/ /fə.siˈəɫ/ adj
facial

facilitar /fa.si.ɫiˈta/ /fa.si.ɫiˈtaɾ/ /fə.si.ɫiˈta/ v
facilitar
Fer més fàcil alguna cosa.
Donar a algú allò que necessita, proporcionar.

facilitat /fa.si.ɫiˈtat/ /fə.si.ɫiˈtat/ n fem
facilidad

facinerós /fa.si.neˈɾos/ adj masc
facineroso

facsímil /fakˈsi.miɫ/ /fəkˈsi.miɫ/ n masc
facsímil
reproducció exacta d'un document original manuscrit o imprès, que es realitza utilitzant mitjans mecànics.

factible /fakˈti.bɫe/ /fakˈti.βɫe/ /fakˈtib.bɫe/ /fəkˈti.βɫə/ /fəkˈtib.bɫə/ adj
factible

factici /fakˈti.si/ /fəkˈti.si/ adj masc
facticio

factor /fakˈto/ /fakˈtoɾ/ /fəkˈto/ n masc
hacedor
Persona que fa alguna cosa.
factor
Element que influeix en un resultat final.

facturar /fak.tuˈɾa/ /fak.tuˈɾaɾ/ /fək.tuˈɾa/ v
facturar
Fer constar en una factura el producte venut a un preu determinat.
Enregistrar en un centre de transports l’equipatge o mercaderies a trametre a una destinació.

factòtum /fakˈtɔ.tum/ /fəkˈtɔ.tum/ n neut
factótum

facultar /fa.kuɫˈta/ /fa.kuɫˈtaɾ/ /fə.kuɫˈta/ v
facultar

facultat /fa.kuɫˈtat/ /fə.kuɫˈtat/ n fem
facultad
Capacitat innata per fer una cosa.
Secció d'una universitat, a la qual correspon una o diverses àrees de coneixement contigües, on s'imparteixen els ensenyaments d'una carrera determinada o de diverses carreres afins.

facultativament /fa.kuɫ.taˌti.vaˈment/ /fa.kuɫ.taˌti.βaˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈment/ /fə.kuɫ.təˌti.βəˈmen/ adv
facultativamente

facècia n fem
chiste

fada /ˈfa.ða/ n fem
hada

fadament /ˌfa.ðaˈmen/ /ˌfa.ðaˈment/ /ˌfa.ðəˈmen/ /ˌfa.ðəˈment/ adv
sosamente

fadar /faˈða/ /faˈðaɾ/ /fəˈða/ v
hadar

fade n masc
fade

fadrinalla /fa.ðɾiˈna.ʎa/ /fa.ðɾiˈna.ʎɛ/ /fə.ðɾiˈna.jə/ /fə.ðɾiˈna.ʎə/ n fem
mocerío

fadrí /faˈðɾi/ /fəˈðɾi/ n masc
mozo
Persona jove sense casar, en estat de casar-se.
doncella
Peix marí de la família dels làbrids, de nom científic Thalassoma pavo.
oficial
Operari ja instruït en el seu ofici, gremi, però que encara no n’és mestre.

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ n fem
garduña

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ n masc
bajón fagot

fai /ˈfaj/ n masc
faya

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ n masc
haya

faisà /fajˈza/ n masc
faisán

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ n fem
faja
Peça de roba interior elàstica que subjecta l’abdomen.
(pilota) Peça de l'equip d'un jugador consistent en una tira de roba, de color blau o vermell que cenyeix el tronc per la cintura, utilitzada per a identificar un jugador o un equip enfront de l'adversari.
lista
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trachipterus trachypterus)

faixí /fajˈʃi/ /faˈʃi/ /fəˈʃi/ n masc
fajín

faiçó /fajˈso/ /fəjˈso/ n fem
forma

falaguerament /fa.ɫaˌɣe.ɾaˈmen/ /fa.ɫaˌɣe.ɾaˈment/ /fə.ɫəˌɣe.ɾəˈmen/ /fə.ɫəˌɣe.ɾəˈment/ adv
halagüeñamente

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ n fem
falange
Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falb /ˈfaɫp/ adj masc
leonado

falca /ˈfaɫ.ka/ n fem
cuña

falciot /faɫ.siˈot/ /fəɫ.siˈɔt/ n masc
vencejo

falcó /faɫˈko/ n masc
halcón

falda /ˈfaɫ.da/ /ˈfaɫ.də/ n fem
falda
Part del vestit que penja de cintura avall.
Vessant inferior d'una muntanya.
regazo
Part entre la cintura i els genolls d'una persona asseguda.

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ n fem
falda pollera
(sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
falda
(bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

faldiller /faɫ.diˈʎe/ /faɫ.diˈʎeɾ/ /fəɫ.diˈʎe/ adj masc
mujeriego
Que persegueix les dones per tenir-hi relacions.
faldero
Que està sovint proper als amos o als pares (en especial a la mare) amb una forta dependència d'ells (enganxat a les faldilles).

faldiller /faɫ.diˈʎe/ /faɫ.diˈʎeɾ/ /fəɫ.diˈʎe/ n masc
mujeriego

faldistori /faɫ.disˈtɔ.ɾi/ /fəɫ.disˈtɔ.ɾi/ n masc
faldistorio

falguera /faɫˈɣe.ɾa/ n fem
helecho

falla /ˈfa.jə/ /ˈfa.ʎa/ /ˈfa.ʎə/ n fem
hacha
Manat de branques, o altres matèries combustibles, que s’encenen per calar foc o com a petita torxa.
falta
Falta d’una cosa necessària.
falla
(geologia) Fractura de l’escorça terrestre amb un desplaçament relatiu de roca.

fallada /faˈʎa.ða/ /fəˈʎa.ðə/ n masc
cuadro abierto
(bowling) Quadre al final del qual un jugador no ha aconseguit tombar totes les bitlles, tot i no haver-hi unes banyes.

fallada de mercat n fem
fallo de mercado

fallar /faˈʎa/ /faˈʎaɾ/ /fəˈʎa/ v
fallar

fallida /faˈʎi.ða/ n fem
quiebra

fals /ˈfaɫs/ adj masc
falso
Que no s'ajusta a la veritat.

fals principiant n masc
falso principiante

fals topspin n masc
falso top-spin

falsa orca n fem
orca falsa

falsament /ˌfaɫ.saˈmen/ /ˌfaɫ.saˈment/ /ˌfaɫ.səˈmen/ /ˌfaɫ.səˈment/ adv
falsamente

falsedat /faɫ.seˈðat/ /fəɫ.səˈðat/ n fem
falsedat falsedad
Informació o dita falsa.

falsejar /faɫ.seˈd͡ʒa/ /faɫ.seˈd͡ʒaɾ/ /faɫ.seˈʒa/ /fəɫ.səˈd͡ʒa/ /fəɫ.səˈʒa/ v
falsear

falsificació /faɫ.si.fi.ka.siˈo/ /fəɫ.si.fi.kə.siˈo/ n fem
falsificación

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ Interjection
falta

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ n fem
falta
Mancança d'una cosa necessària.
Actuació contrària a un deure, considerat legalment una ofensa menor.
(bowling) Contravenció del reglament consistent a tocar una part de la pista de bowling durant el llançament o després, a continuació d'haver tocat o traspassat la línia de falta.
corta
(pilota basca) Servei antireglamentari executat de manera que la pilota, després de tocar el frontis, bota davant la línia de falta.

falta antiesportiva n fem
falta antideportiva

falta d'equip n fem
falta de equipo

falta d'interrupció n fem
falta de interrupción

falta de bloqueig n fem
falta de bloqueo

falta de cop d'atac n fem
falta en el golpe de ataque

falta de cos n fem
falta de cuerpo
(hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Falta d'un jugador de camp consistent a jugar la bola amb el cos.
(pilota basca) Falta consistent a tocar la pilota amb el cos.

falta de jugador n fem
falta de jugador

falta de llançador n fem
balk

falta de peu Interjection
falta de pie

falta de peu n fem
falta de pie
(esports de raqueta) Falta de servei en què el servidor trepitja una línia de l'àrea de servei en el moment de servir.
(hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Falta d'un jugador de camp consistent a jugar la bola amb el peu.
(bàdminton) Falta d'un receptor consistent a desplaçar un peu abans que el servidor hagi colpejat el volant en l'execució del servei.

falta de posició n fem
error en el orden al saque

falta de rotació n fem
error en la rotación

falta de servei n fem
falta de saque

falta de substitució n fem
falta de sustitución

falta desqualificant n fem
falta descalificante

falta diferida n fem
falta diferida

falta greu n fem
falta grave

falta intencionada n fem
falta intencionada

falta involuntària n fem
falta involuntaria

falta lleu n fem
falta leve

falta múltiple n fem
falta múltiple

falta personal n fem
falta personal

falta personal en atac n fem
falta personal en ataque

falta tàctica n fem
falta táctica

falta tècnica n fem
falta técnica

faltar /faɫˈta/ /faɫˈtaɾ/ /fəɫˈta/ v
faltar

faltat /faɫˈtat/ /fəɫˈtat/ adj masc
loco

faluga /faˈɫu.ɣa/ /fəˈɫu.ɣə/ n fem
falúa
Embarcació petita impulsada per vela o rems.
Persona o animal bellugadís.
Sensació de ventre remogut.

fal·laç /faɫˈɫas/ /faˈɫas/ /fəɫˈɫas/ /fəˈɫas/ adj
falaz

fal·laçment /faɫˌɫazˈmen/ /faɫˌɫazˈment/ /faˌɫazˈmen/ /fəɫˌɫazˈmen/ /fəɫˌɫazˈment/ /fəˌɫazˈmen/ adv
falazmente

fal·lera /faɫˈɫe.ɾa/ /fəɫˈɫe.ɾə/ n fem
afición

fal·libilitat /fa.ɫi.βi.ɫiˈtat/ /faɫ.ɫi.bi.ɫiˈtat/ /fə.ɫi.βi.ɫiˈtat/ /fəɫ.ɫi.bi.ɫiˈtat/ /fəɫ.ɫi.βi.ɫiˈtat/ n fem
falibilidad

fal·lible /faɫˈɫi.bɫe/ /faɫˈɫib.bɫe/ /faˈɫi.βɫe/ /fəɫˈɫib.bɫə/ /fəˈɫi.βɫə/ adj
falible

fal·locentrisme /fa.ɫo.senˈtɾiz.me/ /faɫ.ɫo.senˈtɾiz.me/ /fə.ɫu.sənˈtɾiz.mə/ /fəɫ.ɫo.sənˈtɾiz.mə/ /fəɫ.ɫu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
falocentrismo

fal·locèntric /fa.ɫoˈsɛn.tɾik/ /faɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fə.ɫuˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫuˈsɛn.tɾik/ adj masc
falocéntrico

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ n masc
falo

fal·làcia /faɫˈɫa.si.a/ /faˈɫa.si.a/ /fəɫˈɫa.si.ə/ /fəˈɫa.si.ə/ n fem
falacia

falç /ˈfaɫs/ n fem
hoz

fam n fem
hambre

fam canina n masc
hambre canina

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ n fem
fama

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ adj
familiar
Relatiu a la família.
Conegut, proper.

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ n neut
familiar
Parent, membre de la mateixa família.

familiarització /fa.mi.ɫi.a.ɾi.d͡za.siˈo/ /fa.mi.ɫi.a.ɾi.za.siˈo/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
familiarización

familiaritzar /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈd͡za/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈza/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈzaɾ/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾiˈd͡za/ v
familiarizar familiarizarse
Fer esdevenir algú familiar amb algú altre o quelcom.

familiarment /fa.mi.ɫiˌarˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈment/ /fə.mi.ɫiˌarˈmen/ /fə.mi.ɫiˌaɾˈment/ adv
familiarmente

famolenc /fa.moˈɫeŋk/ /fə.muˈɫɛŋ/ adj masc
afamado

famosament /faˌmo.zaˈmen/ /faˌmo.zaˈment/ /fəˌmo.zəˈmen/ /fəˌmo.zəˈment/ adv
famosamente

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ n fem
familia

família monoparental n fem
familia monoparental

família nombrosa n fem
familia numerosa

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ adj masc
famoso célebre

fan /ˈfan/ n masc
fan

fanal /faˈnaɫ/ /fəˈnaɫ/ n masc
farola
Font lluminosa col·locada en una caixa destinada a la il·luminació de la via pública.

fanatisme /fa.naˈtiz.me/ /fə.nəˈtiz.mə/ n masc
fanatismo

fandango /fanˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡu/ n masc
fandango

faneca /faˈne.ka/ /fəˈnɛ.kə/ n fem
fanega

fanfarronada /faɱ.fa.roˈna.ða/ /fəɱ.fə.roˈna.ðə/ /fəɱ.fə.ruˈna.ðə/ n fem
fanfarronada

fanfarró /faɱ.faˈro/ /fəɱ.fəˈro/ adj masc
fanfarrón

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ n masc
fango
Barreja d'aigua i terra.

fanga /ˈfaŋ.ɡa/ /ˈfaŋ.ɡə/ n fem
laya

fangar /faŋˈɡa/ /faŋˈɡaɾ/ /fəŋˈɡa/ n masc
fangal

fangar /faŋˈɡa/ /faŋˈɡaɾ/ /fəŋˈɡa/ v
layar

fansub /fanˈsup/ n masc
fansub

fansubejar /fan.su.beˈd͡ʒaɾ/ /fan.su.βeˈd͡ʒa/ /fan.su.βeˈʒa/ /fən.su.bəˈd͡ʒa/ /fən.su.bəˈʒa/ /fən.su.βəˈʒa/ v
fansubear

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ n fem
fantasía ficción

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ n masc
fantasma

fantasmagoria /fan.taz.ma.ɣoˈɾi.a/ /fən.təz.mə.ɣoˈɾi.ə/ /fən.təz.mə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
fantasmagoría

fantasmagòric /fan.taz.maˈɣɔ.ɾik/ adj masc
fantasmagórico

fantasmagòricament /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ adv
fantasmagóricamente

fantasmal /fan.tasˈmaɫ/ /fən.tasˈmaɫ/ adj
fantasmal

fantoma /fanˈto.ma/ /fənˈto.mə/ n masc
fantasma

fantotxe /fanˈto.t͡ʃe/ /fənˈtɔ.t͡ʃə/ n masc
fantoche

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ adj
fantástico
Relatiu a la fantasia.

fantàsticament /fanˌtas.ti.kaˈmen/ /fanˌtas.ti.kaˈment/ /fənˌtas.ti.kəˈmen/ /fənˌtas.ti.kəˈment/ adv
fantásticamente

fanàtic /faˈna.tik/ /fəˈna.tik/ adj masc
fanático

fanàticament /faˌna.ti.kaˈmen/ /faˌna.ti.kaˈment/ /fəˌna.ti.kəˈmen/ /fəˌna.ti.kəˈment/ adv
fanáticamente

far n masc
faro
Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faralló /fa.ɾaˈʎo/ /fə.ɾəˈʎo/ n masc
farallón

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ n masc
faraón
Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.

farcellet de brou xinès n masc
hatillo al vapor

farcellet xinès n masc
hatillo de carne de cerdo

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ n masc
relleno
Contingut amb el que està farcida una cosa.

farcir /farˈsi/ /faɾˈsi/ /faɾˈsiɾ/ v
rellenar

farcit /faɾˈsit/ /fərˈsit/ adj masc
relleno

farda /ˈfar.də/ /ˈfaɾ.ða/ n fem
fardería
Provisions que porten els viatgers.
trastos
Conjunt de coses que no serveixen per a res.

fardell /faɾˈðeʎ/ /fərˈdeʎ/ n masc
fardel

farfallejar /far.fa.ʎeˈʒa/ /faɾ.fa.ʎeˈd͡ʒa/ /faɾ.fa.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /fər.fə.ʎəˈʒa/ /fəɾ.fə.ʎəˈd͡ʒa/ v
farfullar

farfallós /faɾ.faˈʎos/ /fər.fəˈʎos/ adj masc
farfullero

farga /ˈfaɾ.ɣa/ n fem
forja

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ n fem
tomillo

farina /faˈɾi.na/ n fem
harina

farina de galeta n fem
pan rallado

farinetes /fa.ɾiˈne.tes/ /fə.ɾiˈnə.təs/ /fə.ɾiˈnɛ.təs/ n fem
gachas
Menjar fet amb farina de llegums, barrejada amb aigua bullint, sal i oli.
papilla
Menjar per a nadons fet amb farina de cereals i llet o aigua.

faringalització /fa.ɾiŋ.ɡa.ɫi.d͡za.siˈo/ /fa.ɾiŋ.ɡa.ɫi.za.siˈo/ /fə.ɾiŋ.ɡə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
faringalización

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ n fem
faringe

farisaicament /fa.ɾiˌzaj.kaˈmen/ /fa.ɾiˌzaj.kaˈment/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈmen/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈment/ adv
farisaicamente

faristol /fa.ɾisˈtɔɫ/ /fə.ɾisˈtɔɫ/ n masc
atril

farmaciola /far.ma.siˈɔ.ɫa/ /faɾ.ma.siˈɔ.ɫa/ /faɾ.ma.siˈɔ.ɫɔ/ n fem
botiquín

farmacovigilància /ˌfar.ma.ko.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfar.mə.ku.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfar.mə.ku.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfaɾ.ma.ko.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.ma.ko.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.mə.ko.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
farmacovigilancia

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ adj masc
farmacéutico
Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ n masc
farmacéutico boticario
Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ n fem
farmacia botica

farnaca /faɾˈna.ka/ /fərˈna.kə/ n fem
lebrato

farro /ˈfa.ro/ /ˈfa.ru/ n masc
hormigo

fart /ˈfart/ adj masc
harto
Que ha menjat en excés.
harto cansado
Fastiguejat d’una cosa per l’excés.

fart /ˈfart/ n masc
hartazgo
Excés de menjar.

fartaner /far.taˈne/ /faɾ.taˈneɾ/ /fər.təˈne/ n masc
tragón

faràndula /faˈɾan.du.ɫa/ /fəˈɾan.du.ɫə/ n fem
farándula

fascinació /fa.si.na.siˈo/ /fə.si.nə.siˈo/ /fəs.si.nə.siˈo/ n fem
fascinación

fase /ˈfa.ze/ n fem
fase

fase de conquesta n fem
fase de conquista

fase dinàmica n fem
fase dinámica

fassina /faˈsi.na/ /fəˈsi.nə/ n fem
alcoholero

fastig /fasˈtit͡ʃ/ /fəsˈtit͡ʃ/ n masc
hastío
Cansament produït per la continuïtat d’una cosa mancada d’interès.

fastigosament /fas.tiˌɣo.zaˈmen/ /fas.tiˌɣo.zaˈment/ /fəs.tiˌɣo.zəˈmen/ /fəs.tiˌɣo.zəˈment/ adv
asquerosamente

fastiguejar /fas.ti.ɣeˈd͡ʒa/ /fas.ti.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /fas.ti.ɣeˈʒa/ /fəs.ti.ɣəˈd͡ʒa/ /fəs.ti.ɣəˈʒa/ v
asquear
Fer fàstic.
fastidiar
Provocar gran molèstia.

fastigós /fas.tiˈɣos/ /fəs.tiˈɣos/ adj masc
asqueroso
Que causa fàstic.
Que percep fàstic.

fastuosament /fas.tuˌo.zaˈmen/ /fas.tuˌo.zaˈment/ /fəs.tuˌo.zəˈmen/ /fəs.tuˌo.zəˈment/ adv
fastuosamente

fastuós /fas.tuˈos/ /fəs.tuˈos/ adj masc
fastuoso

fat /ˈfat/ n masc
hado

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ adj
fatal
Que esdevindrà sense poder-ho evitar.

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ adv
fatal
Molt malament.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ adj
fatalista
Relatiu a la doctrina del fatalisme.
Partidari de la doctrina del fatalisme.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ n neut
fatalista
Persona amb una actitud resignada a un desenllaç desfavorable.

fatalitat /fa.ta.ɫiˈtat/ /fə.tə.ɫiˈtat/ n fem
fatalidad

fatalment /faˌtaɫˈmen/ /faˌtaɫˈment/ /fəˌtaɫˈmen/ /fəˌtaɫˈment/ adv
fatalmente

fatiga /faˈti.ɣa/ /fəˈti.ɣə/ n fem
fatiga

fatigosament /fa.tiˌɣo.zaˈmen/ /fa.tiˌɣo.zaˈment/ /fə.tiˌɣo.zəˈmen/ /fə.tiˌɣo.zəˈment/ adv
fatigosamente

fatigós /fa.tiˈɣos/ /fə.tiˈɣos/ adj masc
fatigoso

fato /ˈfa.to/ /ˈfa.tu/ n masc
bagaje

fatu /ˈfa.tu/ adj masc
fatuo

fatxa /ˈfa.t͡ʃa/ /ˈfa.t͡ʃə/ n fem
facha
(col·loquial) Aspecte extern d’una persona tal com és percebut pels altres.

fatxa /ˈfa.t͡ʃa/ /ˈfa.t͡ʃə/ n neut
facha
(despectiu) feixista

fatxejar /fa.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /fa.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /fə.t͡ʃəˈʒa/ v
fachear

fatxenda /faˈt͡ʃen.da/ /fəˈt͡ʃɛn.də/ n fem
fachenda
Actitud de presumpció o aspecte d’ostentació.

fatxenda /faˈt͡ʃen.da/ /fəˈt͡ʃɛn.də/ n neut
fachenda
Persona que mostra presumpció.

fatxenderia /fa.t͡ʃen.deˈɾi.a/ /fə.t͡ʃən.dəˈɾi.ə/ n fem
farol

fatídic /faˈti.ðik/ /fəˈti.ðik/ adj masc
fatídico
Que anuncia o pronostica el futur, especialment si anuncia desgràcies o la mort.

fatídicament /faˌti.ði.kaˈmen/ /faˌti.ði.kaˈment/ /fəˌti.ði.kəˈmen/ /fəˌti.ði.kəˈment/ adv
fatídicamente

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ n fem
apólogo fábula

fauna /ˈfaw.na/ n fem
fauna

faust /ˈfawst/ adj masc
fausto

fautor /fawˈto/ /fawˈtoɾ/ /fəwˈto/ n masc
fautor

fava /ˈfa.va/ /ˈfa.və/ /ˈfa.βa/ /ˈfa.βə/ n fem
haba
Llavor i llegum de la favera.
(vulgarisme) Gland del penis.

fava /ˈfa.va/ /ˈfa.və/ /ˈfa.βa/ /ˈfa.βə/ n neut
pánfilo
Persona aturada, que no reacciona davant les dificultats.

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ n masc
favor

favorablement /fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
favorablemente

fax /ˈfaks/ n masc
fax
Sistema de transmissió de documents mitjançant la codificació de la imatge en tons d'àudio que alhora són transmesos a la línia telefònica i descodificats en destí.
Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

faç /ˈfas/ n fem
faz

façana /faˈsa.na/ /fəˈsa.nə/ n fem
fachada
Mur d'un edifici que es veure des de l'exterior, especialment el principal.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ n fem
fe confianza

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ adj
débil
Sense prou força física.

feblement /ˌfe.bɫeˈment/ /ˌfe.βɫeˈmen/ /ˌfe.βɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫeˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈment/ adv
débilmente

feblesa /febˈbɫe.za/ /feˈbɫe.za/ /feˈβɫe.za/ /fəbˈbɫə.zə/ /fəbˈbɫɛ.zə/ /fəˈβɫɛ.zə/ n fem
debilidad

febrada /feˈbɾa.ða/ /fəˈβɾa.ðə/ n fem
calenturón

febre /ˈfe.bɾe/ n fem
fiebre calentura

febrejar /fe.bɾeˈd͡ʒaɾ/ /fe.βɾeˈd͡ʒa/ /fe.βɾeˈʒa/ /fə.bɾəˈd͡ʒa/ /fə.bɾəˈʒa/ /fə.βɾəˈʒa/ v
tener fiebre

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ n masc
febrero
Segon mes de l'any.

febrilment /feˌbɾiɫˈment/ /feˌβɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈment/ /fəˌβɾiɫˈmen/ adv
febrilmente

febrosament /feˌbɾo.zaˈment/ /feˌβɾo.zaˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈment/ /fəˌβɾo.zəˈmen/ adv
febrilmente

fecal /feˈkaɫ/ /fəˈkaɫ/ adj
fecal

fecundació /fe.kun.da.siˈo/ /fə.kun.də.siˈo/ n fem
fecundación

fecundament /feˌkun.daˈmen/ /feˌkun.daˈment/ /fəˌkun.dəˈmen/ /fəˌkun.dəˈment/ adv
fecundamente

fecundar /fe.kunˈda/ /fe.kunˈdaɾ/ /fə.kunˈda/ v
fecundar

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
federación

federar /fe.ðeˈɾa/ /fe.ðeˈɾaɾ/ /fə.ðəˈɾa/ v
federar

fefaent /ˌfe.faˈen/ /ˌfe.faˈent/ /ˌfə.fəˈent/ /ˌfɛ.fəˈen/ adj
fehaciente

feina /ˈfej.na/ /ˈfəj.nə/ /ˈfɛj.nə/ n fem
empleo
Activitat laboral que una persona realitza de manera quotidiana i generalment remunerada.
trabajo
Lloc de treball ofert per una empresa.

feinada /fejˈna.ða/ /fəjˈna.ðə/ n masc
cantidad de trabajo

feinejar /fej.neˈd͡ʒa/ /fej.neˈd͡ʒaɾ/ /fej.neˈʒa/ /fəj.nəˈd͡ʒa/ /fəj.nəˈʒa/ v
trastear

feix /ˈfej/ /ˈfejʃ/ /ˈfeʃ/ /ˈfeʃ/ n masc
haz
Grup de tiges col·locades en paral·lel i lligades.

feixa /ˈfe.ʃa/ /ˈfe.ʃə/ /ˈfej.ʃa/ n fem
haza

feixar /fejˈʃa/ /fejˈʃaɾ/ /feˈʃa/ /fəˈʃa/ n masc
terrazas

feixar /fejˈʃa/ /fejˈʃaɾ/ /feˈʃa/ /fəˈʃa/ v
abancalar
Fer feixes a la terra per a poder conrear-la.
agavillar
Reunir i lligar feixos.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ n masc
fascismo

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ adj
fascista facha
Relatiu al feixisme.

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ n neut
fascista
Partidari del feixisme.

feixuc /fejˈʃuk/ /feˈʃuk/ /fəˈʃuk/ adj masc
pesado
Difícil de suportar; penós, aclaparador.

feixugament /fejˌʃu.ɣaˈmen/ /fejˌʃu.ɣaˈment/ /feˌʃu.ɣaˈmen/ /fəˌʃu.ɣəˈmen/ /fəˌʃu.ɣəˈment/ adv
pesadamente

fel /ˈfɛɫ/ n
hiel
Sentiment amarg.

felanitxer /fe.ɫa.niˈt͡ʃe/ /fe.ɫa.niˈt͡ʃeɾ/ adj masc
felanigense

feldspat /feɫsˈpat/ /fəɫsˈpat/ n masc
feldespato

feldspatoide /feɫs.paˈtɔj.ðe/ /fəɫs.pəˈtɔj.ðə/ n masc
feldespatoide

feldspatoídic /feɫs.pa.toˈi.ðik/ /fəɫs.pə.toˈi.ðik/ /fəɫs.pə.tuˈi.ðik/ adj masc
feldespatoídico

feldspàtic /feɫsˈpa.tik/ /fəɫsˈpa.tik/ adj masc
feldespático

felibre /feˈɫi.bɾe/ /fəˈɫi.βɾə/ n masc
felibre

felibritge /fe.ɫiˈbɾi.d͡ʒe/ /fə.ɫiˈβɾi.d͡ʒə/ n masc
felibrigio

felicitació /fe.ɫi.si.ta.siˈo/ /fə.ɫi.si.tə.siˈo/ n fem
felicitación

felicitar /fe.ɫi.siˈta/ /fe.ɫi.siˈtaɾ/ /fə.ɫi.siˈta/ v
felicitar

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ n fem
felicidad
Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

felinament /feˌɫi.naˈmen/ /feˌɫi.naˈment/ /fəˌɫi.nəˈmen/ /fəˌɫi.nəˈment/ adv
felinamente

feliç /feˈɫis/ adj
feliz
Que sent felicitat.
inconscient

feliçment /feˌɫizˈmen/ /feˌɫizˈment/ /fəˌɫizˈmen/ /fəˌɫizˈment/ adv
felizmente

fellonament /feˌʎo.naˈmen/ /feˌʎo.naˈment/ /fəˌʎo.nəˈmen/ /fəˌʎo.nəˈment/ adv
airadamente

fellonia /fe.ʎoˈni.a/ /fə.ʎoˈni.ə/ /fə.ʎuˈni.ə/ n fem
felonía

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ n masc
fieltro
Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.
paño
(billar) Teixit suau, generalment de color verd, que recobreix uniformement tota la superfície d'una taula de billar i també les bandes.

fel·lar /feɫˈɫa/ /feɫˈɫaɾ/ /feˈɫa/ /fəɫˈɫa/ /fəˈɫa/ v
hacer una mamada

fel·loplàstica /fe.ɫoˈpɫas.ti.ka/ /feɫ.ɫoˈpɫas.ti.ka/ /fə.ɫuˈpɫas.ti.kə/ /fəɫ.ɫoˈpɫas.ti.kə/ /fəɫ.ɫuˈpɫas.ti.kə/ n fem
feloplástica

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ n masc
estiércol
Munt d’excrements d’animal.
Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femar /feˈma/ /feˈmaɾ/ /fəˈma/ v
estercolar

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ n fem
hembra
Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.
tuerca
(botànica) En les plantes, individu que porta només flors femelles i lleva fruit.

femellam /fe.meˈʎam/ /fə.məˈʎam/ n masc
mujerío

femellisme /fe.meˈʎiz.me/ /fə.məˈʎiz.mə/ n masc
hembrismo

femellista /fe.meˈʎis.ta/ /fe.meˈʎis.te/ /fə.məˈʎis.tə/ n
hembrista

femení /fe.meˈni/ /fə.məˈni/ adj masc
femenino

feminicidi /fe.mi.niˈsi.ði/ /fə.mi.niˈsi.ði/ n masc
feminicidio

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ n masc
feminismo

feminisme radical transexcloent /fe.mi.niz.me /fə.mi.niz.mə n masc
feminismo radical transexcluyente

femta /ˈfem.ta/ /ˈfəm.tə/ /ˈfɛm.tə/ n fem
hez

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ n masc
heno
Planta herbàcia dels trèvols, de tija dreta i flors vermelles (Trifolium incarnatum).
Farratge assecat per fenificació.

fendre /ˈfen.dɾe/ /ˈfən.dɾə/ /ˈfɛn.dɾə/ v
hender

fenici /feˈni.si/ /fəˈni.si/ adj masc
fenicio

fenomen /feˈnɔ.men/ /fəˈnɔ.mən/ n masc
fenómeno

fenomenalment /fe.no.meˌnaɫˈmen/ /fe.no.meˌnaɫˈment/ /fə.no.məˌnaɫˈment/ /fə.nu.məˌnaɫˈmen/ adv
fenomenal

fenomenologia n fem
fenomenología

fenotip /fe.noˈtip/ /fə.noˈtip/ /fə.nuˈtip/ n masc
fenotipo

feocromocitoma /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/ /fə.o.kɾo.mo.siˈto.mə/ /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ n masc
feocromocitoma

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ adj
fiero
Salvatge, no domesticat.

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ v
hacer
Portar a terme una acció.
(comodí) Amb un pronom, expressar un altre verb implícit o que hom no el vol repetir.

fer angle v
hacer cuña

fer angúnia v
dar angustia
Produir malestar desplaent.

fer botar v
botar

fer campana v
hacer pellas

fer córrer la bruixa v
untar

fer dentetes v
dar dentera

fer dissabte v
hacer sábado

fer el dau v
hacer el dau

fer el desentès v
hacer oídos sordos

fer el merda v
hacer gala

fer el pes v
convencer

fer el préssec v
hacer el primo

fer els ulls grossos v
hacer la vista gorda

fer goig v
dar gozo

fer l'andorrà v
hacerse el sueco

fer l'ullet v
guiñar

fer l'ànec v
estirar la pata

fer la baca v
mantear

fer la contra v
hacer la contra

fer la figa v
hacer la higa

fer la gara-gara v
pelota

fer la garagara v
pelota

fer la pilota v
hacer la pelota

fer la punyeta v
hacer la puñeta

fer la traveta v
poner la zancadilla

fer lleig v
hacer feo

fer llengotes v
sacar la lengua

fer mala espina v
dar mala espina

fer malbé v
estropear

fer manades v
manotear

fer non-non v
hacer nana

fer pam i pipa v
hacer burla con la mano

fer passes v
hacer pasos

fer pinya v
formar causa común

fer pressió v
hacer pressing

fer rodolar v
hacer rodar

fer sensació v
dar la campanada

fer un bisbe v
hacer filipinos

fer un contrapeu v
hacer un contrapié

fer un globus v
hacer un lob

fer un pet com una gla v
reventar de harto
Atipar-se molt.

fer un putt v
patear

fer un xat v
chatear

fer un xip v
chipear

fer una planxa v
tirarse una plancha

fer una volea v
volear

fer via v
andar
Caminar per un lloc, anar a un lloc determinat.
darse prisa
Anar de pressa per acabar de fer una cosa.

fer-la bona v
estar apañado

fer-ne un gra massa v
pasarse de rosca

fer-se càrrec v
hacerse cargo

fer-se fotre v
joderse

fer-se malveure v
ganarse antipatías

fer-se veure v
dar la nota

fera /ˈfe.ɾa/ /ˈfe.ɾə/ n fem
fiera

feram /feˈɾam/ /fəˈɾam/ n fem
salvajinas
Grup de feres, d’animals salvatges o bèsties fantàstiques.

ferament /ˌfe.ɾaˈmen/ /ˌfe.ɾaˈment/ /ˌfe.ɾəˈmen/ /ˌfe.ɾəˈment/ adv
fieramente

feredat /fe.ɾeˈðat/ /fə.ɾəˈðat/ n fem
horror

feresa /feˈɾe.za/ /fəˈɾə.zə/ /fəˈɾɛ.zə/ n masc
fiereza
Qualitat de fer.

ferestament /feˌɾes.taˈmen/ /feˌɾes.taˈment/ /fəˌɾes.təˈmen/ /fəˌɾes.təˈment/ adv
fieramente

ferida /feˈɾi.ða/ n fem
herida
Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.
ferida
(pilota valenciana) Acció i efecte de servir fent arribar la pilota a l'interior del dau contrari, en les modalitats d'escala i corda, de galotxa i de galotxetes de Monòver.

feridor /fe.ɾiˈðo/ /fe.ɾiˈðoɾ/ /fə.ɾiˈðo/ n masc
feridor
(pilota valenciana) Servidor encarregat de fer arribar la pilota a l'interior del dau contrari, en les modalitats d'escala i corda, de galotxa i de galotxetes de Monòver.

feridura /fe.ɾiˈðu.ɾa/ /fə.ɾiˈðu.ɾə/ n fem
apoplejía

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ v
herir lesionar
Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.
ferir
(pilota valenciana) Servir fent arribar la pilota a l'interior del dau contrari, en les modalitats d'escala i corda, de galotxa i de galotxetes de Monòver.

ferir amb canyes v
acañaverear

feristela /fe.ɾisˈtɛ.la/ /fə.ɾisˈtɛ.ɫə/ n fem
alimaña

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ adj masc
firme
Que està ben subjectat i és difícil de fer trontollar.

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ adv
firme
Amb intensitat, sense vacil·lació.

fermall /feɾˈmaʎ/ /fərˈmaj/ /fərˈmaʎ/ /fəɾˈmaʎ/ n masc
broche
Conjunt de dues peces, una de les quals s'enganxa en l'altra i serveix per a subjectar dues parts d'un vestit o com a ornament.

fermament /ˌfer.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈment/ /ˌfəɾ.məˈment/ /ˌfɛr.məˈmen/ adv
firmemente

ferment /ferˈment/ /feɾˈmen/ /fərˈment/ /fəɾˈmen/ n masc
fermento

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ n fem
fermentación

fermentar /fer.menˈta/ /feɾ.menˈtaɾ/ /fər.mənˈta/ v
fermentar

fermesa /feɾˈme.za/ /fərˈmɛ.zə/ /fəɾˈmə.zə/ n fem
firmeza

fermi n masc
fermio

fermió n masc
fermión fermioi

feroçment /feˌɾozˈmen/ /feˌɾozˈment/ /fəˌɾozˈmen/ /fəˌɾozˈment/ adv
ferozmente

ferralla /feˈra.ʎa/ /fəˈra.ʎə/ n fem
chatarra

ferramenta /fe.raˈmen.ta/ /fə.rəˈmen.tə/ n fem
herraje

ferrar /feˈra/ /feˈraɾ/ /fəˈra/ v
herrar
Completar, reforçar o adornar amb ferro.
Posar ferradures a un animal de peu rodó.
Fer un senyal a la pell d'un animal o persona (un pres o un esclau) amb un metall incandescent.

ferrat /faˈrat/ /feˈrat/ /fəˈrat/ adj masc
herrado

ferreny /feˈreɲ/ /fəˈrəɲ/ /fəˈrɛɲ/ adj masc
robusto

ferrenyament /feˌre.ɲaˈmen/ /feˌre.ɲaˈment/ /fəˌrə.ɲəˈment/ /fəˌrɛ.ɲəˈmen/ adv
robustamente

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ n masc
herrero
Persona que treballa el ferro.

ferreria /fe.reˈɾi.a/ n fem
herrería

ferrerienc /fe.re.ɾiˈeŋ/ /fe.re.ɾiˈeŋk/ /fə.ri.əˈɾəŋk/ /fə.rə.ɾiˈəŋk/ /fə.rə.ɾiˈɛŋ/ /fə.rə.ɾiˈɛŋk/ adj masc
ferreriense

ferreter /fe.reˈte/ /fe.reˈteɾ/ /fə.rəˈte/ n masc
ferretero
Persona que treballa en una ferreteria.
quincallero
Mercader de ferro i altres metalls.

ferreteria /fe.re.teˈɾi.a/ /fə.rə.təˈɾi.ə/ n fem
ferretería

ferri /ˈfɛ.ri/ adj masc
férreo

ferri /ˈfɛ.ri/ n masc
ferry

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ n masc
hierro fierro

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ n masc
ferrocarril

ferroveller /ˌfɛ.ro.veˈʎeɾ/ /ˌfɛ.ro.vəˈʎe/ /ˌfɛ.ro.βeˈʎe/ /ˌfɛ.ro.βeˈʎeɾ/ /ˌfɛ.ru.vəˈʎe/ /ˌfɛ.ru.βəˈʎe/ n masc
chatarrero

ferum /feˈɾum/ /fəˈɾum/ n masc
hedor

ferventment /ferˌβemˈmen/ /feɾˌvemˈment/ /feɾˌβemˈmen/ /fərˌbemˈmen/ /fərˌvemˈmen/ /fəɾˌvemˈment/ adv
fervientemente

fervorosament /fer.βoˌɾo.zaˈmen/ /feɾ.voˌɾo.zaˈment/ /feɾ.βoˌɾo.zaˈmen/ /fər.buˌɾo.zəˈmen/ /fər.vuˌɾo.zəˈmen/ /fəɾ.voˌɾo.zəˈment/ adv
fervorosamente

feréstec /feˈɾes.tek/ /fəˈɾes.tək/ adj masc
salvaje
Dit d'un animal sense domesticar, salvatge.
terrible
(figurat) Que fa feredat.
adusto
(figurat) Dit d'una persona esquerpa, a qui no agrada el tracte amb la gent.

feréstegament /feˌɾes.te.ɣaˈmen/ /feˌɾes.te.ɣaˈment/ /fəˌɾes.tə.ɣəˈmen/ /fəˌɾes.tə.ɣəˈment/ adv
fieramente

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ adj masc
hendido
Mig partit amb un tall llarg.

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ n masc
fez
Casquet troncocònic de feltre o de roba, de color vermell amb una borla fosca, usat tradicionalment en pobles àrabs i otomans.

fesa /ˈfe.za/ /ˈfə.zə/ /ˈfɛ.zə/ n fem
hendidura

festa /ˈfes.ta/ /ˈfes.tə/ n fem
fiesta
Dia dedicat a la commemoració d'un esdeveniment, generalment comporta el lliurament laboral.

festejar /fes.teˈd͡ʒa/ /fes.teˈd͡ʒaɾ/ /fes.teˈʒa/ /fəs.təˈd͡ʒa/ /fəs.təˈʒa/ v
festejar
Obsequiar amb festes a algú.
cortejar
Afalagar algú per conquistar-lo.
tener novio
Mantenir una relació sentimental prèvia al casament.

festival /fes.tiˈvaɫ/ /fes.tiˈβaɫ/ /fəs.tiˈvaɫ/ /fəs.tiˈβaɫ/ n masc
festival

festivament /fesˌti.vaˈment/ /fesˌti.βaˈmen/ /fəsˌti.vəˈmen/ /fəsˌti.vəˈment/ /fəsˌti.βəˈmen/ adv
festivamente

festivitat /fes.ti.viˈtat/ /fes.ti.βiˈtat/ /fəs.ti.viˈtat/ /fəs.ti.βiˈtat/ n fem
festividad
Festa solemne, especialment religiosa.
Qualitat de festiu, d’exultació.

festuc /fesˈtuk/ /fəsˈtuk/ n masc
pistacho

festuca /fesˈtu.ka/ /fəsˈtu.kə/ n fem
festuca

fet /ˈfet/ n masc
hecho
Quelcom que succeeix, que ocorre, que hom ha dut a terme.

fet i amagar n masc
escondite

feta /ˈfe.ta/ /ˈfe.tə/ n fem
hazaña
Fet assenyalat, notable.

feta la llei, feta la trampa idiom
hecha la ley, hecha la trampa

fetal /feˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ adj
fetal

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ n masc
hígado
Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

fetilla /feˈti.ʎa/ /fəˈti.ʎə/ n fem
hechizo

fetiller /fe.tiˈʎe/ /fe.tiˈʎeɾ/ /fə.tiˈʎe/ n masc
hechicero

fetitxe /feˈti.t͡ʃe/ /fəˈti.t͡ʃə/ n masc
fetiche

fetitxització /fa.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.d͡za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.d͡zə.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.zə.siˈo/ n fem
fetichización

fetitxitzar /fe.ti.t͡ʃiˈd͡za/ /fe.ti.t͡ʃiˈza/ /fe.ti.t͡ʃiˈzaɾ/ /fə.ti.t͡ʃiˈd͡za/ v
fetichizar

fetus /ˈfɛ.tus/ n masc
feto

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ n masc
feudo

feudal /fewˈðaɫ/ /fəwˈðaɫ/ adj
feudal

feudalment /fewˌðaɫˈmen/ /fewˌðaɫˈment/ /fəwˌðaɫˈmen/ /fəwˌðaɫˈment/ adv
feudalmente

fi adj masc
fino
Dit dels materials poc gruixuts.
Objecte que s'ha fet amb delicadesa o persona que es mou amb delicadesa.

fi n fem
fin
Lloc on s'acaba una cosa.
fi
Vint-i-unena lletra de l'alfabet grec: φ ‎(f) Φ ‎(F).

fi n masc
fin
Objectiu, finalitat o motivació.

fi de l'educació n masc
fin de la educación

fiabilitat /fi.a.bi.ɫiˈtat/ /fi.ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
fiabilidad

fiable /fiˈa.bɫe/ /fiˈa.βɫe/ /fiˈa.βɫə/ /fiˈab.bɫe/ /fiˈab.bɫə/ adj
fiable
Dit d'algú o d'allò que és digne de confiança.

fiador /fi.aˈðo/ /fi.aˈðoɾ/ /fi.əˈðo/ n masc
seguro
Dispositiu de seguretat que serveix per a evitar que una arma de foc es dispari accidentalment.
garante
Persona que fa d'aval.

fiança /fiˈan.sa/ /fiˈan.sə/ n fem
fianza

fiasco /fiˈas.ko/ /fiˈas.ku/ n masc
fiasco

fiblada /fibˈbɫa.ða/ /fibˈbɫa.ðə/ /fiˈbɫa.ða/ /fiˈβɫa.ða/ /fiˈβɫa.ðə/ n fem
picadura

fibló /fibˈbɫo/ /fiˈbɫo/ /fiˈβɫo/ n masc
agujón

fibra /ˈfi.bɾa/ /ˈfi.βɾə/ n fem
fibra

fic /ˈfik/ n masc
arruga

ficar /fiˈka/ /fiˈkaɾ/ v
meter

ficar el nas v
meter la nariz

ficar-se en bucs v
meterse en camisa de once varas

ficcionar /fik.si.oˈna/ /fik.si.oˈnaɾ/ /fik.si.uˈna/ v
ficcionar

ficció n fem
ficción

fidel /fiˈðɛɫ/ adj
fiel
que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa
(figuradament) que respecta el contingut original d'alguna cosa (adaptació fidel del llibre)

fidel /fiˈðɛɫ/ n neut
fiel
(religió) creient iniciat

fidelitat /fi.ðe.ɫiˈtat/ /fi.ðə.ɫiˈtat/ n fem
fidelidad precisión

fidelitzar /fi.ðe.ɫiˈd͡za/ /fi.ðe.ɫiˈza/ /fi.ðe.ɫiˈzaɾ/ /fi.ðə.ɫiˈd͡za/ v
fidelizar

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ adv
fielmente

fideu /fiˈðɛw/ n masc
fideo

fideuada /fi.ðeˈwa.ða/ /fi.ðəˈwa.ðə/ n fem
fideuá

figa /ˈfi.ɣə/ n fem
higo El higo aún no es maduro blando chumbo paso
Fruit de la figuera (gènere Ficus).
chumino paso
(vulgarisme) vulva

figaflor /ˌfi.ɣaˈfɫɔ/ /ˌfi.ɣaˈfɫɔɾ/ /ˌfi.ɣəˈfɫɔ/ n fem
breva

figle /ˈfi.ɣɫe/ /ˈfi.ɣɫə/ n masc
figle

figuera /fiˈɣe.ɾə/ n fem
higuera

figuerenc /fi.ɣeˈɾeŋ/ /fi.ɣeˈɾeŋk/ /fi.ɣəˈɾəŋk/ /fi.ɣəˈɾɛŋ/ /fi.ɣəˈɾɛŋk/ adj masc
figuerense
Relatiu o pertanyent a Figueres (Alt Empordà).
giguereño
Relatiu o pertanyent a Figueres (Alt Palància).

figuereta /fi.ɣeˈɾe.ta/ /fi.ɣəˈɾə.tə/ /fi.ɣəˈɾɛ.tə/ n fem
voltereta
Moviment gimnàstic que s'efectua amagant el cap en direcció al pit i deixant-se caure cap endavant.

figura /fiˈɣu.ɾa/ /fiˈɣu.ɾə/ n masc
figura

figuradament /fi.ɣuˌɾa.ðaˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðaˈment/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈment/ adv
figuradamente

figurativament /fi.ɣu.ɾaˌti.vaˈment/ /fi.ɣu.ɾaˌti.βaˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈment/ /fi.ɣu.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
figurativamente

fil n masc
hilo hebra
Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.
filo
(patinatge sobre gel, hoquei sobre gel) Cadascun dels dos costats de la fulla d'un patí de gel separats per una canal arrodonida, que el patinador posa en contacte directament amb el glaç per descriure un traçat en la direcció volguda.

fil exterior n masc
filo exterior

fil interior n masc
filo interior

fil per randa adv
con puntos y comas

fil retort n masc
filderretor
Teixit de cotó amb l’ordit i la trama de fils retorçats usat per a confeccionar roba interior, hàbits de capellans i vestits de dol.

filaberquí /fi.ɫa.beɾˈki/ /fi.ɫə.βərˈki/ n masc
berbiquí

filador /fi.ɫaˈðo/ /fi.ɫaˈðoɾ/ /fi.ɫəˈðo/ n masc
hilandero

filagarsa /fi.ɫaˈɣaɾ.sa/ /fi.ɫəˈɣar.sə/ n fem
hilacha

filantrop /fi.ɫanˈtɾɔp/ /fi.ɫənˈtɾɔp/ n masc
filántropo

filantròpicament /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈmen/ /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈment/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈmen/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈment/ adv
filantrópicamente

filar /fiˈɫa/ /fiˈɫaɾ/ v
hilar

filar prim /fiˌɫaɾˈpɾim/ /fiˌɫaˈpɾim/ v
hilar fino

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ n fem
hilera

fileret /fi.ɫeˈɾet/ /fi.ɫəˈɾət/ /fi.ɫəˈɾɛt/ n masc
filarete

filetejar /fi.ɫe.teˈd͡ʒa/ /fi.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /fi.ɫe.teˈʒa/ /fi.ɫə.təˈd͡ʒa/ /fi.ɫə.təˈʒa/ v
filetear

filferro /fiɫˈfɛ.ro/ /fiɫˈfɛ.ru/ n masc
alambre
Fil metàl·lic, especialment d’acer dolç, flexible i tenaç.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ adj
filial
Propi del fill.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ n fem
filial
(economia) Empresa que està sota el control d’una altra empresa.

filialment /fi.ɫiˌaɫˈmen/ /fi.ɫiˌaɫˈment/ adv
filialmente

filibuster /fi.ɫi.busˈteɾ/ /fi.ɫi.βusˈte/ n masc
filibustero
Pirata que navegava pel Carib.
Independentista de les colònies d'Espanya, en especial de Filipines i de Cuba en la segona meitat del segle XIX.

filigrana /fi.ɫiˈɣɾa.na/ /fi.ɫiˈɣɾa.nə/ n fem
filigrana
Decoració artística feta amb fils de metall preciós entrellaçats.
Obra delicada i exquisida.
Senyal fet el paper en forma d'empremta transparent que és visible a contrallum.
Dades inserides en un fitxer digital, normalment imatges, per a la subsegüent comprovació dels crèdits.

filigranar /fi.ɫi.gɾaˈna/ /fi.ɫi.gɾaˈnaɾ/ /fi.ɫi.gɾəˈna/ v
afiligranar

filipí adj masc
filipino
Relatiu o pertanyent a les Filipines.

filipí n masc
filipino
Persona que habita o és originària de les Filipines.
Varietat del tagal parlada a les Filipines.

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ n masc
hijo

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ n fem
hija

fillada /fiˈja.ðə/ /fiˈʎa.ða/ /fiˈʎa.ðə/ n fem
prole

fillada de puta n fem
hijoputada

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ n fem
hijastra

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ n masc
hijastro

fillol /fiˈjɔɫ/ /fiˈʎɔɫ/ n masc
ahijado

filmadora /fiɫ.maˈðo.ɾa/ /fiɫ.məˈðo.ɾə/ n fem
filmadora

filmar /fiɫˈma/ /fiɫˈmaɾ/ v
filmar

filmoteca /fiɫ.moˈte.ka/ /fiɫ.moˈtɛ.kə/ /fiɫ.muˈtɛ.kə/ n fem
cinemateca

filogènesi /fi.ɫoˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.nə.zi/ /fi.ɫuˈʒɛ.nə.zi/ n fem
filogénesis

filologia /fi.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /fi.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
filología
Estudi d'una llengua o d'un conjunt d'aquestes i de la seva literatura basant-se en els seus texts.

filològic /fi.ɫoˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.ɫoˈɫɔ.ʒik/ /fi.ɫuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
filológico

filològicament /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.ɫuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
filológicamente

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ n fem
rueca

filosofar /fi.lo.zoˈfa/ /fi.lo.zoˈfaɾ/ /fi.ɫu.zuˈfa/ v
filosofar

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ n fem
filosofía

filosofia de l'educació n fem
filosofía de la educación

filosòfic /fi.ɫoˈzɔ.fik/ /fi.ɫuˈzɔ.fik/ adj masc
filosófico

filosòficament /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈment/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kəˈment/ /fi.ɫuˌzɔ.fi.kəˈmen/ adv
filosóficamente

filtració /fiɫ.tɾa.siˈo/ /fiɫ.tɾə.siˈo/ n fem
filtración

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ v
filtrar
Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtratge de textura n masc
filtrado de textura

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ n masc
filtro

fil·loxera /fi.ɫokˈse.ɾa/ /fi.ɫukˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾa/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫukˈse.ɾə/ n fem
filoxera

fil·loxerat /fi.ɫok.seˈɾat/ /fi.ɫuk.səˈɾat/ /fiɫ.ɫok.seˈɾat/ /fiɫ.ɫok.səˈɾat/ /fiɫ.ɫuk.səˈɾat/ adj
filoxerado

filòleg /fiˈɫɔ.ɫek/ /fiˈɫɔ.ɫək/ n masc
filólogo

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ n masc
filósofo

fina amor n fem
amor de negrito

final /fiˈnaɫ/ adj
final
Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ n fem
final
Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ n masc
final
fi, última part d'alguna cosa

finalitat /fi.na.ɫiˈtat/ /fi.nə.ɫiˈtat/ n fem
finalidad

finalitzar /fi.na.ɫiˈd͡za/ /fi.na.ɫiˈza/ /fi.na.ɫiˈzaɾ/ /fi.nə.ɫiˈd͡za/ v
finalizar

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ adv
finalmente por fin

finament /ˌfi.naˈmen/ /ˌfi.naˈment/ /ˌfi.nəˈmen/ /ˌfi.nəˈment/ adv
finamente

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ v
financiar

finca /ˈfiŋ.ka/ /ˈfiŋ.kə/ n fem
finca

finestra /fiˈnes.tɾa/ n fem
ventana

finestral /fi.nesˈtɾaɫ/ /fi.nəsˈtɾaɫ/ n masc
ventanal

finestram /fi.nesˈtɾam/ /fi.nəsˈtɾam/ n masc
ventanaje

finestreta /fi.nesˈtɾe.ta/ /fi.nəsˈtɾə.tə/ /fi.nəsˈtɾɛ.tə/ n fem
ventanilla
Obertura amb vidre en un vehicle.
Finestra petita per a despatxar o per a atendre al públic.

fingidament /fiɲˌd͡ʒi.ðaˈmen/ /fiɲˌd͡ʒi.ðaˈment/ /fiɲˌʒi.ðəˈmen/ /fiɲˌʒi.ðəˈment/ adv
fingidamente

fingir /fiɲˈd͡ʒi/ /fiɲˈd͡ʒiɾ/ /fiɲˈʒi/ v
fingir

fingit /fiɲˈd͡ʒit/ /fiɲˈʒit/ adj masc
fingido

finir /fiˈni/ /fiˈniɾ/ v
terminar
(transitiu) Acabar, donar fi.
acabarse
(intransitiu) Acabar-se, tenir fi.

finlandès /fin.ɫənˈdəs/ /fin.ɫənˈdɛs/ adj masc
finlandés
Relatiu o pertanyent a Finlàndia.

finlandès /fin.ɫənˈdəs/ /fin.ɫənˈdɛs/ n masc
finlandés
Habitant de Finlàndia

finolis /fiˈnɔ.ɫis/ adj
finolis

fins preposition
hasta

finta d'estic n fem
finta con el stick

finta de bot n fem
finta de bote

finta de cames n fem
finta de piernas

finta de cap n fem
finta de cabeza

finta de cos n fem
finta con el cuerpo

finta de desmarcatge n fem
finta de desmarque

finta de llançament n fem
finta de lanzamiento

finta de passada n fem
finta de pase

finta de pilota n fem
finta de balón

finta de recepció n fem
finta de recepción

finta de tir n fem
finta de tiro

finta sense pilota n fem
finta sin balón

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ adj masc
finés
Relatiu o pertanyent a l'antic poble establert a Finlàndia i voltants, la seva cultura o la llengua.

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ n masc
finés
Individu de l'antic poble establert a Finlàndia i voltants
finlandés
(només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fiord /fiˈɔrt/ n masc
fiordo

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ n fem
feria

fireta /fiˈɾe.ta/ /fiˈɾə.tə/ /fiˈɾɛ.tə/ n fem
cacharritos

firma /ˈfir.mə/ /ˈfiɾ.ma/ n fem
firma
(economia) empresa o casa comercial

fisc /ˈfisk/ n masc
fisco

fiscal adj
fiscal

fiscalitzable /fis.ka.ɫiˈd͡za.βɫe/ /fis.ka.ɫiˈd͡zab.bɫe/ /fis.ka.ɫiˈza.bɫe/ /fis.kə.ɫiˈd͡za.βɫə/ /fis.kə.ɫiˈd͡zab.bɫə/ adj
fiscalizable

fiscalitzar /fis.ka.ɫiˈd͡za/ /fis.ka.ɫiˈza/ /fis.ka.ɫiˈzaɾ/ /fis.kə.ɫiˈd͡za/ v
fiscalizar
(dret, economia) Sotmetre (ciutadans, béns, terrenys, etc.) al pagament tributari.
(figurat) Examinar amb minúcia les accions d'algú.
(dret) Sotmetre a un examen fiscal.

fiscorn /fisˈkɔrn/ n masc
fiscorno

fisetèrids /fi.zeˈtɛ.ɾits/ /fi.zəˈtɛ.ɾits/ n masc
fisetéridos

fisiològic /fi.zi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.zi.oˈɫɔ.ʒik/ /fi.zi.uˈɫɔ.ʒik/ adj masc
fisiológico

fisiològicament /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.zi.uˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
fisiológicamente

fisioteràpia /ˌfi.zi.o.teˈɾa.pi.a/ /ˌfi.zi.o.təˈɾa.pi.ə/ /ˌfi.zi.u.təˈɾa.pi.ə/ n fem
fisioterapia

fisonomia /fi.zo.noˈmi.a/ /fi.zo.noˈmi.ə/ /fi.zu.nuˈmi.ə/ n fem
fisionomía

fisonòmicament /fi.zoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /fi.zoˌnɔ.mi.kaˈment/ /fi.zoˌnɔ.mi.kəˈment/ /fi.zuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
fisonómicamente

fissionar /fi.si.oˈna/ /fi.si.oˈnaɾ/ /fi.si.uˈna/ v
fisionar
Produir una fissió.

fissura /fiˈsu.ɾa/ /fiˈsu.ɾə/ n fem
fisura

fit /ˈfit/ adj masc
fijo

fita /ˈfi.ta/ n fem
hito
Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fitipaldi /fi.tiˈpaɫ.di/ n neut
fitipaldi

fitora /fiˈto.ɾa/ /fiˈto.ɾə/ n fem
fisga

fitorar /fi.toˈɾa/ /fi.toˈɾaɾ/ /fi.tuˈɾa/ v
fisgar

fitxa /ˈfi.t͡ʃa/ /ˈfi.t͡ʃə/ n masc
ficha
Quadre resum dels continguts sobre una informació, generalment es desa en ordre alfabètic.
Petites peces que té cada jugador en alguns jocs de taula com ara el parxís o en alguns jocs d'atzar com ara la ruleta.

fitxar /fiˈt͡ʃa/ /fiˈt͡ʃaɾ/ v
fichar
(transitiu) Anotar les dades en una fitxa.
(transitiu) Contractar un jugador amb fitxa federativa.
(intransitiu) Enregistrar un treballador l'hora de la seva arribada al lloc de treball.

fitxer /fiˈt͡ʃe/ /fiˈt͡ʃeɾ/ n masc
fichero

fix /ˈfiks/ adj
fijo

fixació /fik.sa.siˈo/ /fik.sə.siˈo/ n fem
fijación fixing

fixament /ˌfik.saˈmen/ /ˌfik.saˈment/ /ˌfik.səˈmen/ /ˌfik.səˈment/ adv
fijamente
D’una manera fixa.

fixar /fikˈsa/ /fikˈsaɾ/ v
fijar
Deixar una cosa ben subjecta a una altra, de forma immòbil.
Establir de forma definitiva.
(handbol) Atreure, un atacant, l'atenció d'un defensor amb l'objectiu d'afavorir l'acció ofensiva d'un company d'equip.
fijarse
(pronominal) Mirar amb molta atenció.

flabiol /fla.βiˈɔɫ/ /fɫə.βiˈɔɫ/ n masc
caramillo

flac /ˈfɫak/ adj masc
flojo

flacament /ˌfɫa.kaˈmen/ /ˌfɫa.kaˈment/ /ˌfɫa.kəˈmen/ /ˌfɫa.kəˈment/ adv
flacamente

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ n masc
flagelo

flagel·lar /fra.d͡ʒeɫˈɫa/ /fɫa.d͡ʒeɫˈɫaɾ/ /fɫa.d͡ʒeˈɫa/ /fɫa.ʒeɫˈɫa/ /fɫa.ʒeˈɫa/ /fɫə.ʒəɫˈɫa/ /fɫə.ʒəˈɫa/ v
flagelar

flageolet n masc
flageolet

flagrant /fɫaˈɣɾan/ /fɫaˈɣɾant/ /fɫəˈɣɾan/ /fɫəˈɣɾant/ adj
flagrante

flairar /fɫajˈɾa/ /fɫajˈɾaɾ/ /fɫəjˈɾa/ v
oler

flairosament /fɫajˌɾo.zaˈmen/ /fɫajˌɾo.zaˈment/ /fɫəjˌɾo.zəˈmen/ /fɫəjˌɾo.zəˈment/ adv
olorosamente

flam /ˈfɫam/ n masc
flan
Dolç gelatinós de rovell d'ou, llet i sucre preparat al bany maria dins un motlle.

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ n fem
llama flama

flamant /fɫaˈman/ /fɫaˈmant/ /fɫəˈman/ /fɫəˈmant/ adj
flamante

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ adj masc
flamenco
Relatiu o pertanyent a Flandes.
Propi dels costums o l'art d'origen gitano incorporats al folklore andalús.

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ n masc
flamenco
Persona que habita o és originària de Flandes.
Música i cant d'origen gitano popular del folklore andalús.
(epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flaquejar /fɫa.keˈd͡ʒa/ /fɫa.keˈd͡ʒaɾ/ /fɫa.keˈʒa/ /fɫə.kəˈd͡ʒa/ /fɫə.kəˈʒa/ v
flaquear

flascó /fɫasˈko/ /fɫəsˈko/ n masc
botellín

flassada /fɫaˈsa.ða/ /fɫəˈsa.ðə/ n fem
manta

flatositat /fɫa.to.ziˈtat/ /fɫə.to.ziˈtat/ /fɫə.tu.ziˈtat/ n fem
flatosidad

flauta /ˈfɫaw.ta/ n fem
flauta

flauta de Pan n fem
flauta de Pan

flauta dolça n fem
flauta de pico flauta dulce

flauta travessera n fem
flauta travesera

flautista /fɫawˈtis.ta/ /fɫawˈtis.te/ /fɫəwˈtis.tə/ n neut
flautista

flautí /fɫawˈti/ /fɫəwˈti/ n masc
flautín

fleca /ˈfɫe.ka/ /ˈfɫɛ.kə/ n fem
panadería

flegma /ˈfɫeɡ.ma/ /ˈfɫɛɡ.mə/ n fem
flema

flegmó /fɫeɡˈmo/ /fɫəɡˈmo/ n masc
flemón

flequer /fɫeˈke/ /fɫeˈkeɾ/ /fɫəˈke/ n masc
panadero

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ n masc
flerovio

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ n fem
flecha
Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.
(billar) Part més prima d'un tac de dues o més peces, unida a la porra per un extrem.

fleuma /ˈfɫew.ma/ /ˈfɫɛw.mə/ adj
pánfilo

flexatò /fɫek.saˈtɔ/ /fɫək.səˈtɔ/ n masc
flexaton

flexibilitat /fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
flexibilidad

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ adj
flexible

flexiseguretat /fɫek.si.ze.ɣu.ɾeˈtat/ /fɫək.si.zə.ɣu.ɾəˈtat/ n fem
flexiguridad

flic n masc
flick

flip /ˈfɫip/ n masc
flip
(tennis de taula) Cop ofensiu executat sobre una pilota curta.
pase elevado
(hoquei sobre gel) Passada executada aixecant el disc per mitjà d'un moviment ràpid dels canells, amb acompanyament de la pala de l'estic, que s'utilitza per a superar per sobre l'estic d'un adversari.

flipar /fɫiˈpa/ /fɫiˈpaɾ/ v
flipar

floc /ˈfɫɔk/ n masc
copo
Petita porció de neu.

flonjo /ˈfɫɔɲ.d͡ʒo/ /ˈfɫɔɲ.ʒo/ /ˈfɫɔɲ.ʒu/ adj masc
blando

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ n fem
flor

flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ n fem
flora

florejar /fɫo.ɾeˈd͡ʒa/ /fɫo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /fɫo.ɾeˈʒa/ /fɫo.ɾəˈd͡ʒa/ /fɫu.ɾəˈʒa/ v
florear
Posar adorns amb flors o en forma o dibuix de flor.

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ adj masc
florentino
Relatiu o pertanyent a Florència.

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ n masc
florentino
Persona que habita o és originària de Florència.

floreta /fɫuˈɾɛ.tə/ n fem
piropo

floridament /fɫoˌɾi.ðaˈmen/ /fɫoˌɾi.ðaˈment/ /fɫoˌɾi.ðəˈment/ /fɫuˌɾi.ðəˈmen/ adv
floridamente

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ n fem
moho

florilegi /fɫo.ɾiˈɫɛ.d͡ʒi/ /fɫo.ɾiˈɫɛ.ʒi/ /fɫu.ɾiˈɫɛ.ʒi/ n masc
florilegio

florir /fɫoˈɾi/ /fɫoˈɾiɾ/ /fɫuˈɾi/ v
florecer
Obrir-se les flors o fer-ne flors una planta.
enmohecer
Cobrir-se de fongs.

florit /fɫoˈɾit/ /fɫuˈɾit/ adj masc
florido

floronco /fɫoˈɾoŋ.ko/ /fɫuˈɾoŋ.ku/ n masc
furúnculo

florí /fɫoˈɾi/ /fɫuˈɾi/ n masc
florín

flota /ˈfɫɔ.ta/ /ˈfɫɔ.tɔ/ /ˈfɫɔ.tə/ n fem
flota

flotació /fɫo.ta.siˈo/ /fɫo.tə.siˈo/ /fɫu.tə.siˈo/ n fem
flotación

flotar /fɫoˈta/ /fɫoˈtaɾ/ /fɫuˈta/ v
flotar
(basquetbol) Marcar un jugador des d'una certa distància per tenir la possibilitat de fer altres accions defensives, com ara interceptar una passada o ajudar un company d'equip.

flotilla /fɫoˈti.ʎa/ /fɫoˈti.ʎə/ /fɫuˈti.ʎə/ n fem
flotilla

fluctuar /fɫuk.tuˈa/ /fɫuk.tuˈaɾ/ v
fluctuar

fluid /ˈfɫujt/ adj masc
fluido
Que té les característiques del material homònim.
Que flueix.
Que transcorre amb facilitat i rapidesa, sense traves importants.

fluid /ˈfɫujt/ n masc
fluido
Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluidament /ˌfɫuj.ðaˈmen/ /ˌfɫuj.ðaˈment/ /ˌfɫuj.ðəˈmen/ /ˌfɫuj.ðəˈment/ /ˌfɫwi.ðaˈmen/ adv
fluidamente

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ v
fluir

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ adj masc
flojo suelto
Mancat de força.

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ adv
flojo
Amb poca força.

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ n masc
flujo
Vessament d’un líquid orgànic, especialment el fluix vaginal.

fluixament /ˌfɫu.ʃaˈmen/ /ˌfɫu.ʃəˈmen/ /ˌfɫu.ʃəˈment/ /ˌfɫuj.ʃaˈmen/ /ˌfɫuj.ʃaˈment/ adv
flojamente

fluor /fɫuˈor/ n masc
flúor

fluvisòl /fɫu.viˈsɔɫ/ /fɫu.viˈsɔɫ/ /fɫu.βiˈsɔɫ/ n masc
fluvisol

flux /ˈfɫuks/ n masc
flujo

flux de caixa /ˌfɫukz.ðeˈka.ʃa/ /ˌfɫukz.ðeˈkaj.ʃa/ n masc
flujo de caja

flàccid /ˈfɫak.sit/ adj masc
fláccido

foc n masc
fuego fuegos
Quelcom que crema, que produeix combustió.
Encenedor, llumí, misto.
Tret d'arma, acte de disparar
fuego confiar fuegos
Un dels elements de l'antiguitat (referit tant al foc físic, a la foguera) com al metafòric.
fuegos
llar

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ n fem
foca

foca barbuda n fem
foca barbuda

foca blanca n fem
foca cangrejera

foca comuna n fem
foca común

foca de Groenlàndia n fem
foca de Groenlandia foca de groenlandia

foca de Ross n fem
foca de Ross

foca de Weddell n fem
foca de Weddell

foca de bandes n fem
foca fajada

foca de cresta n fem
foca capuchina

foca del Baikal n fem
foca de Baikal

foca del Caspi n fem
foca del Caspio

foca grisa n fem
foca de gris

foca lleopard n fem
foca leopardo

foca marbrada n fem
foca marbreada

foca monjo de Hawaii n fem
foca monje del Hawaii

foca monjo del Carib n fem
foca monja del Caribe

foca tacada n fem
foca largha

focal /foˈkaɫ/ /fuˈkaɫ/ adj
focal

focus /ˈfɔ.kus/ n masc
foco
(física) Punt de convergència d’un feix de radiacions.
(geometria) Punt que manté una relació constant amb els punts d’un corba.
Feix molt intens de llum que es concentra en un punt determinat.

fogainer /fo.ɣajˈne/ /fo.ɣajˈneɾ/ /fo.ɣəjˈne/ /fu.ɣəjˈne/ n masc
fogonero

fogassa /foˈɣa.sə/ /fuˈɣa.sə/ n fem
hogaza
Pa rodó aplanat.

fogot /foˈɣɔt/ /fuˈɣɔt/ n masc
sofoco
Sensació de calor sobtada que experimenta una persona.

foguera /foˈɣe.ɾa/ /foˈɣe.ɾə/ /fuˈɣe.ɾə/ n fem
hoguera

foguerada /fo.ɣeˈɾa.ða/ /fo.ɣəˈɾa.ðə/ /fu.ɣəˈɾa.ðə/ n fem
hoguera sofocón
Foc preparat amb gran quantitat de material per ser consumit: llenya, mobles vells de fusta, etc.
Enrojolament de la cara per una afluència abundant i sobtada de sang.

fogó /foˈɣo/ /fuˈɣo/ n masc
fogón
Suport on es produeix combustió per a cuinar o escalfar.

foie gras /ˌfwaˈɣɾas/ n masc
fuagrás

folgadament /foɫˌɣa.ðaˈmen/ /foɫˌɣa.ðaˈment/ /foɫˌɣa.ðəˈment/ /fuɫˌɣa.ðəˈmen/ adv
holgadamente

foli /ˈfɔ.ɫi/ n masc
folio

foliar /fo.ɫiˈa/ /fo.ɫiˈaɾ/ /fu.ɫiˈa/ v
foliar
Posar la numeració a una col·lecció de fulls de paper (folis), normalment enquadernats o per enquadernar.

folklore /fuɫˈkɫɔ.ɾə/ /ˌfɔɫˈkɫɔɾ/ n masc
folclore

foll /ˈfoʎ/ adj masc
loco

follament /ˌfo.ʎaˈmen/ /ˌfo.ʎaˈment/ /ˌfo.ʎəˈmen/ /ˌfo.ʎəˈment/ adv
locamente

follamic /ˌfo.ʎaˈmik/ /ˌfo.ʎəˈmik/ n masc
follamigo

follar /foˈʎa/ /foˈʎaɾ/ /fuˈʎa/ v
pisar
(viticultura) Esprémer el raïm veremat trepitjant-lo per extreure'n el most.
follar
(vulgarisme) Fornicar, tenir relacions sexuals.

follet /foˈʎet/ /foˈʎət/ /fuˈʎɛt/ n masc
duende
Personatge de l'imaginari popular, trapella però no especialment cruel. Se'l representa típicament com un humanoide petit i amb les orelles punxegudes.

follia /foˈʎi.a/ /foˈʎi.ə/ /fuˈʎi.ə/ n fem
locura
Qualitat de foll.

folrar /foɫˈra/ /foɫˈraɾ/ /fuɫˈra/ v
forrar

folrat /foɫˈrat/ /fuɫˈrat/ adj masc
forrado
Que un objecte està cobert en l'interior, l'exterior o algun dels seus costats, per una capa fina d'algun material.

folre /ˈfoɫ.re/ /ˈfɔɫ.rə/ n masc
forro

fol·licle /foɫˈɫi.kɫe/ /foɫˈɫi.kɫə/ /foˈɫi.kɫe/ /fuɫˈɫi.kɫə/ /fuˈɫi.kɫə/ n masc
folículo
(botànica) Fruit sec originat d'un sol carpel, que a l'obrir-se per alliberar les seves llavors es divideix en llargada en una sola zona de ruptura, a diferència d'una llegum què s'obre a la sutura ventral i a la dorsal, per alliberar les llavors.

fomentar /fo.menˈta/ /fo.menˈtaɾ/ /fu.mənˈta/ v
fomentar

fona /ˈfo.na/ /ˈfo.nə/ n fem
honda
Arma per a caçar o per a la guerra, consistent en una corda no gaire llarga amb una part més ampla en el mig. El funcionament és el següent: s'agafada pels dos extrems, es col·loca un projectil en la part ampla del mig, es fa voleiar en cercles per impel·lir energia cinètica al projectil fins que es deixa anar un extrem de la corda, la qual cosa allibera el projectil del moviment circular i el dirigeix en moviment recte al seu objectiu.

fonador /fo.naˈðo/ /fo.naˈðoɾ/ /fo.nəˈðo/ /fu.nəˈðo/ adj masc
fonador

fonament /fo.naˈmen/ /fo.naˈment/ /fo.nəˈment/ /fu.nəˈmen/ n masc
fundamento cimiento
Dipòsit de material sòlid, prèvi a la construcció d'un edifici, que es fa servir com a base ferma i anivellada.
Argument jurídic en què es basa una petició o demanda.

fonamental /fo.na.menˈtaɫ/ /fo.nə.mənˈtaɫ/ /fu.nə.mənˈtaɫ/ adj
fundamental

fonamentalisme /fo.na.men.taˈɫiz.me/ /fo.nə.mən.təˈɫiz.mə/ /fu.nə.mən.təˈɫiz.mə/ n masc
fundamentalismo

fonamentalment /fo.na.menˌtaɫˈmen/ /fo.na.menˌtaɫˈment/ /fo.nə.mənˌtaɫˈment/ /fu.nə.mənˌtaɫˈmen/ adv
fundamentalmente

fonar /foˈna/ /foˈnaɾ/ /fuˈna/ v
fondar

fonda /ˈfon.da/ n fem
fonda

fondejar /fon.deˈd͡ʒa/ /fon.deˈd͡ʒaɾ/ /fun.dəˈʒa/ v
fondear

fondo /ˈfon.do/ /ˈfon.du/ adj masc
hondo

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ v
fundir derretirse
(transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.
fundirse
(pronominal) Trencar-se el filament per una sobrecàrrega elèctrica.
fundir
(transitiu) Fabricar un objecte amb un motlle i una substància feta líquida.
esfumarse
(pronominal) Desaparèixer sobtadament.
embeber
(intransitiu) La tinta, la pintura, estendre’s absorbida pel paper, la tela.

fondue xinesa n fem
caldero mongol

foner /foˈne/ /foˈneɾ/ /fuˈne/ n masc
hondero

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ n masc
hongo

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ n masc
hinojo

fonoteca /fo.noˈte.ka/ /fo.noˈtɛ.kə/ /fu.nuˈtɛ.kə/ n fem
fonoteca

fons n masc
fondo
(tennis) Cadascuna de les dues zones d'una pista de joc més pròximes al costat interior de les línies de fons.
(hoquei sobre patins) Cadascuna de les dues zones d'una pista de joc d'1 a 2 m d'amplada, una a cada camp, delimitades per les línies de gol, la tanca corresponent i la projecció a terra dels pals de les porteries.
(bàdminton) Passa llarga feta amb la cama corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta al final d'un desplaçament per a arribar al volant.
bolsa de retención
(pilota basca) Extrem inferior còncau d'una cesta punta.

fons endavant n masc
fondo hacia adelante

fons enrere n masc
fondo hacia atrás

fons lateral n masc
fondo lateral

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ n fem
fuente
Punt d'on brolla un curs d'aigua.

font del currículum n fem
fuente del currículum

fonèticament /foˌnɛ.ti.kaˈmen/ /foˌnɛ.ti.kaˈment/ /foˌnɛ.ti.kəˈment/ /fuˌnɛ.ti.kəˈmen/ adv
fonéticamente

foques /ˈfo.kes/ /ˈfo.kəs/ n fem
focas
Família de mamífers marins carnívors pinnípedes amb les potes posteriors girades enrere (Phocidae).

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ Interjection
fuera
(esports de raqueta) Expressió amb què el jutge de línia o l'anotador anuncia que la pilota o el volant ha sortit dels límits de la pista de joc.
(pilota basca) Expressió amb què el saguer indica al davanter que li deixi lliure la pista de joc perquè té intenció de tornar la pilota o perquè veu que no serà bona.
(beisbol) Expressió amb què un dels àrbitres indica que la pilota ha caigut al terreny de fora.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ adv
fuera
A l'exterior de

fora de banda adv
fuera de banda

fora de combat adv
fuera de combate

fora de fons n masc
fuera de fondo

fora de joc n masc
fuera de juego
(futbol, rugbi, waterpolo) Situació de joc consistent en la localització d'un atacant sense pilota en una posició determinada del camp contrari susceptible de fer-lo incórrer en falta.
(hoquei sobre patins) Situació de joc consistent en la immobilització de la bola entre les guardes o les cames del porter o bé en una part exterior de la carcassa de la porteria.
(hoquei sobre gel) Falta d'un atacant consistent a penetrar abans que el disc en la zona d'atac, amb tots dos patins a l'interior d'aquesta zona o bé a sobre la línia blava.
(futbol americà) Falta d'un defensor consistent a penetrar en la línia de scrimmage mentre s'efectua l'snap.

fora de joc diferit n masc
fuera de juego diferido

fora de límits adv
fuera de los límites

foradar /fo.ɾaˈða/ /fo.ɾaˈðaɾ/ /fo.ɾəˈða/ /fu.ɾəˈða/ v
agujerear

foraster /fo.ɾasˈte/ /fo.ɾasˈteɾ/ /fo.ɾəsˈte/ /fu.ɾəsˈte/ adj masc
forastero

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ n masc
agujero zona del hoyo
(golf) Cadascun dels terrenys delimitats d'un camp de golf que comprenen un lloc de sortida, un carrer, obstacles, un green i el rough adjacent.
agujero hueco
(pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forat de desempat n masc
hoyo de desempate

forat en un n masc
hoyo en uno

forat negre /foˌɾadˈne.ɣɾe/ /foˌɾadˈnə.ɣɾə/ /fuˌɾadˈnɛ.ɣɾə/ n masc
agujero negro

forc /ˈfork/ n masc
jeme
Unitat de longitud popular que correspon a la distància entre les puntes dels dits índex i polze quan es troben en la seva màxima separació, és a dir, un valor entre 18 i 20 cm per a una mà de mida normal.
horco
Reguitzell de cebes, alls, etc. quan van agafats en una mena de trena teixida amb joncs o algun material semblant.

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ n fem
horca
Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forcadella /foɾ.kaˈðe.ʎa/ /foɾ.kəˈðe.ʎə/ /fur.kəˈðe.ʎə/ n fem
tres colas

forcadella falsa n fem
papagayo

forcar /forˈka/ /foɾˈka/ /foɾˈkaɾ/ /furˈka/ v
ahorquillar

forcat /foɾˈkat/ /furˈkat/ adj masc
bifurcación
Dit del camí que es divideix en dos.

forcejar /for.seˈʒa/ /foɾ.seˈd͡ʒa/ /foɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /foɾ.səˈd͡ʒa/ /fur.səˈʒa/ v
forcejear

forces aèries n fem
fuerzas aéreas

forcívolament /forˌsi.βo.ɫaˈmen/ /foɾˌsi.vo.ɫaˈment/ /foɾˌsi.vo.ɫəˈment/ /foɾˌsi.βo.ɫaˈmen/ /furˌsi.vu.ɫəˈmen/ /furˌsi.βu.ɫəˈmen/ adv
forzadamente

forense /foˈɾen.se/ /fuˈɾɛn.sə/ adj
forense

forest /foˈɾest/ /fuˈɾest/ n fem
floresta
(literari) Boscúria, selva.
monte
(dret) Terreny no cultivat sotmès a l’administració pública.

forfet /foɾˈfet/ /furˈfɛt/ n masc
abono

forja /ˈfɔr.d͡ʒa/ /ˈfɔr.ʒə/ /ˈfɔɾ.d͡ʒa/ /ˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ n fem
forja

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ n fem
forma

formació /foɾ.ma.siˈo/ /foɾ.mə.siˈo/ /fur.mə.siˈo/ n fem
formación

formació a l'organització n fem
formación en la organización

formació andorrana n fem
formación andorrana

formació australiana n fem
formación australiana

formació contínua n fem
educación continua

formació de recepció n fem
formación de recepción

formació de servei n fem
formación para el saque

formació del professorat n fem
formación del profesorado

formació en W n fem
formación en W

formació en centres de treball n fem
formación en centros de trabajo

formació inicial n fem
formación inicial

formació ocupacional n fem
formación ocupacional

formació permanent n fem
formación permanente

formació permanent d'adults n fem
formación permanente de adultos

formació professional n fem
enseñanza profesional

formació professional de grau mitjà n fem
formación profesional de grado medio

formació professional de grau superior n fem
formación profesional de grado superior

formador /for.maˈðo/ /foɾ.maˈðoɾ/ /foɾ.məˈðo/ /fur.məˈðo/ n masc
formador

formal /foɾˈmaɫ/ /furˈmaɫ/ adj
formal

formalment /forˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈment/ /furˌmaɫˈmen/ adv
formalmente

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ v
formar
Donar forma

format /foɾˈmat/ /furˈmat/ n masc
formato

formatació /foɾ.ma.ta.siˈo/ /foɾ.mə.tə.siˈo/ /fur.mə.tə.siˈo/ n masc
formateo

formatar /for.maˈta/ /foɾ.maˈta/ /foɾ.maˈtaɾ/ /foɾ.məˈta/ /fur.məˈta/ v
formatear

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ n masc
queso

formatjar /for.maˈd͡ʒa/ /foɾ.maˈd͡ʒa/ /foɾ.maˈd͡ʒaɾ/ /foɾ.məˈd͡ʒa/ /fur.məˈd͡ʒa/ v
quesear

formenterer /for.men.teˈɾe/ /foɾ.men.teˈɾeɾ/ /foɾ.mən.təˈɾe/ /fur.mən.təˈɾe/ adj masc
formenterano

formidable /for.miˈðab.bɫe/ /foɾ.miˈða.bɫe/ /foɾ.miˈða.βɫe/ /foɾ.miˈðab.bɫə/ /fur.miˈða.βɫə/ /fur.miˈðab.bɫə/ adj
formidable

formidablement /for.miˌðab.bɫeˈmen/ /foɾ.miˌða.bɫeˈment/ /foɾ.miˌða.βɫeˈmen/ /foɾ.miˌðab.bɫəˈment/ /fur.miˌða.βɫəˈmen/ /fur.miˌðab.bɫəˈmen/ adv
formidablemente

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ n fem
hormiga

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ n masc
hormigón hormigueo concreto
Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

formulari /foɾ.muˈɫa.ɾi/ /fur.muˈɫa.ɾi/ n masc
formulario

formós /foɾˈmos/ /furˈmos/ adj masc
hermoso

forn n masc
horno panadería
Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

forn de microones n masc
horno de microondas

fornada /foɾˈna.ða/ /foɾˈna.ðə/ /furˈna.ðə/ n fem
hornada
Quantitat de pa o d'un altre aliment que es cou de cop en un forn.

fornell /foɾˈneʎ/ /furˈneʎ/ n masc
hornillo

forner /forˈne/ /foɾˈne/ /furˈne/ n masc
panadero

fornicació /foɾ.ni.ka.siˈo/ /foɾ.ni.kə.siˈo/ /fur.ni.kə.siˈo/ n fem
fornicación

fornicar /for.niˈka/ /foɾ.niˈka/ /foɾ.niˈkaɾ/ /fur.niˈka/ v
fornicar

fornir /forˈni/ /foɾˈni/ /foɾˈniɾ/ /furˈni/ v
abastecer

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ n fem
tenedor
Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

forrellat /fo.reˈʎat/ /fo.rəˈʎat/ /fu.raˈʎat/ /fu.rəˈjat/ /fu.rəˈʎat/ n masc
cerrojo

fort adj masc
fuerte
Dotat de fortalesa, robust.
De gran importància o intensitat.

fort adv
fuerte
Amb força.

fort n masc
fuerte
Construcció permanent de defensa d'un indret.

forta maror n fem
fuerte marejada

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ n fem
fortaleza
Qualitat d'ésser fort en sentit espiritual o moral.
Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortament /ˌfɔr.taˈmen/ /ˌfɔr.təˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈment/ /ˌfɔɾ.təˈment/ adv
fuertemente

forte /ˈfɔɾ.te/ adv
forte

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
fortificación
Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.
Resultat d'haver fortificat, elements afegits per a fortificar.

fortissimo /forˈti.si.mo/ adv
fortísimo

fortitud /foɾ.tiˈtut/ /fur.tiˈtut/ n fem
fortaleza

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ n fem
fortuna
Sort, particularment quan és bona.
Patrimoni o propietats que hom posseeix.

fortunal /foɾ.tuˈnaɫ/ /fur.tuˈnaɫ/ adj
favorable
(antic) favorable

fortuït /foɾ.tuˈit/ /fur.tuˈit/ adj masc
fortuito

fortuïtament /for.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈment/ /foɾ.tuˌi.təˈment/ /fur.tuˌi.təˈmen/ adv
fortuitamente

forà /foˈɾa/ /fuˈɾa/ adj masc
foráneo

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ n fem
fuerza

força magnetomotriu n fem
fuerza magnetomotriz

forçadament /forˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈment/ /foɾˌsa.ðəˈment/ /furˌsa.ðəˈmen/ adv
forzadamente

forçar /forˈsa/ /forˈsaɾ/ /furˈsa/ v
forzar

forçar una eliminació v
forzar una eliminación

forçar una falta personal v
forzar una falta personal

forçat /foɾˈsat/ /furˈsat/ adj masc
forzado

forçosament /forˌso.zaˈmen/ /foɾˌso.zaˈmen/ /foɾˌso.zaˈment/ /foɾˌso.zəˈment/ /furˌso.zəˈmen/ adv
forzosamente

forçut /foɾˈsut/ /furˈsut/ adj masc
forzudo

forçós /foɾˈsos/ /furˈsos/ adj masc
forzoso

fosc adj masc
oscuro
Sense llum.

foscament /ˌfos.kaˈmen/ /ˌfos.kaˈment/ /ˌfos.kəˈmen/ /ˌfos.kəˈment/ adv
oscuramente

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ n fem
oscuridad

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ n fem
fosa

fossa nasal n fem
cavidad nasal

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ n masc
foso

fossilització /fo.si.ɫi.d͡za.siˈo/ /fo.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ /fo.si.ɫi.za.siˈo/ /fu.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
fosilización

fotesa /foˈte.za/ /foˈtə.zə/ /fuˈtɛ.zə/ n fem
bagatela
Cosa insignificant, sense importància, utilitat o interès, desproveïda de sentit.

fotimer /fo.tiˈme/ /fo.tiˈmeɾ/ /fu.tiˈme/ n masc
porrada

fotja /ˈfo.d͡ʒa/ /ˈfo.d͡ʒə/ /ˈfɔ.d͡ʒa/ /ˈfɔ.d͡ʒɔ/ /ˈfɔ.d͡ʒə/ n fem
focha
Ocell de la família dels ràl·lids, de plomatge negre i bec blanc amb una placa còrnia blanca al front (Fulica atra).
charco
Sot ple d’aigua o de fang.

foto /ˈfo.to/ /ˈfo.tu/ n fem
foto

fotocopiadora /fo.to.ko.pi.aˈðo.ɾa/ /fo.to.ko.pi.əˈðo.ɾə/ /fu.tu.ku.pi.əˈðo.ɾə/ n fem
fotocopiadora

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
fotografía

fotograma /fo.toˈɣɾa.ma/ /fo.toˈɣɾa.mə/ /fu.tuˈɣɾa.mə/ n masc
fotograma

fotogrames per segon n masc
fotogramas por segundo

fotogràficament /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈment/ /fo.toˌɣɾa.fi.kəˈment/ /fu.tuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
fotográficamente

fotogènia /fo.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.ə/ /fu.tuˈʒɛ.ni.ə/ n fem
fotogenia

fotoparament /ˌfo.to.pa.ɾaˈmen/ /ˌfo.to.pa.ɾaˈment/ /ˌfo.to.pə.ɾəˈment/ /ˌfo.tu.pə.ɾəˈmen/ n masc
fototrampeo

fotoperiodisme /ˌfo.to.pe.ɾi.oˈðiz.me/ /ˌfo.to.pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /ˌfo.tu.pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
fotoperiodismo

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ n fem
fotosíntesis

fotovoltaic /fo.to.voɫˈtajk/ /fo.to.βoɫˈtajk/ /fu.tu.vuɫˈtajk/ /fu.tu.βuɫˈtajk/ adj masc
fotovoltaico
Relatiu a l'electricitat generada per efecte de la llum.

fotre /ˈfo.tɾe/ /ˈfo.tɾə/ v
joder hacer
(vulgarisme, intransitiu) Fer el coit, l’acte sexual.
joder
(col·loquial, transitiu) Molestar, perjudicar, danyar, voler-li mal, a algú.
pegar
(col·loquial, transitiu) Tirar, llançar bruscament.
dar
(col·loquial, usat en tercera persona) No importar una cosa o un fet, ésser indiferent, ésser igual.

fotut /foˈtut/ /fuˈtut/ adj masc
jodido
(col·loquial) Que es troba en una situació difícil, crítica, desesperada.
(col·loquial) Que deixa en una situació difícil, crítica, desesperada.
condenado
(col·loquial) Anteposat al nom, hostil, menyspreatiu, desplaent.

fotòlisi /foˈtɔ.ɫi.zi/ /fuˈtɔ.ɫi.zi/ n fem
fotólisis

fotó /foˈto/ /fuˈto/ n masc
fotón

foursome n masc
foursome

fra /ˈfɾa/ n masc
fray

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ n fem
fracción quebrado
Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ adj
fractal
Relatiu a les fractals.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ n fem
fractal
(geometria) Figura composta per unes formes cadascuna de les quals alhora està formada per les mateixes formes (en mida inferior) i així reiteradament i infinita.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ n fem
fractura

fracturar /fɾak.tuˈɾa/ /fɾak.tuˈɾaɾ/ /fɾək.tuˈɾa/ v
fracurar

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ n masc
fracaso

fracàs escolar n masc
fracaso escolar

fragata /fɾaˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ n fem
fragata

fragatí /fɾa.ɣaˈti/ /fɾə.ɣəˈti/ adj masc
fragense
Relatiu o pertanyent a Fraga.

fragatí /fɾa.ɣaˈti/ /fɾə.ɣəˈti/ n masc
fragense
Persona que habita o és originària de Fraga.

fragilitzar /fɾa.d͡ʒi.ɫiˈza/ /fɾa.d͡ʒi.ɫiˈzaɾ/ /fɾa.ʒi.ɫiˈd͡za/ /fɾə.ʒi.ɫiˈd͡za/ v
fragilizar

fragmentàriament /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈmen/ /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈment/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈment/ adv
fragmentariamente

fragor /fɾaˈɣoɾ/ /fɾəˈɣor/ n
fragor

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ adj masc
franco
Relatiu al poble germànic dels francs.
De condició lliure.
(economia) Exempt, lliure.
Obertament sincer.

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ n masc
franco
Poble germànic del Rin inferior que es va establir a la Gàl·lia.
Moneda d'origen francès i d'altres estats francòfons.

franc albir n masc
libre albedrío

francalet /fɾaŋ.kaˈɫet/ /fɾəŋ.kəˈɫət/ /fɾəŋ.kəˈɫɛt/ n masc
francalete

francament /ˌfɾaŋ.kaˈmen/ /ˌfɾaŋ.kaˈment/ /ˌfɾaŋ.kəˈmen/ /ˌfɾaŋ.kəˈment/ adv
francamente

francesilla /fɾan.seˈzi.ʎa/ /fɾən.səˈzi.ʎə/ n fem
fracesilla

franci n masc
francio

francmaçoneria /ˌfɾaŋ.ma.so.neˈɾi.a/ /ˌfɾaŋ.mə.so.nəˈɾi.ə/ /ˌfɾaŋ.mə.su.nəˈɾi.ə/ n fem
francomasonería

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ n masc
francmasón masón

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ adj masc
francés
Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ n masc
francés
(gentilici) Individu natural de França.
(només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

francès antic n masc
francés antiguo

francès mitjà n masc
francés medio

franel·la /fɾaˈnɛ.ɫa/ /fɾaˈnɛ.ɫɛ/ /fɾaˈnɛɫ.ɫa/ /fɾəˈnɛ.ɫə/ /fɾəˈnɛɫ.ɫə/ n fem
franela

franel·lògraf /fɾa.neɫˈɫɔ.ɣɾaf/ /fɾa.neˈɫɔ.ɣɾaf/ /fɾə.nəɫˈɫɔ.ɣɾəf/ /fɾə.nəˈɫɔ.ɣɾəf/ n masc
franelógrafo

franja /ˈfɾaɲ.d͡ʒa/ n fem
franja
Espai llarg i estret.

franqueig /fɾaŋˈket͡ʃ/ /fɾəŋˈkət͡ʃ/ /fɾəŋˈkɛt͡ʃ/ n masc
franqueo

franquejar /fɾaŋ.keˈd͡ʒa/ /fɾaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /fɾaŋ.keˈʒa/ /fɾəŋ.kəˈd͡ʒa/ /fɾəŋ.kəˈʒa/ v
franquear
Pagar el cost de l'enviament d'una carta o un paquet.
Alliberar del pagament de taxes.
Anar més enllà d'un obstacle.
Tractar algú amb franquesa.

franquesa /fɾaŋˈke.za/ /fɾəŋˈkə.zə/ /fɾəŋˈkɛ.zə/ n fem
franqueza

franquisme /fɾaŋˈkiz.me/ /fɾəŋˈkiz.mə/ n masc
franquismo

franquista /fɾaŋˈkis.ta/ /fɾaŋˈkis.te/ /fɾəŋˈkis.tə/ adj
franquista

fraram /fɾaˈɾam/ /fɾəˈɾam/ n masc
frailería

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ n masc
fraile
Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

fraret /fɾaˈɾet/ /fɾəˈɾət/ /fɾəˈɾɛt/ n masc
frailecillo
Ocell de la família dels àlcids, de plomatge blanc i negre, de bec triangular comprimit (Fratercula arctica).

frase /ˈfɾa.ze/ n fem
frase
Unió de subjecte i predicat, oració.

frase feta /ˌfɾa.ze n fem
frase hecha

fraseologia /fɾə.zə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
fraseología

fraternalment /fɾa.terˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈment/ /fɾə.tərˌnaɫˈmen/ /fɾə.təɾˌnaɫˈment/ adv
fraternalmente

fraternitat /fɾa.teɾ.niˈtat/ /fɾə.tər.niˈtat/ n fem
fraternidad

fraternitzar /fɾa.teɾ.niˈd͡za/ /fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /fɾə.təɾ.nidˈza/ v
fraternizar

frau /ˈfɾaw/ n masc
fraude

fraudulentament /fɾaw.ðuˌɫen.taˈmen/ /fɾaw.ðuˌɫen.taˈment/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈmen/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈment/ adv
fraudulentamente

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ n masc
freno

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ adj masc
frío
De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ n masc
frío
Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fredament /ˌfɾe.ðaˈmen/ /ˌfɾe.ðaˈment/ /ˌfɾə.ðəˈment/ /ˌfɾɛ.ðəˈmen/ adv
fríamente

fredolic /fɾe.ðoˈɫik/ /fɾə.ðoˈɫik/ /fɾə.ðuˈɫik/ adj masc
friolero
Que té fred quan els altres no en tenen.

fredor /fɾeˈðo/ /fɾeˈðoɾ/ /fɾəˈðo/ n fem
frialdad

fregadissa /fɾe.ɣaˈði.sa/ /fɾə.ɣəˈði.sə/ n fem
roce continuo

fregador /fɾe.ɣaˈðo/ /fɾe.ɣaˈðoɾ/ /fɾə.ɣəˈðo/ adj
fregador
Que frega.

fregador /fɾe.ɣaˈðo/ /fɾe.ɣaˈðoɾ/ /fɾə.ɣəˈðo/ n masc
fregador
Qui frega.

fregall /fɾeˈɣaʎ/ /fɾəˈɣaj/ /fɾəˈɣaʎ/ n masc
estropajo

fregar /fɾeˈɣa/ /fɾeˈɣaɾ/ /fɾəˈɣa/ v
fregar

fregata /fɾeˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ n fem
fragata

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ v
freír

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ adj masc
frito
Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

freixura /fɾejˈʃu.ɾa/ /fɾeˈʃu.ɾa/ /fɾəˈʃu.ɾə/ n fem
bofe

frenada /fɾeˈna.ða/ /fɾəˈna.ðə/ n fem
frenazo

frenada d'angle n fem
frenado de cuña

frenada d'esquena n fem
frenado de espaldas

frenada de costat n fem
frenado de lado

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ v
frenar

frenesia /fɾe.neˈzi.a/ n fem
frenesía

frenètic /fɾeˈnɛ.tik/ adj masc
frenético

frenèticament /fɾeˌnɛ.ti.kaˈmen/ /fɾeˌnɛ.ti.kaˈment/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈmen/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈment/ adv
frenéticamente

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ adj
frecuente

freqüentment /fɾeˌkwemˈmen/ /fɾeˌkwemˈment/ /fɾəˌkwemˈmen/ /fɾəˌkwemˈment/ adv
frecuentemente

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ n fem
frecuencia

fresa /ˈfɾe.za/ /ˈfɾə.zə/ /ˈfɾɛ.zə/ n fem
desove

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ adj masc
fresco
Acabat de fer.

frescament /ˌfɾes.kaˈmen/ /ˌfɾes.kaˈment/ /ˌfɾəs.kəˈment/ /ˌfɾɛs.kəˈmen/ adv
frescamente

fressa /ˈfɾe.sa/ /ˈfɾɛ.sə/ n fem
ruido

fressosament /fɾeˌso.zaˈmen/ /fɾeˌso.zaˈment/ /fɾəˌso.zəˈmen/ /fɾəˌso.zəˈment/ adv
ruidosamente

fretura /fɾeˈtu.ɾa/ /fɾəˈtu.ɾə/ n fem
escasez
Mancança, escassetat, deficiència, carestia o falta d'allò necessari; necessitat.

freturós /fɾe.tuˈɾos/ /fɾə.tuˈɾos/ adj masc
falto

freu /ˈfɾɛw/ n masc
freo

fricatiu /fɾi.kaˈtiw/ /fɾi.kəˈtiw/ adj masc
fricativo

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ adj masc
frigorífico
Que manté una temperatura baixa.

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ n masc
nevera
Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

friqui n neut
friki

fris n masc
friso

frisar /fɾiˈza/ /fɾiˈzaɾ/ v
impacientarse
Desitjar amb ànsia alguna cosa, estar nerviós d'excitació davant l'expectativa que succeeixi quelcom.
frisar
(tèxtil, transitiu) Alçar el pèl d’un teixit.

frisó /fɾiˈzo/ adj masc
frisón
Relatiu o pertanyent a Frísia.

frisó /fɾiˈzo/ n masc
frisón
Persona que habita o és originària de Frísia.
(invariant) Llengua germànica parlada a Frísia.

frisó occidental n masc
frisón occidental

frisós /fɾiˈzos/ adj masc
anhelante

frivolitzar /fɾi.vo.ɫiˈd͡za/ /fɾi.vo.ɫiˈzaɾ/ /fɾi.vu.ɫiˈd͡za/ /fɾi.βo.ɫiˈd͡za/ /fɾi.βo.ɫiˈza/ /fɾi.βu.ɫiˈd͡za/ v
frivolizar
(transitiu) Tractar amb frivolitat.

frondositat /fɾon.do.ziˈtat/ /fɾun.du.ziˈtat/ n fem
frondosidad

frondós /fɾonˈdos/ /fɾunˈdos/ adj masc
frondoso

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ n masc
frente
Part de la cara per sobre dels ulls
Bàndol de combat

frontal /fɾonˈtaɫ/ /fɾunˈtaɫ/ adj
frontal

frontal /fɾonˈtaɫ/ /fɾunˈtaɫ/ n masc
hueso frontal

frontennis n masc
frontenis

frontennis preolímpic n masc
frontenis preolímpico

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ n fem
frontera
Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

fronterer /fɾon.teˈɾe/ /fɾon.teˈɾeɾ/ /fɾon.təˈɾe/ /fɾun.təˈɾe/ adj masc
fronterizo
Que té fronteres amb un altre territori.

frontis /ˈfɾon.tis/ n masc
frontis
Frontispici d'un edifici.
Part davantera d'un moble de fusta, d'un altar, d'un armari, etc.

frontispici /fɾon.tisˈpi.si/ /fɾun.tisˈpi.si/ n masc
frontispicio
Façana principal i destacada d’un edifici
Pàgina del llibre que hi ha davant la portada.

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ n fem
bisagra charnela

frontó /fɾonˈto/ /fɾunˈto/ n masc
frontón
(pilota) Pista de joc de pilota constituïda per la canxa, amb el frontis, la paret de l'esquerra i la paret de rebot als límits, i per la contracanxa, generalment també amb una zona d'espectadors.

frontó curt n masc
frontón corto

frontó curt de 30 m n masc
frontón corto de 30 m

frontó curt de 36 m n masc
frontón corto de 36 m

frontó llarg n masc
frontón largo

frontó obert n masc
frontón abierto

frontó tancat n masc
frontón cerrado

frontó valencià n masc
frontón

fru-fru /ˌfɾuˈfɾu/ n masc
frufrú

fructuosíssim /fɾuk.tu.oˈzi.sim/ /fɾuk.tu.uˈzi.sim/ adj masc
fructuosísimo

fructuós /fɾuk.tuˈos/ adj masc
fructuoso

fructíferament /fɾukˌti.fe.ɾaˈmen/ /fɾukˌti.fe.ɾaˈment/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈmen/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈment/ adv
fructíferamente

frugal /fɾuˈɣaɫ/ adj
frugal

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ n fem
frugalidad

frugalment /fɾuˌɣaɫˈmen/ /fɾuˌɣaɫˈment/ adv
frugalmente

fruir /fɾuˈi/ /fɾuˈiɾ/ v
disfrutar

fruit n masc
fruto fruta
Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ n fem
fruta
Fruit mengívol.

fruites del bosc n fem
frutas del bosque

frunzir /fɾunˈzi/ /fɾunˈziɾ/ v
fruncir

frustració n fem
frustración

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ adj
frágil

fràgilment /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌfɾa.ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.ʒiɫˈment/ adv
frágilmente

frèvol /ˈfɾe.voɫ/ /ˈfɾe.βoɫ/ /ˈfɾɛ.voɫ/ /ˈfɾɛ.vuɫ/ /ˈfɾɛ.βuɫ/ adj masc
endeble

frígid /ˈfɾi.d͡ʒit/ /ˈfɾi.ʒit/ adj masc
frígido
Molt fred.
(medicina) Sense resposta a l’estímul sexual, especialment una dona.

frívol /ˈfɾi.voɫ/ /ˈfɾi.vuɫ/ /ˈfɾi.βoɫ/ /ˈfɾi.βuɫ/ adj masc
frívolo

frívolament /ˌfɾi.vo.ɫaˈment/ /ˌfɾi.vo.ɫəˈment/ /ˌfɾi.vu.ɫəˈmen/ /ˌfɾi.βo.ɫaˈmen/ /ˌfɾi.βu.ɫəˈmen/ adv
frívolamente

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ n masc
látigo
Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.
Instrument idiòfon de percussió format per dos llistons de fusta units mitjançant una frontissa, en el qual el so és generat fent xocar els llistons.
fuet
(aliments) Llonganissa llarga, prima i assecada.

fuetejar /fu.e.teˈd͡ʒa/ /fu.e.teˈd͡ʒaɾ/ /fu.e.teˈʒa/ /fu.ə.təˈd͡ʒa/ /fu.ə.təˈʒa/ v
fustigar
Donar cops de fuet.
azotar
El vent, donar forts cops.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ n fem
fuga
(música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ adj
fugaz

fugaçment /fuˌɣazˈmen/ /fuˌɣazˈment/ adv
fugazmente

fugida /fuˈd͡ʒi.ða/ /fuˈʒi.ða/ /fuˈʒi.ðə/ n fem
huida

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ v
huir
Una cosa, allunyar-se ràpidament.
Escapar-se.
Transcórrer ràpidament.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ adj masc
fugitivo
Que fuig, que s’ha escapat.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ n masc
fugitivo
Persona que fuig.

fuig /ˈfut͡ʃ/ Interjection
quita
Exclamació de rebuig.

fuita /ˈfuj.ta/ /ˈfuj.tə/ /ˈfwi.ta/ n fem
fuga

fulcre /ˈfuɫ.kɾe/ /ˈfuɫ.kɾə/ n masc
fulcro

fulgurar /fuɫ.ɣuˈɾa/ /fuɫ.ɣuˈɾaɾ/ v
fulgurar

full /ˈfuj/ /ˈfuʎ/ n masc
hoja folio

full d'anotació n masc
hoja de anotación

full d'arbitratge n masc
hoja de arbitraje

full de rotació n masc
hoja de rotación

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ n fem
hoja
(botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
(tennis de taula) Làmina prima de fusta que forma la part ampla d'una pala.
hoja cuchilla
Part tallant d'un objecte.
cuchilla
(patinatge sobre gel, hoquei sobre gel) Làmina metàl·lica d'un patí de gel fixada perpendicularment al llarg de la sola, que posa en contacte el patinador amb el glaç.

fullam /fuˈjam/ /fuˈʎam/ n masc
hojarasca

fullar /fuˈja/ /fuˈʎa/ /fuˈʎaɾ/ v
echar hojas

fullaraca /fu.ʎaˈɾa.ka/ /fu.ʎəˈɾa.kə/ n fem
hojarasca

fullat /fuˈjat/ /fuˈʎat/ adj masc
frondoso
Que ha tret fulla.
hojoso
Fet de fulls.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ n masc
follaje
Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fullejar /fu.jəˈʒa/ /fu.ʎeˈd͡ʒa/ /fu.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /fu.ʎeˈʒa/ /fu.ʎəˈd͡ʒa/ /fu.ʎəˈʒa/ v
hojear

fullet /fuˈʎet/ /fuˈʎət/ /fuˈʎɛt/ n masc
folleto

fulletó /fu.ʎeˈto/ /fu.ʎəˈto/ n masc
folletín
Obra literària de contingut novel·lesc o melodramàtic, que es publica per capítols.
culebrón
Telenovel·la molt llarga.

fullola /fuˈjɔ.ɫə/ /fuˈʎɔ.ɫa/ /fuˈʎɔ.ɫɔ/ /fuˈʎɔ.ɫə/ n fem
chapa

fum n masc
humo
Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumador /fu.maˈðo/ /fu.maˈðoɾ/ /fu.məˈðo/ n masc
fumador
Persona que fuma.
ahumador fumadero
Lloc destinat a fumar, a sotmetre al fumatge.

fumaguera /fu.maˈɣe.ɾa/ /fu.məˈɣe.ɾə/ n fem
humareda

fumall /fuˈmaj/ /fuˈmaʎ/ n masc
tizo

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ v
fumar

fumat /fuˈmat/ adj masc
ahumado
Sotmès al fumatge.
De color gris fosc semblant al del fum.

fumble Interjection
fumble

fumera /fuˈme.ɾa/ /fuˈme.ɾə/ n fem
chimenea

fumet /fuˈmɛt/ n masc
caldo
L'aigua amb la qual s'ha bullit peix.
humillo
Fum no gaire espès.

funcional /fun.si.oˈnaɫ/ /fun.si.uˈnaɫ/ adj
funcional

funcionament /fun.si.o.naˈmen/ /fun.si.o.naˈment/ /fun.si.o.nəˈment/ /fun.si.u.nəˈmen/ n masc
funcionamiento

funcionar /fun.si.oˈna/ /fun.si.oˈnaɾ/ /fun.si.uˈna/ v
funcionar

funcionari /fun.si.oˈna.ɾi/ /fun.si.uˈna.ɾi/ n masc
funcionario

funció n fem
función

funda /ˈfun.da/ /ˈfun.də/ n fem
funda

fundació /fun.da.siˈo/ n fem
fundación cimiento
Tipus de persona jurídica que es caracteritza per ser una organització sense ànim o fins de lucre. Dotada amb un patrimoni propi atorgat pels seus fundadors, la fundació ha de perseguir les fins que es van contemplar en el seu objecte social, si bé ha de també cuidar del seu patrimoni com a mitjà per a la consecució dels fins.

fundació educativa n fem
fundación educativa

fundador /fun.daˈðo/ /fun.daˈðoɾ/ /fun.dəˈðo/ n masc
fundador

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ v
fundar
Establir, erigir, instituir.
Recolzar amb raons o motius.

funestament /fuˌnes.taˈmen/ /fuˌnes.taˈment/ /fuˌnes.təˈmen/ /fuˌnes.təˈment/ adv
funestamente

funàmbul /fuˈnam.buɫ/ n masc
funámbulo

fur /ˈfur/ n masc
fuero
Dret de competència jurisdiccional, bé territorial o bé especial per raó de càrrec, estament o matèria litigant.
(històric) Dret local vigent en un territori, bé consuetudinari o bé per concessió sobirana.

fura /ˈfu.ɾa/ /ˈfu.ɾə/ n fem
hurón
Mamífer semblant a la mostela (Mustela putorius furo).
(figuradament) Persona que es fica a tot arreu per a esbrinar coses d’altri.
bertorella hurón
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gaidropsarus vulgaris)
bertorella
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gaidropsarus)

fura de fons n fem
barbada

furar /fuˈɾa/ /fuˈɾaɾ/ v
huronear

furga /ˈfur.ɡə/ /ˈfuɾ.ɣa/ n fem
hurgón

furgall /furˈɡaʎ/ /furˈɣaj/ /fuɾˈɣaʎ/ n masc
hozadura

furgar /furˈɡa/ /furˈɣa/ /fuɾˈɣa/ /fuɾˈɣaɾ/ v
hozar
Remoure la terra amb el morro com fa el porc i altres animals.
hurgar
Remenar les coses de l’interior.
Indagar ficant-se insistentment en un assumpte.

furgoneta /fur.ɡuˈnɛ.tə/ /fur.ɣuˈnɛ.tə/ /fuɾ.ɣoˈne.ta/ /fuɾ.ɣoˈnə.tə/ n fem
furgoneta
Vehicle automòbil de càrrega lleuger amb la caixa posterior tancada.

furgó /furˈɡo/ n masc
furgón
Vehicle llarg, més petit que un camió, destinat normalment al transport de mercaderies o equipatges.
En un tren, vagó on es transporten els equipatges dels passatgers.

furibundament /fu.ɾiˌbun.daˈment/ /fu.ɾiˌbun.dəˈmen/ /fu.ɾiˌbun.dəˈment/ /fu.ɾiˌβun.daˈmen/ /fu.ɾiˌβun.dəˈmen/ adv
furibundamente

furiosament /fu.ɾiˌo.zaˈmen/ /fu.ɾiˌo.zaˈment/ /fu.ɾiˌo.zəˈmen/ /fu.ɾiˌo.zəˈment/ adv
furiosamente

furt /ˈfurt/ n masc
hurto

furtar /furˈta/ /fuɾˈta/ /fuɾˈtaɾ/ v
hurtar

furtivament /furˌti.vəˈmen/ /furˌti.βaˈmen/ /furˌti.βəˈmen/ /fuɾˌti.vaˈment/ /fuɾˌti.vəˈment/ /fuɾˌti.βaˈmen/ adv
furtivamente

fus /ˈfus/ n masc
huso
Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.
huso horario
Cadascun dels espais entre meridians que es fan servir per a marcar les diferents zones horàries del planeta Terra.

fusa /ˈfu.za/ /ˈfu.zə/ n fem
fusa

fuselatge /fu.zeˈɫa.d͡ʒe/ /fu.zəˈɫa.d͡ʒə/ n masc
fuselaje

fusell /fuˈzeʎ/ n masc
fusil

fusible /fuˈzi.bɫe/ /fuˈzi.βɫe/ /fuˈzi.βɫə/ /fuˈzib.bɫe/ /fuˈzib.bɫə/ n masc
fusible

fusió /fu.ziˈo/ n fem
fusión

fust /ˈfust/ n masc
fuste
Part d'una columna entre el capitell i la base.

fusta /ˈfus.ta/ n fem
madera
(normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.
(golf) Bastó d'empunyadura llarga i cap rodó, que s'utilitza per a fer els cops més llargs.
fusta
Tipus de vaixell.
madera caña
(tennis) Cop d'execució incorrecta en què el contacte de la raqueta amb la pilota o el volant s'efectua en part o totalment per mitjà del marc de la raqueta.

fustejar /fus.teˈd͡ʒa/ /fus.teˈd͡ʒaɾ/ /fus.teˈʒa/ /fus.təˈd͡ʒa/ /fus.təˈʒa/ v
carpintear

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ n masc
carpintero
(professions) Persona que treballa amb fusta.

fustet /fusˈtet/ /fusˈtət/ /fusˈtɛt/ n masc
fustete

fustigar /fus.tiˈɣa/ /fus.tiˈɣaɾ/ v
fustigar

futbet n masc
futbito

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ n masc
fútbol balompié

futbol 7 n masc
fútbol 7

futbol americà n masc
fútbol americano

futbol flag n masc
flag football

futbol sala n masc
fútbol sala

futbolístic /fub.boˈɫis.tik/ /fub.buˈɫis.tik/ /fud.boˈɫis.tik/ adj masc
futbolístico

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ adj masc
futuro
Que ha de venir.

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ n masc
futuro
Temps que ha de venir.
Temps verbal diferent del present i del passat.
(economia) Producte amb vista a llarg termini.

futurament /fuˌtu.ɾaˈmen/ /fuˌtu.ɾaˈment/ /fuˌtu.ɾəˈmen/ /fuˌtu.ɾəˈment/ adv
futuramente

futvòlei n masc
futvóley

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ n fem
fábrica
Acció i efecte de fabricar.
Edifici sumptuós.
fábrica planta
Paratge destinat a fabricar alguna cosa.

fàcil adj
fácil
Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàcilment /ˌfa.siɫˈmen/ /ˌfa.siɫˈment/ adv
fácilmente easily

fàcula /ˈfa.ku.ɫa/ /ˈfa.ku.ɫə/ n fem
fácula

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ adj masc
fálico

fàmul /ˈfa.muɫ/ n masc
fámulo

fàrmac /ˈfaɾ.mak/ /ˈfaɾ.mək/ n masc
fármaco

fàstic /ˈfas.tik/ n masc
asco

fàtic /ˈfa.tik/ adj masc
fático

fèmur /ˈfɛ.mur/ n masc
fémur

fènix /ˈfɛ.niks/ n masc
fénix

fènyer /ˈfe.ɲe/ /ˈfe.ɲeɾ/ /ˈfə.ɲə/ /ˈfɛ.ɲə/ v
amasar

fèrric /ˈfɛ.rik/ adj masc
férrico

fèrtilment /ˌfɛr.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈment/ adv
fértilmente

fèrula /ˈfɛ.ɾu.ɫa/ n fem
férula

fètid adj masc
fétido

fíbula /ˈfi.bu.ɫa/ /ˈfi.βu.ɫə/ n fem
fíbula

fímbria /ˈfim.bɾi.a/ /ˈfim.bɾi.ə/ n fem
fímbria
Vora de baix d’un vestit llarg.
(botànica) Part d’un òrgan dividida en lacínies, segments estrets semblant a unes franges.

físic /ˈfi.zik/ adj
físico
Relatiu o pertanyent a la física.

físic /ˈfi.zik/ n masc
físico
Persona l'ofici de la qual és la física.

física /ˈfi.zi.ka/ n fem
física
Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

físicament /ˌfi.zi.kaˈmen/ /ˌfi.zi.kaˈment/ /ˌfi.zi.kəˈmen/ /ˌfi.zi.kəˈment/ adv
físicamente

fístula /ˈfis.tu.ɫa/ /ˈfis.tu.ɫə/ n fem
fístula

fòbia /ˈfɔ.bi.a/ /ˈfɔ.βi.ə/ n fem
fobia

fòbia a l'escola n fem
fobia a la escuela

fòmit /ˈfɔ.mit/ n masc
fomes

fòrint /ˈfɔ.ɾin/ /ˈfɔ.ɾint/ n masc
forinto

fòrum n masc
foro

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ n masc
fósforo

fòvea /ˈfɔ.ve.a/ /ˈfɔ.ve.ə/ /ˈfɔ.βe.a/ /ˈfɔ.βe.ə/ n fem
fóvea

fórmula /ˈfɔr.mu.ɫə/ n fem
fórmula

fúcsia /ˈfuk.si.a/ /ˈfuk.si.ə/ n fem
fucsia

fúnebrement /ˌfu.ne.bɾeˈment/ /ˌfu.ne.βɾeˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈment/ /ˌfu.nə.βɾəˈmen/ adv
fúnebremente

fúrcula /ˈfur.ku.ɫə/ /ˈfuɾ.ku.ɫa/ n fem
fúrcula

fúria /ˈfu.ɾi.a/ n fem
furia

fútil /ˈfu.tiɫ/ adj
fútil

fútilment /ˌfu.tiɫˈmen/ /ˌfu.tiɫˈment/ adv
fútilmente

gabella /ɡaˈbe.ʎa/ /ɡəˈβe.ʎə/ n fem
gabela
Qualsevol tribut o contribució que es paga al príncep.
alfoli
Lloc on es ven la sal a l’engròs.

gabellot /ɡa.beˈʎɔt/ /ɡə.βəˈʎɔt/ n masc
alcabalero

gabinet /ɡa.biˈnet/ /ɡə.biˈnət/ /ɡə.biˈnɛt/ /ɡə.βiˈnɛt/ n masc
gabinete

gabonès /ɡa.boˈnes/ /ɡə.boˈnəs/ /ɡə.buˈnɛs/ /ɡə.βuˈnɛs/ adj masc
gabonés
Relatiu o pertanyent al Gabon.

gabonès /ɡa.boˈnes/ /ɡə.boˈnəs/ /ɡə.buˈnɛs/ /ɡə.βuˈnɛs/ n masc
gabonés
Persona que habita o és originària del Gabon.

gadità /ɡə.ðiˈta/ adj masc
gaditano
Pertanyent o relatiu a Cadis.

gadità /ɡə.ðiˈta/ n masc
gaditano
Persona originària de Cadis.

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ n masc
gadolinio

gafa /ˈɡa.fa/ /ˈɡa.fə/ n fem
bichero grapa
Peça de ferro per a subjectar objectes o per a fixar-lo a un suport.
gafa
Ganxo per a armar la ballesta.

gafet /ɡaˈfet/ /ɡəˈfɛt/ n masc
corchete
Peça de metall feta de fil de llautó o de ferro platejat o altra cosa semblant, que forma un ganxo amb dues anelles al peu per a clavar-lo, i que unint-se amb la gafeta serveix regularment per a cordar les obertures d'una peça de roba.
manecilla
Cadascuna de les tanques de metall que es posen als llibres.

gai /ˈɡaj/ /ˈɡej/ adj masc
alegre

gaiata /ɡaˈja.ta/ /ɡəˈja.tə/ n fem
cayado

gaire /ˈɡaj.ɾe/ /ˈɡaj.ɾə/ adj
mucho
(en certes frases) molt

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ adv
casi

gal /ˈɡaɫ/ adj masc
galo
Originari, pertanyent o relatiu a la Gàl·lia.

gal /ˈɡaɫ/ n masc
galo
Natural de la Gàl·lia.
gal
Unitat d'acceleració en el sistema cegesimal, equivalent a un centímetre dividit per un segon al quadrat.

gala /ˈɡa.ɫa/ /ˈɡa.ɫə/ n fem
gala
Ostentació en una festa.
agalla
(micologia) Nom popular dels cecidis d’algunes espècies arbòries.

galamó /ga.ɫaˈmo/ /gə.ɫəˈmo/ n masc
papada
Papada, sotabarba.

galanejar /ɡa.ɫa.neˈd͡ʒa/ /ɡa.ɫa.neˈd͡ʒaɾ/ /ɡa.ɫa.neˈʒa/ /ɡə.ɫə.nəˈd͡ʒa/ /ɡə.ɫə.nəˈʒa/ v
galantear

galania /ɡa.ɫaˈni.a/ /ɡə.ɫəˈni.ə/ n fem
galanura

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ adj
galante
Obsequiós, especialment amb les dones.
Amorós, que cerca obsequis amorosos.
gran
(anteposat) Notable, gentil.

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ n masc
galán
Home que festeja una dona.
(teatre, cinema) Actor que representa un dels personatges principals, especialment jove i obsequiós amb les dones.

galanteria /ɡa.ɫan.teˈɾi.a/ /ɡə.ɫən.təˈɾi.ə/ n fem
galantería

galantment /ɡaˌɫamˈmen/ /ɡaˌɫamˈment/ /ɡəˌɫamˈmen/ /ɡəˌɫamˈment/ adv
galantemente

galba /ˈɡaɫ.ba/ /ˈɡaɫ.βə/ n fem
talco

galdós /ɡaɫˈdos/ /ɡəɫˈdos/ adj masc
triste

galejar v
ostentar

galera /ɡaˈɫe.ɾa/ /ɡəˈɫe.ɾə/ n fem
galera
Vaixell de guerra de l'antiguitat mogut amb la força del vent i dels rems.
Antigament, pena consistent en remar en una galera.

galeria n fem
galería

galeria del dau n fem
galería del dau

galeria del rest n fem
galería del resto

galeria lateral n fem
galería

galeria superior n fem
galería

galet /ɡaˈɫet/ /ɡəˈɫət/ /ɡəˈɫɛt/ n masc
brocal
Canonet de banya, canya o altra matèria que es posa a la boca de les botes i altres eines semblants per beure per ell amb facilitat.

galeta /ɡaˈɫe.ta/ /ɡəˈɫə.tə/ /ɡəˈɫɛ.tə/ n fem
galleta
Tros petit de forma geomètrica diversa de pasta de farina, sucre i greix, cuita al forn.

galiassa n fem
galeaza

galileu /ɡa.ɫiˈɫɛw/ /ɡə.ɫiˈɫɛw/ adj masc
galileo
Relatiu o pertanyent a Galilea.

galileu /ɡa.ɫiˈɫɛw/ /ɡə.ɫiˈɫɛw/ n masc
galileo
Persona que habita o és originària de Galilea.

galimaties /ɡa.ɫi.maˈti.es/ /ɡə.ɫi.məˈti.əs/ n masc
galimatías

galindó /ga.linˈdo/ /gə.ɫinˈdo/ n masc
juanete

galiota /ɡa.ɫiˈɔ.ta/ /ɡa.ɫiˈɔ.tɔ/ /ɡə.ɫiˈɔ.tə/ n fem
galeota

galipàndria /ga.ɫiˈpan.dɾi.a/ /gə.ɫiˈpan.dɾi.ə/ n fem
catarro

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ n masc
galeón
Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall n masc
gallo
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).
gallo marino
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Zeus faber)

gall dindi n masc
pavo

gallardament /ɡaˌʎar.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈment/ /ɡəˌjar.ðəˈmen/ /ɡəˌʎar.dəˈmen/ /ɡəˌʎaɾ.ðəˈment/ adv
gallardamente

gallec /ɡaˈʎek/ adj masc
gallego
Relatiu o pertanyent a Galícia, als seus habitants o a la llengua gallega.

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ n fem
cubo

gallerbo /ɡaˈʎɛɾ.bo/ /ɡəˈʎɛr.bu/ /ɡəˈʎɛɾ.bo/ n masc
baboso

gallet /ɡaˈʎet/ /ɡəˈʎət/ /ɡəˈʎɛt/ n masc
gatillo
Palanca pensada per ser premuda tancant el dit índex i que és utilitzada en diverses eines per fer-les actuar (trepants, etc.), així com per fer disparar diverses armes, en especial armes portàtils de foc i ballestes.
(videojocs) Botó d'un comandament de joc, generalment analògic, que es troba a la banda del comandament més allunyada del jugador i es prem habitualment amb el dit índex o amb el dit del mig, que serveix per a activar una acció.
gayano
(peixos) Peix de la família dels caproids de cos oval, dors vermellós, ventre argentat i la boca protràctil (Capros aper).

gallina /ɡaˈʎi.na/ n fem
gallina
Au de corral.

gallina tacada n fem
tremielga

gallinaire /ɡa.ʎiˈnaj.ɾe/ /ɡə.ʎiˈnaj.ɾə/ n neut
gallinero

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ n masc
gallinero

gallofejar /ɡa.ʎo.feˈd͡ʒa/ /ɡa.ʎo.feˈd͡ʒaɾ/ /ɡa.ʎo.feˈʒa/ /ɡə.ʎo.fəˈd͡ʒa/ /ɡə.ʎu.fəˈʒa/ v
gallofear

galop /ɡaˈɫɔp/ /ɡəˈɫɔp/ n masc
galope

galopar /ga.ɫoˈpa/ /ga.ɫoˈpaɾ/ /gə.ɫuˈpa/ v
galopar

galotxa /gaˈɫɔ.t͡ʃa/ /gəˈɫɔ.t͡ʃə/ n fem
galocha

galotxes /gaˈɫɔ.t͡ʃes/ /gəˈɫɔ.t͡ʃəs/ n fem
galotxeta

galotxetes de Monòver n fem
galotxetes de Monòver

galta /ˈɡaɫ.ta/ n fem
mejilla cachete

galtada /ɡaɫˈta.ða/ /ɡəɫˈta.ðə/ n fem
bofetada

galtaplè /ˌɡaɫ.taˈpɫe/ /ˌɡaɫ.təˈpɫə/ /ˌɡaɫ.təˈpɫɛ/ adj masc
mofletudo

galteres /ɡaɫˈte.ɾes/ /ɡəɫˈte.ɾəs/ n fem
paperas
(central, nord-occidental, eivissenc) Inflamació de les galtes paròtides.

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ n masc
galio

gal·licisme /ɡa.ɫiˈsiz.me/ /ɡaɫ.ɫiˈsiz.me/ /ɡə.ɫiˈsiz.mə/ /ɡəɫ.ɫiˈsiz.mə/ n masc
galicismo

gal·loromà /ɡa.ɫo.roˈma/ /ɡaɫ.ɫo.roˈma/ /ɡə.ɫu.ruˈma/ /ɡəɫ.ɫo.roˈma/ /ɡəɫ.ɫu.ruˈma/ adj masc
galorromano

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ adj masc
galés
Relatiu a Gal·les o la seva llengua.

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ n masc
galés
Individu de Gal·les.
(només singular) Llengua celta pròpia de Gal·les.

galà /ɡaˈɫa/ /ɡəˈɫa/ adj masc
hermoso

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ n fem
galaxia

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ n masc
galón

gamarús /ɡa.maˈɾus/ n masc
cárabo
Ocell de la família de les estrígides (Strix aluco).
zopenco
Persona rústica, aturada.

gamba /ˈɡam.ba/ /ˈɡam.bə/ n fem
gamba camarón
Un dels diversos crustacis comestibles de l’ordre dels decàpodes i del grup dels macrurs amb abdomen translúcid llarg i potes primes.

gambal /ɡamˈbaɫ/ /ɡəmˈbaɫ/ n masc
ación
Corretja a cada banda de sella que sosté els estreps.

gambejar v
patalear

gambirot /ɡam.biˈɾɔt/ /ɡəm.biˈɾɔt/ n masc
saltabardales

gambià /ɡam.biˈa/ adj masc
gambiano
Relatiu o pertanyent a Gàmbia.

gambià /ɡam.biˈa/ n masc
gambiano
Persona que habita o és originària de Gàmbia.

gamelan /ga.meˈlan/ /gə.məˈɫan/ n masc
gamelán

gamma /ˈɡam.ma/ /ˈɡam.mə/ n fem
gamma

gammapatia /gam.ma.paˈti.a/ /gəm.mə.pəˈti.ə/ n fem
gammaglobulinopatía

gamosèpal /ga.moˈsɛ.paɫ/ /gə.muˈsɛ.pəɫ/ adj masc
gamosépalo
Es diu d'aquell calze de la flor d'una planta en què els seus sèpals es troben soldats en una única estructura.

gana n fem
apetito
Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.
gana
(sovint en plural) Desig de fer alguna cosa o que aquesta cosa s'esdevingui.

gandienc /ɡan.diˈeŋ/ /ɡan.diˈeŋk/ /ɡən.diˈəŋk/ /ɡən.diˈɛŋ/ /ɡən.diˈɛŋk/ adj masc
gandiano

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ adj masc
holgazán
Mancat de ganes de treballar o de fer cap esforç.

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ n masc
holgazán
Persona mancada de ganes de treballar o de fer cap esforç.

gandula /ɡanˈdu.ɫa/ n fem
tumbona

ganduleria /ɡan.du.ɫeˈɾi.a/ /ɡən.du.ɫəˈɾi.ə/ n fem
gandulería

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ n masc
cuchillo
Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

ganivetada /ɡa.ni.veˈta.ða/ /ɡa.ni.βeˈta.ða/ /ɡə.ni.vəˈta.ðə/ /ɡə.ni.βəˈta.ðə/ n masc
cuchillada

ganxet /ɡaɲˈt͡ʃet/ /ɡəɲˈʃət/ /ɡəɲˈʃɛt/ n masc
ganchillo

ganxo /ˈɡaɲ.t͡ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃu/ n masc
gancho
Peça de metall corbada que es fa servir per penjar coses.
(basquetbol) Llançament fet de costat arquejant el braç per sobre el cap.
(golf) Cop, generalment defectuós, que imprimeix una trajectòria corba a la bola amb un efecte pronunciat de dreta a esquerra, en el cas d'un jugador dretà, o d'esquerra a dreta, en el cas d'un jugador esquerrà.
(pilota basca) Llançament natural en què es mou el braç estirat des de dalt cap a baix.
horquilla
Peça de metall plegada que es fa servir per subjectar cabells.

ganxo d'esquerra n masc
gancho de zurda

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ n masc
gambalúa
(arcaisme) Home alt i prim.

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ n neut
grandullón
(central) Aquell que fa criaturades malgrat haver superat l'edat dels infants.

garant /ɡaˈɾan/ /ɡaˈɾant/ /ɡəˈɾan/ /ɡəˈɾant/ n neut
garante

garantia /ɡa.ɾanˈti.a/ /ɡə.ɾənˈti.ə/ n fem
garantía

garantir /ɡa.ɾanˈti/ /ɡa.ɾanˈtiɾ/ v
garantizar

garapinyar /ɡa.ɾa.piˈɲa/ /ɡa.ɾa.piˈɲaɾ/ /ɡə.ɾə.piˈɲa/ v
garapiñar

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
garaje

garba /ˈɡar.bə/ /ˈɡaɾ.ba/ n fem
gavilla

garbejar /ɡar.βeˈʒa/ /ɡaɾ.beˈd͡ʒaɾ/ /ɡaɾ.βeˈd͡ʒa/ /ɡər.bəˈʒa/ /ɡəɾ.bəˈd͡ʒa/ v
sacar

garbell /ɡaɾˈbeʎ/ /ɡərˈbeʎ/ n masc
criba

garbellar /ɡar.βeˈʎa/ /ɡaɾ.beˈʎaɾ/ /ɡaɾ.βeˈʎa/ /ɡər.bəˈʎa/ v
cribar

garbera /ɡaɾˈβe.ɾa/ /ɡərˈbe.ɾə/ n fem
hacina

garberar /ɡar.βeˈɾa/ /ɡaɾ.beˈɾaɾ/ /ɡaɾ.βeˈɾa/ /ɡər.bəˈɾa/ v
hacinar
Posar les garbes les unes sobre les altres; formar garberes.

garbinada /ɡaɾ.biˈna.ða/ /ɡər.biˈna.ðə/ n fem
ábrego fuerte

garbí /ɡaɾˈbi/ /ɡərˈbi/ n masc
ábrego

garbó /ɡaɾˈbo/ /ɡərˈbo/ n masc
capón

gardeny /ɡaɾˈðeɲ/ /ɡərˈdɛɲ/ n masc
gruñido

gardenyar /ɡar.ðeˈɲa/ /ɡaɾ.ðeˈɲa/ /ɡaɾ.ðeˈɲaɾ/ /ɡər.dəˈɲa/ v
gruñir

gargall /ɡaɾˈɣaʎ/ /ɡərˈɡaʎ/ /ɡərˈɣaj/ /ɡəɾˈɣaʎ/ n masc
gargajo

gargaritzar /ɡar.ɣa.ɾiˈd͡za/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈza/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /ɡər.ɡə.ɾiˈd͡za/ v
gargarizar

gargot /ɡaɾˈɣɔt/ n masc
garabato
Traç irregular que sovint és el resultat d'un dibuix mal fet.

gargotejar /ɡar.ɣo.teˈʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒaɾ/ /ɡər.ɣu.təˈʒa/ /ɡəɾ.ɣo.təˈd͡ʒa/ v
garabatear

garguirot /ɡaɾ.ɣiˈɾɔt/ /ɡər.ɡiˈɾɔt/ n masc
capirotazo

garjola /ɡarˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ n fem
trullo
(col·loquial) presó

garlaire /ɡaɾˈɫaj.ɾe/ /ɡərˈɫaj.ɾə/ n neut
garlador

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ n fem
guirnalda
Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.
rosca
Panellet de pa o d'una altra pasta formada en cercle.

garlar /ɡarˈɫa/ /ɡaɾˈɫa/ /ɡaɾˈɫaɾ/ /ɡərˈɫa/ v
garlar

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ n
garnacha
Vi dolç natural produït amb una part de most de raïm garnatxa sobremadurat i fermentat i una part de most no fermentat.

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ n fem
garnacha
(històric) Vestit medieval, llarg fins als talons i amb un gran coll, que es portava sobre la gonella.

garneu /ɡaɾˈnɛw/ /ɡərˈnɛw/ n masc
cabra de mar
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trigla lyra)

garrafa /ɡaˈra.fa/ /ɡəˈra.fə/ n fem
garrafa

garrama /ɡaˈra.ma/ /ɡəˈra.mə/ n fem
garrama

garrapatea /ɡa.ra.paˈte.a/ /ɡə.rə.pəˈte.ə/ n fem
garrapatea

garriga /ɡaˈri.ɣa/ /ɡəˈri.ɣə/ n fem
garriga

garrinada /ɡa.riˈna.ða/ /ɡə.riˈna.ðə/ n fem
lechigada

garrofa /ɡaˈrɔ.fa/ /ɡaˈrɔ.fɔ/ /ɡəˈrɔ.fə/ n fem
algarroba

garrofer /ɡa.roˈfe/ /ɡa.roˈfeɾ/ /ɡə.roˈfe/ /ɡə.ruˈfe/ n masc
algarrobo

garrotar /ɡa.roˈta/ /ɡa.roˈtaɾ/ /ɡə.roˈta/ /ɡə.ruˈta/ v
agarrotar
Estrènyer un lligam amb un garrot.

garrular /ɡa.ruˈɫa/ /ɡa.ruˈɫaɾ/ /ɡə.ruˈɫa/ v
gorjear

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ n masc
lechón

garró /ɡaˈro/ /ɡəˈro/ n masc
codillo
Genoll del porc.

garsa /ˈɡaɾ.sa/ n fem
urraca picaza

gas n masc
gas
Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasa /ˈɡa.za/ /ˈɡa.zə/ n fem
gasa

gascó /ɡasˈko/ /ɡəsˈko/ n masc
gascón

gasejar /ɡa.zeˈd͡ʒa/ /ɡa.zeˈd͡ʒaɾ/ /ɡa.zeˈʒa/ /ɡə.zəˈd͡ʒa/ /ɡə.zəˈʒa/ v
gasear

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ n fem
gacela

gaseta /ɡaˈze.ta/ /ɡəˈzə.tə/ /ɡəˈzɛ.tə/ n fem
gaceta

gaseter n masc
gacetero

gasetes n masc
gacetas

gasetilla /ɡa.zeˈti.ʎa/ /ɡə.zəˈti.ʎə/ n fem
gacetilla

gasetiller /ɡa.ze.tiˈʎe/ /ɡa.ze.tiˈʎeɾ/ /ɡə.zə.tiˈʎe/ n masc
gacetillero

gasiu /ɡaˈziw/ /ɡəˈziw/ adj masc
tacaño

gasivament /ɡaˌzi.vaˈment/ /ɡaˌzi.βaˈmen/ /ɡəˌzi.vəˈmen/ /ɡəˌzi.vəˈment/ /ɡəˌzi.βəˈmen/ adv
tacañamente

gasoil /ˌɡaˈzɔjɫ/ n masc
gasóleo

gasolina /ɡa.zoˈɫi.na/ /ɡə.zoˈɫi.nə/ /ɡə.zuˈɫi.nə/ n fem
gasolina
Combustible líquid, transparent o gairebé, derivat de la destil·lació del petroli. S'utilitza principalment per alimentar els motors a explosió.

gasolinera /ɡa.zo.ɫiˈne.ɾa/ /ɡə.zo.ɫiˈne.ɾə/ /ɡə.zu.ɫiˈne.ɾə/ n fem
gasolinera

gasosa /gaˈzo.za/ /gəˈzo.zə/ n fem
gaseosa

gaspar-se /gasˈpaɾ.se/ /gəsˈpar.sə/ v
despear-se

gaspatxo /ɡasˈpa.t͡ʃo/ /ɡəsˈpa.t͡ʃo/ /ɡəsˈpa.t͡ʃu/ n masc
gazpacho

gastar /ɡasˈta/ /ɡasˈtaɾ/ v
gastar

gastroenteritis /ˌɡas.tɾo.en.teˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾon.təˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾun.təˈɾi.tis/ n fem
gastroenteritis

gastronomia /ɡas.tɾo.noˈmi.a/ /ɡəs.tɾo.noˈmi.ə/ /ɡəs.tɾu.nuˈmi.ə/ n fem
gastronomía

gastronòmicament /ɡas.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /ɡas.tɾoˌnɔ.mi.kaˈment/ /ɡəs.tɾoˌnɔ.mi.kəˈment/ /ɡəs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
gastronómicamente

gastrotomia /ɡas.tɾo.toˈmi.a/ /ɡəs.tɾo.toˈmi.ə/ /ɡəs.tɾu.tuˈmi.ə/ n fem
gastrotomía

gasós /ɡaˈzos/ adj masc
gaseoso
Relatiu al gas o existent com a gas.

gat n masc
gato gata
Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.
gato
Eina pensada per a aixecar objectes pesats des de sota tot fent-la expandir cap a munt sense gaire esforç.
lija
(peixos) caçó
(peixos) gatvaire

gat salvatge n masc
gato montés

gata /ˈga.tə/ n fem
gata

gatejar /ɡa.teˈd͡ʒa/ /ɡa.teˈʒa/ /ɡə.təˈd͡ʒa/ /ɡə.təˈʒa/ v
gatear

gater /ɡaˈte/ /ɡaˈteɾ/ /ɡəˈte/ adj masc
gatero
Relatiu als gats

gatinada /ɡa.tiˈna.ða/ n fem
camada

gatonera /ɡa.toˈne.ɾa/ /ɡə.toˈne.ɾə/ /ɡə.tuˈne.ɾə/ n fem
gatera

gatvaire /ˌɡabˈvaj.ɾə/ /ˌɡadˈbaj.ɾe/ /ˌɡadˈbaj.ɾə/ /ˌɡadˈvaj.ɾe/ n masc
alián

gatzara /ɡaˈd͡za.ɾa/ /ɡəˈd͡za.ɾə/ n fem
algazara
Cridòria o brogit amb què una colla de gent expressa la seva alegria.

gatòfil /ɡaˈtɔ.fiɫ/ /ɡəˈtɔ.fiɫ/ n masc
gatófilo

gaubança /ɡawˈban.sa/ /ɡəwˈβan.sə/ n fem
gozo

gaudi /ˈɡaw.ði/ n masc
goce

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ v
disfrutar

gavadal /ɡa.vaˈðaɫ/ /ɡa.βaˈðaɫ/ /ɡə.vəˈðaɫ/ /ɡə.βəˈðaɫ/ n masc
montón
Un gran nombre.

gavarrot /ɡa.vaˈrɔt/ /ɡa.βaˈrɔt/ /ɡə.vəˈrɔt/ /ɡə.βəˈrɔt/ n masc
gabarrón

gavatx /ɡaˈvat͡ʃ/ /ɡaˈβat͡ʃ/ /ɡəˈvat͡ʃ/ /ɡəˈβat͡ʃ/ adj masc
gabacho
(pejoratiu) francès

gavella /ɡaˈve.ʎa/ /ɡaˈβe.ʎa/ /ɡəˈve.ʎə/ /ɡəˈβe.ʎə/ n fem
gavilla

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ n fem
gaviota reidora

gazià /ɡa.ziˈa/ /ɡə.ziˈa/ adj masc
gazatí
Relatiu o pertanyent a Gaza o la Franja de Gaza, als seus habitants, la cultura o la llengua.

gazià /ɡa.ziˈa/ /ɡə.ziˈa/ n masc
gazatí
Individu de Gaza o la Franja de Gaza.

gaèlic escocès n masc
gaélico escocés

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ n fem
ge

gebrada /d͡ʒeˈbɾa.ða/ /ʒəˈβɾa.ðə/ n fem
escarcha

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ n masc
escarcha

gec /ˈd͡ʒek/ /ˈd͡ʒɛk/ /ˈʒɛk/ n masc
chaqueta

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ adj
gigante

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ n masc
gigante
Ésser d'estatura desmesurada.

geisha /ˈɡej.ʃa/ /ˈɡej.ʃə/ n fem
geisha

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ n masc
hielo
Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelar /d͡ʒeˈɫa/ /d͡ʒeˈɫaɾ/ /ʒəˈɫa/ v
helar

gelat /ʒəˈɫat/ adj masc
helado
Que té una temperatura molt freda (capaç de glaçar).

gelat /ʒəˈɫat/ n masc
helado nieve
(aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelat de pal n masc
helado de palo

gelateria /d͡ʒe.ɫa.teˈɾi.a/ /ʒə.ɫə.təˈɾi.ə/ n fem
heladería

gelatina /d͡ʒe.ɫaˈti.na/ /ʒə.ɫəˈti.nə/ n fem
gelatina jalea
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

gelisòl /d͡ʒe.ɫiˈsɔɫ/ /ʒə.ɫiˈsɔɫ/ n masc
gelisol

gelosament /d͡ʒeˌɫo.zaˈmen/ /d͡ʒeˌɫo.zaˈment/ /ʒəˌɫo.zəˈmen/ /ʒəˌɫo.zəˈment/ adv
celosamente

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ n fem
celosía celotipia
Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gelós /d͡ʒeˈɫos/ /ʒəˈɫos/ adj masc
celoso

gema /ˈd͡ʒe.ma/ /ˈʒe.mə/ n fem
yema
(gastronomia) Dolç de sucre i rovell d’ou.

gemec /d͡ʒeˈmek/ /ʒəˈmek/ n masc
gemido

gemecor n fem
gimoteo

gemegor /d͡ʒe.meˈɣo/ /d͡ʒe.meˈɣoɾ/ /ʒə.məˈɣo/ n fem
gimoteo

geminar /d͡ʒe.miˈna/ /d͡ʒe.miˈnaɾ/ /ʒə.miˈna/ v
geminar

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ n fem
gema

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ n masc
gen gene

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ n masc
yerno

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ n masc
enero
Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ n fem
generación

generador elèctric n masc
generador eléctrico

generalitat /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫiˈtat/ /ʒə.nə.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
generalidad

generalització /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.za.siˈo/ /ʒə.nə.ɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
generalización

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ adv
generalmente

generitzar /d͡ʒe.ne.ɾiˈd͡za/ /d͡ʒe.ne.ɾiˈza/ /d͡ʒe.ne.ɾiˈzaɾ/ /ʒə.nə.ɾiˈd͡za/ v
generizar

generosament /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈment/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈmen/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈment/ adv
generosamente

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ n fem
generosidad

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ adj masc
generoso

genet /d͡ʒeˈnet/ /ʒəˈnət/ /ʒəˈnɛt/ n masc
caballero
Cavaller, persona que va a cavall.

genetista /d͡ʒe.neˈtis.ta/ /d͡ʒe.neˈtis.te/ /ʒə.nəˈtis.tə/ n neut
genetista

geni /ˈd͡ʒɛ.ni/ /ˈd͡ʒɛ.nit/ /ˈʒɛ.ni/ /ˈʒɛ.nit/ n masc
genio
Persona dotada d'una capacitat, preparació i desenvolupament mentals extraordinaris respecte a la mitjana d'altres individus de la mateixa edat per a crear o inventar una obra artística o científica admirable.

genialment /d͡ʒe.niˌaɫˈmen/ /d͡ʒe.niˌaɫˈment/ /ʒə.niˌaɫˈmen/ /ʒə.niˌaɫˈment/ adv
genialmente

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ adj masc
genitivo

genitor /d͡ʒe.niˈto/ /d͡ʒe.niˈtoɾ/ /ʒə.niˈto/ n masc
genitor

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ n fem
encía

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ n masc
genocidio

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ n masc
rodilla
(anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

genollada /d͡ʒe.noˈʎa.ða/ /ʒə.noˈʎa.ðə/ /ʒə.nuˈja.ðə/ /ʒə.nuˈʎa.ðə/ n fem
rodillazo

genollera /d͡ʒe.noˈʎe.ɾa/ /ʒə.noˈʎe.ɾə/ /ʒə.nuˈje.ɾə/ n fem
rodillera

genovès /d͡ʒe.noˈves/ /d͡ʒe.noˈβes/ /ʒə.noˈvəs/ /ʒə.nuˈvɛs/ adj masc
genovés
Relatiu o pertanyent a Gènova.

genovès /d͡ʒe.noˈves/ /d͡ʒe.noˈβes/ /ʒə.noˈvəs/ /ʒə.nuˈvɛs/ n masc
genovés
Persona que habita o és originària de Gènova.

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ adv
nada
Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.
un poco
(interrogatiu, condicional) Quantitat mínima d'una suposició.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ n fem
gente

gentada /d͡ʒenˈta.ða/ n fem
gentío

gentalla /d͡ʒenˈta.ʎa/ /d͡ʒɛnˈta.ʎa/ /ʒənˈta.ʎə/ /ʒənˈta.ʎə/ n fem
gentuza

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ adj
gentil
Que actua amb cortesia.

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ n neut
gentil
Per als jueus, els estrangers, els pertanyents a qualsevol altra ètnia.

gentilesa /d͡ʒen.tiˈɫe.za/ /ʒən.tiˈɫə.zə/ /ʒən.tiˈɫɛ.zə/ n fem
gentileza

gentilici /d͡ʒen.tiˈli.si/ /ʒən.tiˈɫi.si/ n masc
gentilicio

gentilment /d͡ʒenˌtiɫˈmen/ /d͡ʒenˌtiɫˈment/ /ʒənˌtiɫˈmen/ /ʒənˌtiɫˈment/ adv
gentilmente

gentrificació /d͡ʒen.tɾi.fi.ka.siˈo/ /ʒən.tɾi.fi.kə.siˈo/ n fem
gentrificación

gentrificar /d͡ʒen.tɾi.fiˈka/ /d͡ʒen.tɾi.fiˈkaɾ/ /ʒən.tɾi.fiˈka/ v
gentrificar

genuflexió /d͡ʒe.nu.fɫek.siˈo/ /ʒə.nu.fɫək.siˈo/ n fem
genuflexión

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ adj masc
genuino

genuïnament /d͡ʒe.nuˌi.naˈmen/ /d͡ʒe.nuˌi.naˈment/ /ʒə.nuˌi.nəˈmen/ /ʒə.nuˌi.nəˈment/ adv
genuinamente

genèricament /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈmen/ /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈment/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈmen/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈment/ adv
genéricamente

genètic /d͡ʒeˈnɛ.tik/ /ʒəˈnɛ.tik/ adj masc
genético

genètica /d͡ʒeˈnɛ.ti.ka/ /ʒəˈnɛ.ti.kə/ n fem
genética

genísser /d͡ʒeˈni.seɾ/ /ʒəˈni.sər/ n masc
jenízaro

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
geografía
Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geogràfic /d͡ʒe.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.uˈɣɾa.fik/ adj masc
geográfico

geogràficament /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ʒə.oˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ʒə.uˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
geográficamente

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
geología
Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ n fem
geometría

geomètric /d͡ʒe.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.uˈmɛ.tɾik/ adj masc
geométrico

geomètricament /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /ʒə.oˌmɛ.tɾi.kəˈment/ /ʒə.uˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ adv
geométricamente

georgià /ʒə.oɾ.ʒiˈa/ /ʒə.ur.ʒiˈa/ adj masc
georgiano
Propi de Geòrgia, els habitants, el país o la llengua.

georgià /ʒə.oɾ.ʒiˈa/ /ʒə.ur.ʒiˈa/ n masc
georgiano
Natural de Geòrgia, l'estat asiàtic o l'estat nord-americà.
(masculí singular) Llengua parlada a Geòrgia.

geosinònim /ˌd͡ʒe.o.siˈnɔ.nim/ /ˌʒe.o.siˈnɔ.nim/ /ˌʒe.u.siˈnɔ.nim/ n masc
geosinónimo

geostacionari /ˌd͡ʒe.os.ta.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.os.tə.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.us.tə.si.uˈna.ɾi/ adj masc
geoestacionario

gep /ˈd͡ʒep/ n masc
joroba

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ adj masc
jorobado
Que té un gep.

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ n masc
jorobado
Persona que té un gep.

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ adj masc
lozano

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ n masc
frambuesa

gerent /d͡ʒeˈɾen/ /d͡ʒeˈɾent/ /ʒəˈɾen/ /ʒəˈɾent/ n neut
gerente

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ n fem
hermana
Filla dels mateixos pares.
Membre d'una comunitat religiosa.
Col·lega, companya, sòcia.

germanastre /d͡ʒeɾ.maˈnas.tɾe/ /ʒər.məˈnas.tɾə/ n masc
hermanastro
Germà que només comparteix un dels pares.
Fill del padrastre o de la madrastra.

germandat /d͡ʒeɾ.manˈdat/ /ʒər.mənˈdat/ n fem
hermanos
Conjunt de germans i germanes.
hermandad
Associació amb un vincle de solidaritat i d’auxili mutu.

germani /ʒərˈma.ni/ n masc
germanio

germen /ˈd͡ʒeɾ.men/ /ˈʒɛr.mən/ n masc
germen

germinal /d͡ʒeɾ.miˈnaɫ/ /ʒər.miˈnaɫ/ adj
germinal
Relatiu al germen.

germinal /d͡ʒeɾ.miˈnaɫ/ /ʒər.miˈnaɫ/ n masc
germinal
(històric) Setè mes del calendari republicà francès, posterior al fructidor i anterior al messidor, que es troba entre març i abril del calendari gregorià.

germinar /d͡ʒeɾ.miˈnaɾ/ /ʒeɾ.miˈna/ /ʒəɾ.miˈna/ v
germinar

germà /d͡ʒeɾˈma/ n masc
hermano
Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ adj
germánico
Relacionat amb Alemanya, la seva cultura o llengua
Relacionat amb el germani

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ n masc
germano
Habitant de l'antiga Germània
germánico
Grup de llengües europees a la que pertanyen: el danès, l'islandès, el suec, l'anglès, l'alemany, l'holandès, el frisó, l'austríac i el noruec

gerna /ˈd͡ʒɛr.na/ /ˈd͡ʒɛɾ.na/ /ˈd͡ʒɛɾ.nɛ/ /ˈʒɛr.nə/ n fem
cherna

gernació /d͡ʒeɾ.na.siˈo/ /ʒər.nə.siˈo/ n fem
gentío

gerontologia educativa n fem
gerontología educativa

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ n fem
jarra
Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerret flabioler n masc
jerret imperial

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ n masc
jarro
Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ n masc
gerundio

gerència /d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /ʒəˈɾɛn.si.ə/ n fem
gerencia

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ n fem
césped

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ n masc
gesto ademán

gesta /ˈd͡ʒes.ta/ /ˈʒes.tə/ n fem
gesta

gestacional /d͡ʒes.ta.si.oˈnaɫ/ /ʒəs.tə.si.oˈnaɫ/ /ʒəs.tə.si.uˈnaɫ/ adj
gestacional

gestació /d͡ʒes.ta.siˈo/ /ʒəs.tə.siˈo/ n fem
gestación

gestaltisme n masc
gestaltismo

gestar /d͡ʒesˈta/ /d͡ʒesˈtaɾ/ /ʒəsˈta/ v
gestar
Portar un embrió o fetus des de la concepció fins al moment del part.

gestió /d͡ʒes.tiˈo/ /ʒəs.tiˈo/ n fem
gestión

gestió d'un centre educatiu n fem
gestión de un centro educativo

gestió de conflictes n fem
gestión de conflictos

gestió de la informació n fem
gestión de la información infonomía
Tècnica que es basa en la selecció, la interpretació, l'anàlisi i la distribució d'informació en una organització, i en el disseny i el desenvolupament de sistemes d'informació en l'àmbit de les noves tecnologies.

geòmetra /d͡ʒeˈɔ.me.tɾa/ /ʒeˈɔ.mə.tɾə/ n neut
geómetra

ghanès /ɡaˈnes/ /ɡəˈnəs/ /ɡəˈnɛs/ adj masc
ghanés
Relatiu o pertanyent a Ghana.

ghanès /ɡaˈnes/ /ɡəˈnəs/ /ɡəˈnɛs/ n masc
ghanés
Persona que habita o és originària de Ghana.

ghata n masc
ghatam

gibraltareny /d͡ʒi.bɾaɫ.taˈɾeɲ/ /ʒi.bɾəɫ.təˈɾəɲ/ /ʒi.bɾəɫ.təˈɾɛɲ/ /ʒi.βɾəɫ.təˈɾɛɲ/ adj masc
gibraltareño
Relatiu o pertanyent al Gibraltar.

gibraltareny /d͡ʒi.bɾaɫ.taˈɾeɲ/ /ʒi.bɾəɫ.təˈɾəɲ/ /ʒi.bɾəɫ.təˈɾɛɲ/ /ʒi.βɾəɫ.təˈɾɛɲ/ n masc
gibraltareño
Persona que habita o és originària del Gibraltar.

gibrell /d͡ʒiˈbɾeʎ/ /ʒiˈβɾeʎ/ n masc
barreño lebrillo
Tradicionalment, recipient de terrissa envernissada, rodó, aproximadament d'un pam d'alçada, que des del cul es va eixamplant fins a la boca, i serveix principalment per a rentar.

gibrella /d͡ʒiˈbɾe.ʎa/ /ʒiˈβɾe.ʎə/ n fem
aljofaina

gibrelleta /d͡ʒi.bɾeˈʎe.ta/ /ʒi.bɾəˈʎə.tə/ /ʒi.bɾəˈʎɛ.tə/ /ʒi.βɾəˈʎɛ.tə/ n fem
aljofaina
Diminutiu de gibrella.
bacinilla
Bacineta per a orinar u orinal que habitualment es deixa sota el llit per evitar haver-s'hi de desplaçar al vàter.

gibós /d͡ʒiˈbos/ /ʒiˈβos/ adj masc
giboso

giga /ˈd͡ʒi.ɣa/ /ˈʒi.ɣə/ n fem
giga
Dansa molt animada d'època barroca.

gigoló /d͡ʒi.ɣoˈɫo/ /ʒi.ɣoˈɫo/ /ʒi.ɣuˈɫo/ n masc
gigoló
stripper

gihadisme /d͡ʒi.haˈðiz.me/ /ʒi.həˈðiz.mə/ n masc
yihadismo

gimcana /d͡ʒimˈka.na/ /ʒimˈka.nə/ n fem
gincana

gimnàs /d͡ʒimˈnas/ /ʒimˈnas/ n masc
gimnasio
Espai tancat destinat a realitzar exercicis gimnàstics.

gimnàstic /d͡ʒimˈnas.tik/ /ʒimˈnas.tik/ adj masc
gimnástico

gimnàstica /d͡ʒimˈnas.ti.ka/ /ʒimˈnas.ti.kə/ n fem
gimnasia
Exercitació dels músculs del cos amb l'objectiu del benestar físic.
Disciplina esportiva consistent en l'execució exacta i harmònica d'una sèrie de moviments corporals definits de manera precisa.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ n fem
ginebra

ginebre /d͡ʒiˈne.bɾe/ n masc
enebro

ginebrí /d͡ʒi.neˈbɾi/ /ʒi.nəˈβɾi/ adj masc
ginebrino
Relatiu o pertanyent a Ginebra.

ginebrí /d͡ʒi.neˈbɾi/ /ʒi.nəˈβɾi/ n masc
ginebrino
Persona que habita o és originària de Ginebra.

ginecologia /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈʒi.a/ /ʒi.nə.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ʒi.nə.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ginecología

ginecològic /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.d͡ʒik/ /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.kuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
ginecológico

ginecològicament /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ʒi.nə.koˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ʒi.nə.kuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
ginecológicamente

ginesta /d͡ʒiˈnes.ta/ n fem
retama

ginjoler /d͡ʒiɲ.d͡ʒoˈɫe/ /d͡ʒiɲ.d͡ʒoˈɫeɾ/ /ʒiɲ.ʒoˈɫe/ /ʒiɲ.ʒuˈɫe/ n masc
azufaifo

ginyar /d͡ʒiˈɲa/ /d͡ʒiˈɲaɾ/ /ʒiˈɲa/ v
inducir
(mallorquí, menorquí) Persuadir amb enginy a algú a fer alguna cosa.

ginyosament /d͡ʒiˌɲo.zaˈmen/ /d͡ʒiˌɲo.zaˈment/ /ʒiˌɲo.zəˈmen/ /ʒiˌɲo.zəˈment/ adv
ingeniosamente

gipsisòl /d͡ʒip.siˈsɔɫ/ /ʒip.siˈsɔɫ/ n masc
gipsisol

gipó /d͡ʒiˈpo/ /ʒiˈpo/ n masc
jubón

gira /ˈd͡ʒi.ɾa/ /ˈʒi.ɾə/ n fem
embozo
(central, nord-occidental, septentrional) Part inferior o interior que en doblegar-la queda al descobert.
gira
Sèrie d’actuacions itinerants d’un espectacle.

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ n masc
girasol

giradora /d͡ʒi.ɾaˈðo.ɾa/ /ʒi.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
rasera

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ n fem
jirafa
Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.
(cinema) Suport amb una perxa per a apropar un micròfon als actors durant el rodatge.

giragonsa /d͡ʒi.ɾaˈɣon.sa/ /ʒi.ɾəˈɣon.sə/ n fem
ese

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ v
girar
(intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
(intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.
(transitiu) Donar la volta a un objecte.
(transitiu, comerç) Expedir ordres de pagament.
(hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Canviar la pròpia trajectòria de desplaçament mitjançant un moviment dels patins.

girar cua v
dar media vuelta

girar en rodó v
dar media vuelta

gironí /ʒi.ɾoˈni/ /ʒi.ɾuˈni/ adj masc
gerundense
Originari, pertanyent o relatiu a Girona.

gironí /ʒi.ɾoˈni/ /ʒi.ɾuˈni/ n masc
gerundense
Natural de Girona.

giró /d͡ʒiˈɾo/ /ʒiˈɾo/ n masc
uva hebén

gitanalla /d͡ʒi.taˈna.ʎa/ /ʒi.təˈna.ʎə/ n fem
gitanería

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ adj masc
gitano
Relatiu als gitanos o al romaní.

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ n masc
gitano
Individu d’un poble nòmada originari del nord-oest de l’Índia antiga, establert a Occident des del segle XI.

gla n fem
bellota

glabel·la /ɡɫaˈbɛɫ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫɛ/ /ɡɫaˈβɛɫ.ɫa/ /ɡɫəˈbɛɫ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛɫ.ɫə/ n fem
glabela entrecejo

glabre /ˈɡɫa.bɾe/ /ˈɡɫa.βɾə/ adj masc
glabro
Sense pèls.

glacial /ɡɫa.siˈaɫ/ adj
glacial
Relatiu o pertanyent al glaç.

glacialment /ɡɫa.siˌaɫˈmen/ /ɡɫa.siˌaɫˈment/ /ɡɫə.siˌaɫˈmen/ /ɡɫə.siˌaɫˈment/ adv
glacialmente

glaciologia /ɡɫa.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɡɫa.si.o.ɫoˈʒi.a/ /ɡɫə.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /ɡɫə.si.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
glaciologia

glacis /ˈɡɫa.sis/ n masc
glacis

glaciòleg /ɡɫa.siˈɔ.ɫek/ /ɡɫə.siˈɔ.ɫək/ n masc
glaciólogo

gland /ˈɡɫan/ /ˈɡɫant/ n masc
glande

glatir /ɡɫaˈti/ /ɡɫaˈtiɾ/ /ɡɫəˈti/ v
alamparse

glauc /ɡɫawk/ adj masc
glauco
(científic, poètic) Verd pàl·lid grisós.

glaucoma /ɡɫawˈko.ma/ /ɡɫəwˈko.mə/ n masc
glaucoma

glaça /ˈɡɫa.sa/ /ˈɡɫa.sə/ n fem
glasa
Cobertura de pastisseria feta de pasta de sucre i clara d’ou.

glaçada /gɫaˈsa.ða/ /gɫəˈsa.ðə/ n fem
helada

glaçar /ɡɫaˈsa/ /ɡɫaˈsaɾ/ /ɡɫəˈsa/ v
helar

glaçó /ɡɫaˈso/ n masc
cubito ice cube

glenoïdal /ɡɫe.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.nu.iˈðaɫ/ adj
glenoideo

glera /ˈɡɫe.ɾa/ /ˈɡɫe.ɾə/ n fem
cascajar

gleva /ˈɡɫe.va/ /ˈɡɫe.βa/ /ˈɡɫə.və/ /ˈɡɫɛ.və/ /ˈɡɫɛ.βə/ n fem
tepe
Bloc de terra compactada per la presència d'arrels.
chuleta
(golf) Tros de gespa arrencat amb el cap del bastó en colpejar la bola, generalment a conseqüència d'un intent d'aconseguir un efecte de retrocés.

gleïsòl /ɡɫe.iˈsɔɫ/ /ɡɫə.iˈsɔɫ/ n masc
gleysol

glicirizina /ɡɫi.si.riˈzi.na/ /ɡɫi.si.riˈzi.nə/ n fem
glicirricina

gliptogènesi /ɡlip.toˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /ɡlip.tuˈʒɛ.nə.zi/ n fem
gliptogénesis

global /ɡɫoˈbaɫ/ /ɡɫuˈbaɫ/ /ɡɫuˈβaɫ/ adj
global
Total, pres en conjunt.

globalització /ɡɫo.ba.ɫi.za.siˈo/ /ɡɫo.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɡɫo.βa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɫu.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
globalización
Acció i efecte de globalitzar.
globalización mundialización
Procés pel qual un fenomen polític, econòmic, social o cultural esdevé d'àmbit universal.

globalment /ɡɫoˌbaɫˈment/ /ɡɫoˌβaɫˈmen/ /ɡɫuˌbaɫˈmen/ /ɡɫuˌβaɫˈmen/ adv
globalmente

globus n masc
globo
Figura en forma esfèrica.
Mitjà aeri de transport, format per una mena de bossa, típicament amb forma ovoide, que conté un gas més lleuger que l'aire que li permet flotar en l'atmosfera.
defensa alta
(esports de raqueta) Cop que imprimeix una trajectòria elevada a la pilota o el volant fins al fons del camp de l'adversari.
balón alto
(futbol) Xut en què la pilota descriu una trajectòria elevada i cobreix una distància horitzontal de desplaçament molt curta.

globus defensiu n masc
globo defensivo

globus ofensiu n masc
globo ofensivo

globus sonda n masc
globo sonda
(meteorologia) Globus aerostàtic no tripulat que porta instruments per mesurar, enregistrar i enviar en altitud dades atmosfèriques com la pressió, la temperatura i la humitat.
(periodisme, política) Notícia intencionada difosa amb el propòsit d’observar la reacció que provoca i obtenir informació per a prendre una decisió.

glop /ˈɡɫop/ n masc
trago

gloriar /gɫo.ɾiˈa/ /gɫo.ɾiˈaɾ/ /gɫu.ɾiˈa/ v
gloriar

gloriosament /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈmen/ /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈment/ /ɡɫo.ɾiˌo.zəˈment/ /ɡɫu.ɾiˌo.zəˈmen/ adv
gloriosamente

glossa /ˈɡɫɔ.sa/ /ˈɡɫɔ.sɔ/ /ˈɡɫɔ.sə/ n fem
glosa
Explicació del sentit d’un mot.

glossilla /ɡɫoˈsi.ʎa/ /ɡɫoˈsi.ʎə/ /ɡɫuˈsi.ʎə/ n fem
glosilla

glotament /ˌɡɫo.taˈmen/ /ˌɡɫo.taˈment/ /ˌɡɫo.təˈmen/ /ˌɡɫo.təˈment/ adv
glotonamente

glotodidàctica n fem
glosodidáctica

glucagonoma /ɡɫu.ka.ɣoˈno.ma/ /ɡɫu.kə.ɣoˈno.mə/ /ɡɫu.kə.ɣuˈno.mə/ n masc
glucagonoma

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ n fem
glucosa

glucèmia /ɡɫuˈsɛ.mi.a/ /ɡɫuˈsɛ.mi.ə/ n fem
glucemia

glucòsid /ɡɫuˈkɔ.zit/ n masc
glucósido

gluten /ˈɡɫu.ten/ /ˈɡɫu.tən/ n masc
gluten

gluó n masc
gluón

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ n fem
glándula

glícid /ˈɡɫi.sit/ n masc
hidrato de carbono

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ n fem
gloria

gobi /ˈɡɔ.βi/ n masc
gobio

gobi cristal·lí n masc
góbido de cristal

godomací /ɡo.ðo.maˈsi/ /ɡo.ðo.məˈsi/ /ɡu.ðu.məˈsi/ n masc
dildo

gofra /ˈɡo.fɾa/ /ˈɡo.fɾə/ n fem
gofre

gofrar /ɡoˈfɾa/ /ɡoˈfɾaɾ/ /ɡuˈfɾa/ v
gofrar

goig /ˈɡɔt͡ʃ/ n masc
gozo
Emoció que resulta d'allò que es posseeix, es desitja o complau.

goigs /ˈɡɔjt͡s/ /ˈɡɔt͡ʃ/ n masc
gozos
Composició mètrica en alabança a la Verge Maria i als Sants.

goja /ˈɡɔ.d͡ʒa/ /ˈɡɔ.d͡ʒɔ/ /ˈɡɔ.ʒa/ /ˈɡɔ.ʒə/ n fem
ninfa

gojosament /ɡoˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ɡoˌd͡ʒo.zaˈment/ /ɡoˌʒo.zaˈmen/ /ɡoˌʒo.zəˈment/ /ɡuˌʒo.zəˈmen/ adv
gozosamente

gojós /ɡoˈd͡ʒos/ /ɡoˈʒos/ /ɡuˈʒos/ adj masc
gozoso

gol /ˈɡɔɫ/ n masc
gol
(esports de pilota, polo) Acció i efecte d'introduir la pilota, la bola o el disc a una porteria fins a traspassar totalment la línia de gol.

gol d'or n masc
gol de oro
(esports de pilota) Sistema de desempat de determinades competicions consistent a prorrogar un partit durant un temps màxim establert fins que un dels dos equips marca un gol, que li atorga la victòria.
(esports de pilota) Gol marcat durant la pròrroga del gol d'or.

gol fantasma n masc
gol fantasma

gol olímpic n masc
gol olímpico

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ n fem
garganta
(anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.
(geografia) Entrada o camí estret.
gula
Excés en menjar i en beure destinat només a fruir-ne i no pas a alimentar-se ni a assedegar-se.
gola
En l'exèrcit, planxa metàl·lica en forma corba amb les punxes cap a munt, agafada amb cadena o cordill i portada en forma de collaret per sobre el pit, que antigament duien alguns oficials per indicar el seu rang i com a reminiscència del que havia estat la cuirassa.

golafre /ɡoˈɫa.fɾe/ /ɡoˈɫa.fɾə/ /ɡuˈɫa.fɾə/ adj
glotón

golafrejar /ɡo.ɫa.fɾeˈd͡ʒa/ /ɡo.ɫa.fɾeˈd͡ʒaɾ/ /ɡo.ɫa.fɾeˈʒa/ /ɡo.ɫə.fɾəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɫə.fɾəˈʒa/ v
glotonear

golbol n masc
balongol

golejada /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ða/ /ɡo.ɫeˈʒa.ða/ /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.ðə/ /ɡu.ɫəˈʒa.ðə/ n fem
goleada

golejador /ɡo.ɫe.d͡ʒaˈðoɾ/ /ɡo.ɫe.ʒaˈðo/ /ɡo.ɫə.ʒəˈðo/ /ɡu.ɫə.ʒəˈðo/ n masc
goleador

golejar /ɡo.ɫeˈd͡ʒa/ /ɡo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡo.ɫeˈʒa/ /ɡo.ɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɫəˈʒa/ v
golear
Fer molts gols.

goleta /ɡoˈɫe.ta/ /ɡoˈɫə.tə/ /ɡuˈɫɛ.tə/ n fem
goleta

golf /ˈɡoɫf/ n masc
golfo
Porció de mar tancada parcialment de terra.
golf
Esport de pilota practicat a l'aire lliure en un camp de golf que consisteix a introduir una bola en una sèrie de forats successius colpejant-la amb un bastó.

golfa /ˈɡoɫ.fa/ /ˈɡoɫ.fə/ n fem
desván

golfo /ˈgoɫ.fo/ /ˈgoɫ.fu/ n masc
gozne

goll /ˈɡoʎ/ n masc
bocio

golosament /ɡoˌɫo.zaˈmen/ /ɡoˌɫo.zaˈment/ /ɡoˌɫo.zəˈment/ /ɡuˌɫo.zəˈmen/ adv
golosamente

goma /ˈɡo.ma/ /ˈɡo.mə/ n fem
goma
Substància d'alt pes molecular que tendeix a inflar-se amb l'aigua i a transformar-se en una massa gelatinosa.
Cosa que es fa servir per esborrar les marques de llapis sobre paper.
Substància obtinguda de la resina de les acàcies, que serveix per enganxar.
(tennis de taula) Revestiment d'una o totes dues cares de la fulla d'una pala format per una o dues capes de goma o cautxú.
Material elàstic que es fa servir per subjectar coses.

goma antitopspin n fem
goma antitopspin

goma d'esborrar n fem
goma de borrar

goma de pics n fem
goma de picos

goma de pics llargs n fem
goma de picos largos

goma elàstica n fem
goma elástica

goma llisa n fem
goma lisa

goma sandvitx n fem
goma soft

gomboldar /ɡom.boɫˈda/ /ɡom.boɫˈdaɾ/ /ɡum.buɫˈda/ v
cuidar
Cuidar d'algú.

gomet /ɡoˈmet/ /ɡoˈmət/ /ɡuˈmɛt/ n masc
gomet
Adhesiu de colors i formes diverses utilitzat en pedagogia preescolar en molts exercicis.

gonella /ɡoˈne.ʎa/ /ɡoˈne.ʎə/ /ɡuˈne.ʎə/ n fem
gonela
(històric) Peça de vestir que duien indistintament homes i dones, formada d'un cos i d'una falda.

gonfanó n masc
gonfalón

gong /ˈɡɔŋ/ /ˈɡɔŋk/ /ˈɡɔŋk/ n masc
gong

googlejar /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡu.ɣɫeˈʒa/ /ɡu.ɣɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫəˈʒa/ v
googlear guglear

googol /ɡuˈɣoɫ/ n masc
gúgol

gorg /ˈɡork/ n masc
poza

gorgera /ɡoɾˈd͡ʒe.ɾa/ /ɡoɾˈʒe.ɾə/ /ɡurˈʒe.ɾə/ n fem
babero

goril·la /ɡoˈɾiɫ.ɫa/ /ɡoˈɾiɫ.ɫə/ /ɡuˈɾi.ɫə/ /ɡuˈɾiɫ.ɫə/ n masc
gorila
Primat herbívor de grans dimensions de la família dels pòngids, amb moltes similituds amb l'ésser humà i que habita una part reduïda de l'Àfrica central.
(figuradament) Persona a qui se li encarreguen feines en les quals s'actua violentament cap a altres persones en cas de requerir-ho la protecció d'unes altres (cas dels guardaespatlles).

gorja /ˈɡɔr.d͡ʒa/ /ˈɡɔr.ʒə/ /ˈɡɔɾ.d͡ʒa/ /ˈɡɔɾ.d͡ʒɔ/ n fem
cañón

gormandejar /ɡor.man.deˈʒa/ /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa/ /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒaɾ/ /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa/ /ɡur.mən.dəˈʒa/ v
golosear

gorra /ˈɡo.ra/ /ˈɡo.rə/ n fem
gorra gorro

gorra de beisbol n fem
gorra

gorra de cop n fem
chichonera

gorra de plat n fem
gorra

gos n masc
perro
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gos d'aigua n masc
perro de aiguas

gosadia /ɡo.zaˈði.a/ /ɡo.zəˈði.ə/ /ɡu.zəˈði.ə/ n fem
osadía

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ v
osar

gossa /ˈɡo.sə/ n fem
perra

gosset /ɡoˈsət/ /ɡuˈsɛt/ n masc
perrito

got /ˈɡot/ adj masc
godo
Relatiu al poble germànic dels gots.

got /ˈɡot/ n masc
vaso
Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.
Unitat per a mesurar la capacitat; té com a referent un got de mida mitjana.
godo
Individu d'un poble germànic originari d’Escandinàvia que va envair gran part de l’Imperi romà.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ n fem
gota
Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.
Element ornamental arquitectònic en forma de gota idealitzada, en especial les que es troben sota els tríglifs.
(medicina) Malaltia provocada per l'àcid úric que ataca a les articulacions, el ronyó i els teixits tous, especialment temuda pels seus atacs aguts de dolor.

gotellada /ɡo.teˈʎa.ða/ /ɡo.təˈʎa.ðə/ /ɡu.təˈʎa.ðə/ n fem
chaparrón

gotós /ɡoˈtos/ /ɡuˈtos/ adj masc
gotoso

govanella /ɡo.vaˈne.ʎa/ /ɡo.βaˈne.ʎa/ n fem
gobanilla

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ n masc
gobierno
Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ n masc
gobernador

governall /ɡo.veɾˈnaʎ/ /ɡo.vəɾˈnaʎ/ /ɡo.βerˈnaʎ/ /ɡo.βeɾˈnaʎ/ /ɡu.vərˈnaʎ/ /ɡu.βərˈnaʎ/ n masc
gobernalle

governament /ɡo.veɾ.naˈment/ /ɡo.vəɾ.nəˈment/ /ɡo.βer.naˈmen/ /ɡo.βeɾ.naˈmen/ /ɡu.vər.nəˈmen/ /ɡu.βər.nəˈmen/ n masc
gobernación

governança /ɡo.veɾˈnan.sa/ /ɡo.vəɾˈnan.sə/ /ɡo.βerˈnan.sa/ /ɡo.βeɾˈnan.sa/ /ɡu.vərˈnan.sə/ /ɡu.βərˈnan.sə/ n fem
gobernanza

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ v
gobernar
Dirigir una embarcació amb l'ajuda del timó.
Dirigir la conducta de persones o coses.
Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

gra /ˈɡra/ n masc
grano

graciosament /ɡɾa.siˌo.zaˈmen/ /ɡɾa.siˌo.zaˈment/ /ɡɾə.siˌo.zəˈmen/ /ɡɾə.siˌo.zəˈment/ adv
graciosamente

graciós /ɡɾa.siˈos/ /ɡɾə.siˈos/ adj masc
gracioso

graduació /ɡɾa.ðu.a.siˈo/ /ɡɾə.ðu.ə.siˈo/ n fem
graduación
Acció d'obtenir un grau o títol en una universitat.
Sistema d'organització de l'alumnat que divideix el seu progrés en graus, cadascun dels quals es cursa en un any acadèmic.

graduadament /ɡɾa.ðuˌa.ðaˈmen/ /ɡɾa.ðuˌa.ðaˈment/ /ɡɾə.ðuˌa.ðəˈmen/ /ɡɾə.ðuˌa.ðəˈment/ adv
graduadamente

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ adv
gradualmente

graduat n masc
graduado

graella /ɡɾaˈe.ʎa/ /ɡɾəˈe.ʎə/ n fem
parrilla

grafia /ɡɾaˈfi.a/ /ɡɾəˈfi.ə/ n fem
grafía

grafit n masc
grafito
Un dels principals minerals en què es presenta el carboni, caracteritzat pel seu color negre lluent i la seva bona conductivitat.
grafiti
Dibuix o escriptura de traç ràpid feta sobre murs, monuments, portes, etc., especialment en espais públics i normalment de forma il·legal.

grafospasme /ɡɾa.fosˈpaz.me/ /ɡɾə.fosˈpaz.mə/ /ɡɾə.fusˈpaz.mə/ n masc
grafospasmo

grafoteràpia /ˌɡɾa.fo.teˈɾa.pi.a/ /ˌɡɾa.fo.təˈɾa.pi.ə/ /ˌɡɾa.fu.təˈɾa.pi.ə/ n fem
grafoterapia

grall /ˈɡɾaj/ /ˈɡɾaʎ/ n masc
chillido
Crit fort, estrident.

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ n fem
grajilla
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).
gralla
Instrument aeròfon de fusta, de doble llengüeta, pavelló obert i tub cònic, d’ús popular.

grallar /ɡɾaˈʎa/ /ɡɾaˈʎaɾ/ v
graznar

gram /ˈɡɾam/ n masc
grama

gramalla /ɡɾaˈma.ʎa/ /ɡɾəˈma.ʎə/ n fem
gramalla

gramaticalment /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈment/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈment/ adv
gramaticalmente

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ n fem
gramática

gran adj
grande
De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.
Que excedeix el nivell ordinari quant a mèrits, qualitats morals, etc.
Elevat en dignitat.
mayor
D'edat avançada, que excedeix un límit de creixença o maduresa.

gran dia adv
entrado el dia

gran eslam n masc
grand slam

gran grup n masc
gran grupo

gran nit adv
noche cerrada

grana /ˈɡɾa.nə/ adj
grana
Dit dels teixits, de color carmí.
Dit dels ocells, de color escarlata.

grana /ˈɡɾa.nə/ n fem
pienso
Menjar que es dóna a les haveries, especialment civada.

granada /ɡɾaˈna.ða/ /ɡɾəˈna.ðə/ n fem
granada
Bomba de mà.

granadí /ɡɾa.naˈði/ /ɡɾə.nəˈði/ adj masc
granadino

granalla /ɡɾaˈna.ʎa/ /ɡɾəˈna.ʎə/ n masc
granalla

granat /ɡɾəˈnat/ adj masc
granado
Madur, amb el gra ben format.

granat /ɡɾəˈnat/ n masc
granate
Mineral del grup dels silicats format per un metall bivalent i un de trivalent.
(invariable) Color roig fosc com la pedra preciosa.

grandiosament /ɡɾan.diˌo.zaˈmen/ /ɡɾan.diˌo.zaˈment/ /ɡɾən.diˌo.zəˈmen/ /ɡɾən.diˌo.zəˈment/ adv
grandiosamente

grandària /ɡɾanˈda.ɾi.a/ /ɡɾənˈda.ɾi.ə/ n fem
grandeza
Capacitat, extensió, mida. Les dimensions o mesures d'un objecte. Per a objectes d'una dimensió, és la longitud, alçada o amplada. Per a objectes de dues dimensions, és la superfície. Per a objectes de tres dimensions, és el volum. L'altura o longitud o amplada d'un ésser viu. L'alçada d'una persona. Parlant de ciutats, gairebé sempre es refereix a la seva extensió o superfície.
mayoria
Major edat per a eixir del poder dels tutors.

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ n masc
granero
(agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.
Lloc fèrtil on abunda el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ n fem
granja

granja de clics n fem
granja de clics

granja escola n fem
granja escuela

granment /ˌɡɾamˈmen/ /ˌɡɾamˈment/ adv
grandemente

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ n fem
rana
(zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.
mono
Peça de roba que cobreix la major part del cos i que està dotada de camals i mànigues, usada principalment com a indumentària de treball.

granulometria /ɡɾa.nu.ɫo.meˈtɾi.a/ /ɡɾə.nu.ɫo.məˈtɾi.ə/ /ɡɾə.nu.ɫu.məˈtɾi.ə/ n fem
granulometría

grapa /ˈɡɾa.pa/ /ˈɡɾa.pə/ n fem
garra
Part de les extremitats d'un quadrúpede que toca a terra.
grapa
Peça metàl·lica que, doblegada, serveix per ajuntar papers o cartons.

grapada /ɡɾaˈpa.ða/ /ɡɾəˈpa.ðə/ n fem
zarpada
Cop donat amb la grapa.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ n fem
grapadora

grapat /graˈpat/ /grəˈpat/ n masc
puñado
Porció d’alguna cosa que cap dins el puny o la mà closa.

graponerament /ɡɾa.poˌne.ɾaˈmen/ /ɡɾa.poˌne.ɾaˈment/ /ɡɾə.poˌne.ɾəˈment/ /ɡɾə.puˌne.ɾəˈmen/ adv
torpemente

gras /ˈɡɾas/ adj masc
graso
Que conté greix.
gordo
Amb molt de greix al cos, voluminós.

grassofòbia /ˌɡɾa.soˈfɔ.bi.a/ /ˌɡɾa.soˈfɔ.bi.ə/ /ˌɡɾa.suˈfɔ.bi.ə/ /ˌɡɾa.suˈfɔ.βi.ə/ n fem
gordofobia

grassonet /ɡɾa.soˈnet/ /ɡɾə.soˈnət/ /ɡɾə.suˈnɛt/ adj masc
regordete

grat /ˈɡɾat/ adj masc
grato

grat /ˈɡɾat/ n masc
agrado

grata-sòl /ˌɡɾa.taˈsɔɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɔɫ/ n masc
rascasuelos

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ n masc
rascacielos
Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ adv
gratamente
D’una manera grata.

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ n masc
rascamiento
Acció de gratar.

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ v
rascar

gratar-se v
rascarse

gratificant /ɡɾa.ti.fiˈkan/ /ɡɾa.ti.fiˈkant/ /ɡɾə.ti.fiˈkan/ /ɡɾə.ti.fiˈkant/ adj
gratificador

gratificar /ɡɾa.ti.fiˈka/ /ɡɾa.ti.fiˈkaɾ/ /ɡɾə.ti.fiˈka/ v
gratificar

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ n fem
gratitud

gratuït /ɡɾa.tuˈit/ /ɡɾə.tuˈit/ adj masc
gratuito

gratuïtament /ɡɾa.tuˌi.taˈmen/ /ɡɾa.tuˌi.taˈment/ /ɡɾə.tuˌi.təˈmen/ /ɡɾə.tuˌi.təˈment/ adv
gratuitamente

grau n masc
estudios de grado
Títol o graduació que en les universitats es dona al que es gradua.

grau d'instrucció n masc
grado de instrucción

graula /ˈɡɾaw.ɫa/ /ˈɡɾaw.ɫə/ n fem
grajo
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge negre amb part de la cara nua (Coloeus frugilegus).

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ n fem
grava
(construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..
gravilla
(geomorfologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 2 i 20 mm.
(geoarqueologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 10 i 200 mm.

gravador /ɡɾa.vaˈðoɾ/ /ɡɾa.βaˈðo/ /ɡɾa.βaˈðoɾ/ /ɡɾə.vəˈðo/ /ɡɾə.βəˈðo/ n masc
gravador

gravamen /ɡɾaˈva.men/ /ɡɾaˈβa.men/ /ɡɾəˈva.mən/ /ɡɾəˈβa.mən/ n masc
gravamen

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ v
grabar
Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.
(dret) Carregar amb un impost.
filmar
Fixar una idea o un sentiment amb profunditat en algú.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ n fem
gravedad
L'estat o condició de ser greu.
Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó n masc
gravitón

grec adj masc
griego
Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec n masc
griego
Ciutadà de Grècia.
(només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec antic n masc
griego antiguo

grec modern n masc
griego moderno

greda /ˈɡɾe.ða/ /ˈɡɾə.ðə/ /ˈɡɾɛ.ðə/ n fem
greda

green /ˈɡɾin/ n masc
green

green de pitchs n masc
pitching green

green de pràctiques n masc
green de entrenamiento

green en regla n masc
green en regulación

green equivocat n masc
green equivocado

green provisional n masc
green provisional

greensome n masc
greensome

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ n masc
gregal

gregalada /ɡɾe.ɣaˈɫa.ða/ /ɡɾə.ɣəˈɫa.ðə/ n fem
gregal fuerte

gregari /ɡɾeˈɣa.ɾi/ /ɡɾəˈɣa.ɾi/ adj masc
gregario

gregari /ɡɾeˈɣa.ɾi/ /ɡɾəˈɣa.ɾi/ n masc
gregario
(esports) En ciclisme, membre d'un grup de ciclistes, la funció del qual és minimitzar-li l'esforç al líder del grup.

gregorià /ɡɾe.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣu.ɾiˈa/ adj masc
gregoriano

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ n masc
grasa

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ v
engrasar

grell /ˈɡɾeʎ/ n masc
galladura
Senyal com un pic de sang en el rovell de l’ou quan és fecundat.

gremi /ˈɡɾɛ.mi/ n masc
gremio

gresca /ˈɡɾes.ka/ /ˈɡɾəs.kə/ /ˈɡɾɛs.kə/ n fem
gresca
Baralla sorollosa entre diverses persones (generalment amb el verb buscar).

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ n masc
crisol
(metal·lúrgia) Recipient de material refractari per a fondre metalls a alta temperatura.
(metal·lúrgia) Cavitat inferior d’un forn de cup.
Situació en què té lloc una assimilació sociocultural entre individus de procedències diverses.

greu /ˈɡɾew/ adj
grave
Aplicat a la música o la parla, de to baix.
Aplicat a un fet o un assumpte d'importància, amb connotacions negatives.
Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ n masc
agravio
Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.
agravio comparativo
Motiu greu de queixa.

greument /ˌɡɾewˈmen/ /ˌɡɾewˈment/ adv
gravemente

grifolar /gɾi.foˈlaɾ/ /gɾi.foˈɫa/ /gɾi.fuˈɫa/ v
pimpollecer

grill /ˈɡɾiʎ/ n fem
grillo
Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.
Brot tendre d'una llavor, d'un tubercle, d’un bulb.
gajo
Part, separada per membranes, de certs fruits, especialment cítrics.

grilló /ɡɾiˈʎo/ n masc
grillete

grimpar /ɡɾimˈpa/ /ɡɾimˈpaɾ/ v
trepar

grinyol /ɡɾiˈɲɔɫ/ n masc
chirrido
So agut que fa certs materials quan freguen amb un altre.
gañido
Crit agut de queixa del gos i altres animals.

grinyolar /ɡɾi.ɲoˈɫa/ /ɡɾi.ɲoˈɫaɾ/ /ɡɾi.ɲuˈɫa/ v
chirriar
Fer un sorolls estridents provocats pel fregadís entre objectes.
gañir
Cridar de forma aguda el gos, o altres animals, de dolor o per queixar-se.

grip n fem
gripe

gripalització /ɡɾi.pa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɾi.pa.ɫi.za.siˈo/ /ɡɾi.pə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
gripalización

gripalitzar /ɡɾi.pa.ɫiˈd͡za/ /ɡɾi.pa.ɫiˈza/ /ɡɾi.pa.ɫiˈzaɾ/ /ɡɾi.pə.ɫiˈd͡za/ v
gripalizar

gripau n masc
sapo

gris adj masc
gris
Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

gris n masc
gris
Aire amb fred viu.

grisejar /ɡɾi.zeˈd͡ʒa/ /ɡɾi.zeˈd͡ʒaɾ/ /ɡɾi.zeˈʒa/ /ɡɾi.zəˈd͡ʒa/ /ɡɾi.zəˈʒa/ v
tirar a gris

grisenc /ɡɾiˈzeŋ/ /ɡɾiˈzeŋk/ /ɡɾiˈzəŋk/ /ɡɾiˈzɛŋ/ /ɡɾiˈzɛŋk/ adj masc
grisáceo

grisó /ɡɾiˈzo/ adj masc
grisón
Relatiu o pertanyent al dialecte grisó.

grisó /ɡɾiˈzo/ n masc
grisón
Persona que habita o és originària de la regió dels Grisons.

grisú /ɡɾiˈzu/ n masc
grisú

griu /ˈɡɾiw/ n masc
grifo

groc adj masc
amarillo
Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc n masc
amarillo
Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

groc de Nàpols /ˌɡɾɔɡ.dəˈna.poɫs/ /ˌɡɾɔɡ.dəˈna.puɫs/ n masc
amarillo de Nápoles

groc de cadmi /ˌɡɾɔɡ.dəˈkad.mi/ n masc
amarillo de cadmio

groc de l'Índia /ˌɡɾɔɡ.dəˈɫin.di.ə/ n masc
amarillo indio

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ adj masc
groenlandés
Relatiu o pertanyent a Groenlàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ n masc
groenlandés
Individu natural de Groenlàndia.
(només singular) Llengua esquimoaleuta parlada a Groenlàndia.

grog /ˈɡɾɔk/ n masc
grog

groguejar /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒa/ /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ɡɾo.ɣeˈʒa/ /ɡɾo.ɣəˈd͡ʒa/ /ɡɾu.ɣəˈʒa/ v
amarillear

grogui /ˈɡɾɔ.ɣi/ adj
grogui

groller /ɡɾoˈʎe/ /ɡɾoˈʎeɾ/ /ɡɾuˈʎe/ adj masc
grosero

grollerament /ɡɾoˌʎe.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌʎe.ɾaˈment/ /ɡɾoˌʎe.ɾəˈment/ /ɡɾuˌʎe.ɾəˈmen/ adv
groseramente

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ n masc
columpio hamaca

gronxar /ɡɾoɲˈt͡ʃa/ /ɡɾoɲˈt͡ʃaɾ/ /ɡɾoɲˈʃa/ /ɡɾuɲˈʃa/ v
balancear

grop /ˈɡɾop/ n masc
nudo
Nus dels arbres.
codillo
Part de la branca que queda unida al tronc quan aquella es talla.
reventón
Dificultat gran en què algú es troba.
nubarrón
Nuvolada tempestuosa formada de sobte.

gropa /ˈɡɾo.pa/ /ˈɡɾo.pə/ n fem
grupa

gros adj masc
grande
Considerable en volum.

gros n masc
grueso
La part més important d'un tot.
gros
Moneda de plata múltiple del diner.

grossa /ˈɡɾɔ.sa/ /ˈɡɾɔ.sɔ/ /ˈɡɾɔ.sə/ n fem
gordo
Premi més important d'una loteria.
gruesa
Dotze dotzenes

grossament /ˌɡɾɔ.saˈmen/ /ˌɡɾɔ.saˈment/ /ˌɡɾɔ.səˈmen/ /ˌɡɾɔ.səˈment/ adv
por encima

grosser /ɡɾoˈse/ /ɡɾoˈseɾ/ /ɡɾuˈse/ adj masc
grosero

grosserament /ɡɾoˌse.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌse.ɾaˈment/ /ɡɾoˌse.ɾəˈment/ /ɡɾuˌse.ɾəˈmen/ adv
groseramente

grossesa /ɡɾoˈse.za/ /ɡɾoˈsə.zə/ /ɡɾuˈsɛ.zə/ n fem
bombo
Senyals visibles d’embaràs amb una panxa grossa.

grosz n masc
grosz

grotesc /ɡɾoˈtesk/ /ɡɾoˈtəsk/ /ɡɾuˈtɛsk/ adj masc
grotesco

grotescament /ɡɾoˌtes.kaˈmen/ /ɡɾoˌtes.kaˈment/ /ɡɾoˌtəs.kəˈment/ /ɡɾuˌtɛs.kəˈmen/ adv
grotescamente

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ n fem
grulla grúa
Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).
grúa
Màquina per a aixecar i moure càrregues pesades amb un braç articulat.
grúa remolque
Camió per a remolcar vehicles.

gruix /ˈɡɾujʃ/ /ˈɡɾuʃ/ n masc
grueso

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ adj masc
recio

grumeig /ɡɾuˈmet͡ʃ/ /ɡɾuˈmət͡ʃ/ /ɡɾuˈmɛt͡ʃ/ n masc
cebo

grumejar /gɾu.meˈd͡ʒa/ /gɾu.meˈd͡ʒaɾ/ /gɾu.məˈʒa/ v
cebar

grumet /ɡɾuˈmet/ /ɡɾuˈmɛt/ n masc
grumete

grumoll /ɡɾuˈmoʎ/ n masc
grumo

gruny /ˈɡɾuɲ/ n masc
gruñido

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ v
gruñir
Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.
roncar
Fer-se notar un soroll apagat.

grunyit /ɡɾuˈɲit/ n masc
gruñido

grup /ˈɡɾup/ n masc
grupo

grup amino n masc
grupo amino

grup classe n masc
clase

grup de col·loqui n masc
grupo coloquial

grup de discussió n masc
grupo de discusión

grup de recerca n masc
grupo de investigación

grup de risc n masc
grupo de riesgo

grup de treball n masc
grupo de trabajo

grup diana n masc
grupo diana

grup escolar n masc
grupo escolar

grup flexible n masc
grupo flexible

grup heterogeni n masc
grupo heterogéneo

grup homogeni n masc
grupo homogéneo

grup mitjà n masc
grupo medio

grup social n masc
grupo social

grupal /ɡɾuˈpaɫ/ adj
grupal

gruta /ˈɡɾu.ta/ /ˈɡɾu.tə/ n fem
gruta

gruyère /ɡɾuˈjɛr/ n masc
gruyer

gràcia /ˈɡɾa.si.a/ /ˈɡɾa.si.ə/ /ˈɡɾa.sja/ /ˈɡɾa.sjə/ n fem
gracia
Resultar plaent.
Traç decoratiu que forma la terminació de les astes dels caràcters d'una tipografia.

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ Interjection
gracias
Expressió per a manifestar agraïment.

gràfic vectorial n masc
gráfico vectorial

gràficament /ˌɡɾa.fi.kaˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kaˈment/ /ˌɡɾa.fi.kəˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kəˈment/ adv
gráficamente

grèvol /ˈɡɾe.voɫ/ /ˈɡɾe.βoɫ/ /ˈɡɾɛ.voɫ/ /ˈɡɾɛ.vuɫ/ n masc
acebo
Fusta del grèvol, molt apreciada en ebenisteria.
grévol
Ocell fasianiforme de la família dels tetraònids (Tetrastes bonasia o Bonasia bonasia) de color gris terrós i tacat a franges, que viu al centre i nord d'Europa i algunes regions d'Àsia.

grífol /ˈgɾi.foɫ/ /ˈgɾi.fuɫ/ n masc
pimpollo
El lluc o brot que treuen de nou els arbres i les plantes.
borbollón
Grífol d'aigua: El raig que fa l'aigua de baix a dalt, elevant-se sobre la superfície.
pimpollos
Fer o traure grífols: Brotar les plantes, treure llucs nous.

grímpola /ˈɡɾim.po.ɫa/ /ˈɡɾim.po.ɫə/ /ˈɡɾim.pu.ɫə/ n fem
grímpola

grípia /ˈɡɾi.pi.a/ /ˈɡɾi.pi.ə/ n fem
pesebre

grívia /ˈɡɾi.vi.a/ /ˈɡɾi.vi.ə/ /ˈɡɾi.βi.a/ /ˈɡɾi.βi.ə/ n fem
maragota
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus bergylta)
bodion verde
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus viridis)

guacamole /ɡwa.kaˈmo.ɫe/ /ɡwə.kəˈmo.ɫe/ n masc
guacamole

guaita /ˈɡwaj.ta/ /ˈɡwaj.tə/ n fem
asomo
Acció de guaitar.

guaita /ˈɡwaj.ta/ /ˈɡwaj.tə/ n neut
centinela
Sentinella, l'encarregat de vigilar.

guaitar /ɡwajˈta/ /ɡwajˈtaɾ/ /ɡwəjˈta/ v
mirar vigilar
aguaitar
mirar
mirar

gual /ˈɡwaɫ/ n masc
vado
En un riu, zona amb el fons ferm i la fondària prou reduïda per poder passar-hi a peu o en vehicle.
Enfonsament suau en una vorera per facilitar l'accés a vehicles.

guanabaner /ɡwa.na.baˈneɾ/ /ɡwa.na.βaˈne/ n masc
guanábano

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ n masc
guante
Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.
(pilota basca) Bossa de cuir amb didals d'una cesta, situada a l'extrem superior i subjectada al canell, dintre la qual el jugador introdueix la mà per sostenir la cesta.

guant de batre n masc
guante de batear

guant del porter n masc
cazo

guant del primera base n masc
guante del primera base

guant del receptor n masc
guante del receptor

guantera /ɡwanˈte.ɾa/ /ɡwənˈte.ɾə/ n fem
guantera
Calaix petit al costat del tauler dels automòbils usat per tal de desar coses.

guany /ˈˈɡwaɲ/ n masc
ganancia

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ adj masc
ganador
Que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ n masc
ganador
Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar /ɡoˈɲa/ /ɡuˈɲa/ /ɡwaˈɲa/ /ɡwaˈɲaɾ/ v
ganar

guanyar la posició v
ganar la posición

guanyar una base v
adelantar una base

guanyar-se la vida v
ganarse la vida

guanàbana /ɡwaˈna.ba.na/ /ɡwəˈna.βə.nə/ n fem
guanábana

guaraní /ɡwa.ɾaˈni/ /ɡwə.ɾəˈni/ n masc
guaraní
(invariable) Llengua ameríndia parlada al Paraguai i part dels estats limítrofes.
Unitat monetària del Paraguai.

guaraní /ɡwa.ɾaˈni/ /ɡwə.ɾəˈni/ n neut
guaraní

guarda /ˈɡwar.də/ /ˈɡwaɾ.ða/ n fem
defensa
(hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Peça de l'equip d'un porter que s'utilitza per a protegir-se la cama.
guardia
(futbol americà) Cadascun dels dos jugadors de la línia ofensiva situats a banda i banda del central, que s'encarreguen principalment de protegir el quarterback de les entrades dels adversaris.

guarda dret n masc
guardia derecho

guarda esquerre n masc
guardia izquierdo

guardabosc /ˌɡwar.dəˈβɔsk/ /ˌɡwaɾ.ðaˈbɔsk/ n neut
guardabosque

guardabraç n masc
protector de brazo

guardaespatlles /ˌɡwar.dəsˈpaʎ.ʎəs/ /ˌɡwar.ða.esˈpaʎ.ʎes/ /ˌɡwaɾ.ða.esˈpaɫ.ɫes/ /ˌɡwaɾ.ðəsˈpaɫ.ɫəs/ n neut
guardaespaldas

guardamalucs /ˌɡwar.də.məˈɫuks/ /ˌɡwaɾ.ða.maˈɫuks/ n masc
protector de cadera

guardamà /ˌɡwar.dəˈma/ /ˌɡwaɾ.ðaˈma/ n masc
guardamano

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ v
guardar
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardiola /ɡwar.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫɔ/ /ɡwər.diˈɔ.ɫə/ n fem
hucha
Receptacle sòlid i tancat, amb una escletxa per on es posen els diners que estan destinats a fer estalvi.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ n masc
guardián

guardonat /ɡwaɾ.ðoˈnat/ /ɡwər.duˈnat/ /ɡwər.ðuˈnat/ /ɡwəɾ.ðoˈnat/ adj masc
galardonado

guaret /ɡwaˈɾet/ /ɡwəˈɾet/ n masc
barbecho

guaretar /ɡwa.ɾeˈta/ /ɡwa.ɾeˈtaɾ/ /ɡwə.ɾəˈta/ v
barbechar

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ v
curar

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ n fem
guarnición
Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.
Part d'una arma, normalment de tall, que protegeix la mà.
Complements per a guarnir, en especial en elements tèxtils.
Corretges i altres complements que serveixen per a agafar una cavalcadura o animal de tir a la sella o al carro, o bé aquells que serveixen per a governar-lo.
Per extensió, corretges i encoixinades, de cascos (especialment els militars), paracaigudes i aparells similars.
En mecànica, especialment en frens, peça que en cobreix una altra de metàl·lica, pesada per a realitzar un fregament amb una tercera peça mòbil, típicament un disc.

guarnir /ɡwarˈni/ /ɡwaɾˈni/ /ɡwaɾˈniɾ/ /ɡwərˈni/ v
armar
Preparar quelcom o un lloc estratègic per protegir-lo o fer-lo útil militarment.
equipar
Equipar i preparar una màquina o qualsevol objecte perquè realitzi certa funció.

guarnit /ɡwaɾˈnit/ /ɡwərˈnit/ adj masc
adornado

guatemalenc /ɡwa.te.maˈɫeŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫəŋk/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋk/ adj masc
guatemalteco

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ n fem
codorniz

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ n fem
guerra
Conflicte amb armes.

guerrejar /ɡe.reˈd͡ʒa/ /ɡe.reˈd͡ʒaɾ/ /ɡe.reˈʒa/ /ɡə.rəˈd͡ʒa/ /ɡə.rəˈʒa/ v
guerrear
Lluitar en una guerra.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ adj masc
guerrero
Relatiu a la guerra.
Bel·licós, que lluita i continua cap endavant malgrat l'adversitat.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ n masc
guerrero
Persona que fa la guerra, bel·licosa.

guerrera /geˈre.ɾa/ /gəˈre.ɾə/ n fem
guerrera
Per extensió, jaqueta no militar que té un tall similar a l'anterior i que també es corda fins al coll.

guerrilla /ɡeˈri.ʎa/ /ɡəˈri.ʎə/ n fem
guerrilla

guerxar /ɡerˈt͡ʃa/ /ɡeɾˈt͡ʃa/ /ɡeɾˈt͡ʃaɾ/ /ɡərˈʃa/ v
abombar
(transitiu) Deformar un cos pla fent-lo prendre una forma corba.

guetització /ge.ti.d͡za.siˈo/ /gə.tid.zə.siˈo/ n fem
guetificación

guetitzar /ɡe.tiˈd͡za/ /ɡe.tiˈd͡zaɾ/ /ɡə.tidˈza/ v
guetizar

gueto /ˈɡe.to/ /ˈɡɛ.tu/ n masc
gueto

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n fem
guía
Manual que serveix per orientar-se amb una tasca o en un lloc desconegut.
Via per la qual discorre un objecte.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n neut
guía
Persona que vol guiar una altra.
(beisbol) Cadascun dels dos membres d'un equip atacant situats al box del guia que s'encarreguen de transmetre les indicacions de l'entrenador al batedor i els corredors, i de dirigir-los.

guia de primera base n neut
guía de primera base

guia de tercera base n neut
guía de tercera base

guia didàctica n fem
guía didáctica

guia turística n fem
guía turística

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ v
guiar
Fer de guia.

guiatge /ɡiˈa.d͡ʒe/ /ɡiˈa.d͡ʒə/ n masc
guía
Acció de guiar.
guiaje
(històric) Salconduit de mercaders i mercaderies per a fires i mercats.
guidismo
Moviment escolta femení.

guilleume /ɡiˈʎɛw.me/ /ɡiˈʎɛw.mə/ n masc
guillame

guillotinar /ɡi.ʎo.tiˈna/ /ɡi.ʎo.tiˈnaɾ/ /ɡi.ʎu.tiˈna/ v
guillotinar

guimbalet n masc
guimbalete

guimbarda /ɡimˈbar.də/ /ɡimˈbaɾ.ða/ n fem
armónica de boca

guimbarro /ɡimˈba.ro/ /ɡimˈba.ru/ n masc
mendrugo
Tros de pa.

guindamaina /ɡin.daˈmaj.na/ /ɡin.dəˈmaj.nə/ n fem
guindamaina

guineu n fem
raposa zorro
Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.
guadaña
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Alopias vulpinus)

guineà adj masc
guineano
Relatiu o pertanyent a Guinea, Guinea Bissau o Guinea Equatorial.

guineà n masc
guineano
Persona que habita o és originària de Guinea, Guinea Bissau o Guinea Equatorial.

guingueta /ɡiŋˈɡe.ta/ /ɡiŋˈɡə.tə/ /ɡiŋˈɡɛ.tə/ n fem
barraca
Construcció portàtil per allotjar una petita atracció de fira.
chiringuito
Establiment o construcció no fixa situada a la vora d'una platja per vendre-hi begudes o aliments.

guinyol /ɡiˈɲɔɫ/ n masc
guiñol

guionista /ɡi.oˈnis.ta/ /ɡi.oˈnis.te/ /ɡi.oˈnis.tə/ /ɡi.uˈnis.tə/ n neut
guionista

guipuscoà /ɡi.pus.koˈa/ /ɡi.pus.kuˈa/ adj masc
guipuzcoano
Relatiu o pertanyent a Guipúscoa o als seus habitants.

guipuscoà /ɡi.pus.koˈa/ /ɡi.pus.kuˈa/ n masc
guipuzcoano
Dialecte del basc parlat a la província de Guipúscoa i a part de Navarra.

guirigall /ɡi.ɾiˈɣaj/ /ɡi.ɾiˈɣaʎ/ n masc
guirigay

guisa /gi.za/ /gi.zə/ n fem
guisa

guitarra /ɡiˈta.ra/ n fem
guitarra jarana

guitarra acústica n fem
guitarra acústica

guitarra batent n fem
guitarra batiente

guitarra clàssica n fem
guitarra clásica

guitarra de doble mànec n fem
guitarra de doble mástil

guitarra elèctrica n fem
guitarra eléctrica

guitarra flamenca n fem
guitarra flamenca

guitarra lira n fem
guitarra-lira

guitarra llatina n fem
guitarra latina

guitarra llaüt n fem
guitarra-laúd

guitarra moresca n fem
guitarra morisca

guitarrista /ɡi.taˈris.ta/ /ɡi.taˈris.te/ /ɡi.təˈris.tə/ n neut
guitarrista

guitarró /gi.taˈro/ /gi.təˈro/ n masc
guitarrillo

guix n masc
yeso
Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
tiza yeso
Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.
tiza gis
(billar) Dau compost de guix amb una base de cola que s'aplica a la sola d'un tac, utilitzat per a evitar que el tac rellisqui en impactar contra la bola d'atac.

guixa /ˈɡi.ʃa/ /ˈɡi.ʃə/ n fem
almorta

guió /ɡiˈo/ n masc
guión
Un dels signes utilitzats en l'alfabet braille.
Argument on s'expressen tots els detalls d'una obra teatral, de cinema, anunci televisiu, o qualsevol altre actuació que mereixí ser pautada i, fins i tot, els còmics.

guió il·lustrat n masc
storyboard

gula /ˈɡu.ɫa/ /ˈɡu.ɫə/ n fem
gula

gules /ˈɡu.ɫes/ /ˈɡu.ɫəs/ n masc
gualda

gumener /ɡu.meˈne/ /ɡu.meˈneɾ/ /ɡu.məˈne/ n masc
cordelero

gurmet /ɡurˈmɛt/ /ɡuɾˈmet/ n neut
gourmet

guru /ˈɡu.ɾu/ n masc
gurú
Guia espiritual hindú.

gusarapa /ɡu.zaˈɾa.pa/ /ɡu.zəˈɾa.pə/ n fem
coco
Fantasma nocturn que atemoreix a les criatures.

gusla /ˈɡuz.ɫa/ /ˈɡuz.ɫə/ n fem
arpa rusa

guspirejar /ɡus.pi.ɾeˈd͡ʒa/ /ɡus.pi.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ɡus.pi.ɾeˈʒa/ /ɡus.pi.ɾəˈd͡ʒa/ /ɡus.pi.ɾəˈʒa/ v
chisporrotear

gust /ˈɡust/ n masc
gusto
Sentit que permet percebre els sabors.
sabor
plaer

gustar /ɡusˈta/ /ɡusˈtaɾ/ v
gustar

gustosament /ɡusˌto.zaˈmen/ /ɡusˌto.zaˈment/ /ɡusˌto.zəˈmen/ /ɡusˌto.zəˈment/ adv
gustosamente

gustós adj masc
sabroso
Que té el seu punt correcte de sal, en contraposició a sonso.
gustoso
Que agrada, que té el sabor adequat.

gutxo /ˈɡu.t͡ʃo/ /ˈɡu.t͡ʃu/ n masc
pailona
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Centroscymnus coelolepis)
quelvacho
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Centrophorus granulosus)

gutxo boreal n masc
tiburón boreal

guàrdia /ˈɡwar.di.ə/ /ˈɡwaɾ.ði.a/ n fem
guardia
Cos armat encarregat de la protecció o custòdia d’una persona o d’una cosa.

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ n masc
géiser

gàbia /ˈɡa.bi.a/ /ˈɡa.βi.ə/ n fem
jaula

gàlib /ˈɡa.ɫip/ n masc
gálibo
Conjunt de dimensions màximes d’un vehicle i de les construccions per on pot passar.
Plantilla de les quadernes d’una nau per a la seva construcció.

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ adj
galico
(química) Relatiu al gal·li.
gálico galo
Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gàrgola /ˈɡar.ɡu.ɫə/ /ˈɡar.ɣu.ɫə/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫa/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫə/ n fem
gárgola

gèlid /ˈd͡ʒɛ.ɫit/ /ˈʒɛ.ɫit/ adj masc
gélido

gèminis /ˈd͡ʒɛ.mi.nis/ /ˈʒɛ.mi.nis/ n neut
géminis

gènere n masc
género
Conjunt de persones o coses amb característiques semblants.
Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gènere femení n masc
género femenino
Categoria gramatical corresponent a tots els termes referits al sexe femení o assimilables per l’ús.
Conjunt de totes les dones.

gènesi /ˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /ˈʒɛ.nə.zi/ n fem
génesis

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ n masc
azufaifa

gòbids /ˈɡɔ.βits/ n masc
góbidos

gòspel /ˈɡɔs.peɫ/ /ˈɡɔs.pəɫ/ n masc
góspel

gòtic /ˈɡɔ.tik/ adj masc
gótico

góndol /ˈɡon.doɫ/ /ˈɡon.duɫ/ n masc
hembra

gúmena /ˈɡu.me.na/ /ˈɡu.mə.nə/ n fem
gúmena

ha /ˈha/ Interjection
ja
Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

ha ha /ˈhaˈha/ Interjection
ja ja ja
Imitació d’una riallada.

habilitació /a.bi.ɫi.ta.siˈo/ /ə.βi.ɫi.tə.siˈo/ n fem
habilitación

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ v
habilitar

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
destreza

habilitat social n fem
habilidad social

habitació /a.bi.ta.siˈo/ n fem
habitación

habitacle /a.biˈta.kɫe/ /ə.βiˈta.kɫə/ n masc
habitáculo

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ n neut
habitante
Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ v
habitar

habitatge /a.biˈta.d͡ʒe/ n masc
vivienda

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ adj
habitual

habitualment /a.bi.tuˌaɫˈment/ /a.βi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈment/ /ə.βi.tuˌaɫˈmen/ adv
habitualmente

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ v
habituar

habitud /a.biˈtut/ /ə.βiˈtut/ n fem
hábito

hac /ˈak/ n fem
hache

haca /ˈa.ka/ /ˈa.kə/ n fem
jaca

hacanea /a.kaˈne.a/ /ə.kəˈne.ə/ n fem
hacanea

hades /ˈa.ðes/ /ˈa.ðəs/ n masc
hades

hadró n masc
hadrón

hafni n masc
hafnio

hagiotoponímia /a.d͡ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /a.ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /ə.ʒi.o.to.poˈni.mi.ə/ /ə.ʒi.u.tu.puˈni.mi.ə/ n fem
hagiotoponimia

hagiotopònim /a.d͡ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /a.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.u.tuˈpɔ.nim/ n masc
hagiotopónimo

haik /ˈhajk/ n masc
jaique

haima /ˈhaj.ma/ /ˈhaj.mə/ n fem
jaima

haitià /aj.tiˈa/ /əj.tiˈa/ adj masc
haitiano
Relatiu o pertanyent a Haití.

haitià /aj.tiˈa/ /əj.tiˈa/ n masc
haitiano
Persona que habita o és originària de Haití.

haixix /ajˈʃiʃ/ /aˈʃiʃ/ /əˈʃiʃ/ n masc
hachís

halal /haˈɫaɫ/ /həˈɫaɫ/ adj
halal

halar /aˈɫa/ /aˈɫaɾ/ /haˈɫa/ /haˈɫaɾ/ /həˈɫa/ /həˈɫa/ /əˈɫa/ /ʒəˈla/ v
halar
(argot mariner) Estirar un cap, ormeig o embarcació per treure'l de l'aigua.

halibut /a.ɫiˈbut/ /ə.ɫiˈβut/ n masc
fletán

hall /ˈhɔɫ/ n masc
vestíbulo

halloweenià /ha.ɫo.wi.niˈa/ adj masc
halloweeniano

halo /ˈa.ɫo/ /ˈa.ɫu/ n masc
halo

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ n masc
halógeno

ham /ˈam/ n masc
anzuelo

hamburguesa /am.buɾˈɣe.za/ /əm.burˈɡɛ.zə/ /əm.burˈɣɛ.zə/ /əm.buɾˈɣə.zə/ n fem
hamburguesa

hamburguès /am.buɾˈɣes/ /əm.burˈɡɛs/ /əm.burˈɣɛs/ /əm.buɾˈɣəs/ adj masc
hamburgués
Relatiu o pertanyent a Hamburg.

hamburguès /am.buɾˈɣes/ /əm.burˈɡɛs/ /əm.burˈɣɛs/ /əm.buɾˈɣəs/ n masc
hamburgués
Persona que habita o és originària de Hamburg.

handbol /amˈbɔɫ/ /andˈbɔɫ/ /əmˈbɔɫ/ n masc
balonmano

handbol d'onze n masc
balonmano a once

handicap /ˈhan.di.kap/ /ˈhan.di.kəp/ n masc
handicap

handicap del camp n masc
handicap del campo

handicapar /an.di.kaˈpa/ /an.di.kaˈpaɾ/ /ən.di.kəˈpa/ v
handicapar

haplologia /a.pɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.pɫo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pɫo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
haplología

harem /aˈɾem/ /əˈɾɛm/ n masc
harén
Secció de la casa dels musulmans on viuen les dones.
Grup de dones que viuen a casa del cap d'una família musulmana, que poden ser familiars, concubines o personal del servei domèstic.

harmala /aɾˈma.ɫa/ /ərˈma.ɫə/ n fem
alharma

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ n fem
armonía

harmoniosament /ar.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈment/ /ər.mu.niˌo.zəˈmen/ /əɾ.mo.niˌo.zəˈment/ adv
harmoniosamente

harmonitzar /ar.mo.niˈd͡za/ /aɾ.mo.niˈd͡zaɾ/ /ər.mu.nidˈza/ v
armonizar
(intransitiu) Estar en harmonia.

harmoniós /aɾ.mo.niˈos/ /ər.mu.niˈos/ /əɾ.mo.niˈos/ adj masc
armonioso

harmònica /aɾˈmɔ.ni.ka/ n fem
armónica

harmònicament /arˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈment/ /ərˌmɔ.ni.kəˈmen/ /əɾˌmɔ.ni.kəˈment/ adv
armónicamente

harmònium /aɾˈmɔ.ni.um/ n masc
armonio

harúspex /aˈɾus.peks/ /əˈɾus.pəks/ n masc
arúspice
Endeví de l'antiga Roma que interpretava presagis a través de l'estudi de les vísceres de les víctimes.

hassi n masc
hasio

hat-trick /ˌhatˈtɾik/ n masc
hat trick

haussa /ˈhaw.sa/ /ˈhaw.sə/ n masc
hausa
Llengua txadiana parlada pel poble del nord de Nigèria i del sud-est de Níger, i com a llengua franca principalment al Txad, el Sudan i Ghana.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ n masc
haber
Possessió d'algú, moble o immoble.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ v
haber
Tenir en possessió.

haver de v
tener que deber
(seguit d’infinitiu) Valor d’obligació o necessitat.
deber de
(seguit d’infinitiu) Valor de possibilitat o probabilitat.
ir a
(seguit d’infinitiu) Valor de futur o prospecció.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ v
haber

haveria /a.veˈri.a/ /a.βeˈri.a/ /ə.vəˈri.ə/ /ə.βəˈri.ə/ n fem
acémila

havà /aˈva/ /aˈβa/ /əˈva/ adj masc
habano
Relatiu o pertanyent a l'Havana.

havà /aˈva/ /aˈβa/ /əˈva/ n masc
habano
Persona que habita o és originària de l'Havana.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ adj masc
hawaiano
Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ n masc
hawaiano
Individu natural de Hawaii.
(només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

he he /ˈheˈhe/ Interjection
je je je

hebraïtzar /e.bɾa.iˈzaɾ/ /e.βɾa.iˈd͡za/ /e.βɾa.iˈza/ /ə.βɾə.iˈd͡za/ v
hebraizar

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ adj masc
hebreo
Relatiu o pertanyent a l'hebraisme o judaisme.

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ n masc
hebreo
Llengua semítica parlada a Israel.

hebreu antic n masc
hebreo antiguo

hecatombe /e.kaˈtom.be/ /ə.kəˈtom.bə/ n fem
hecatombe

hectàrea /ekˈta.ɾe.a/ /əkˈta.ɾe.ə/ n fem
hectárea

hedonisme /e.ðoˈniz.me/ /ə.ðoˈniz.mə/ /ə.ðuˈniz.mə/ n masc
hedonismo

hedonista /e.ðoˈnis.ta/ /e.ðoˈnis.te/ /ə.ðoˈnis.tə/ /ə.ðuˈnis.tə/ adj
hedonista

hegemonia /e.d͡ʒe.moˈni.a/ /ə.ʒə.muˈni.ə/ n fem
hegemonia

heli n masc
helio

helicoïdal /e.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ku.iˈðaɫ/ adj
helicoidal

helicòpter /e.ɫiˈkɔp.teɾ/ n masc
helicóptero
Aeronau amb capacitat d'enlairament i aterrament vertical i propulsada per una gran hèlice motoritzada o més col·locades en posició horitzontal o gairebé (conegudes típicament com a rotors).

helicó /e.liˈko/ /ə.ɫiˈko/ n masc
helicón

heliotropi /ə.ɫi.oˈtɾɔ.pi/ /ə.ɫi.uˈtɾɔ.pi/ n masc
heliotropo
Planta del gènere Heliotropium de flors oloroses i petites en cimes denses que només apareixen a la cara de la planta que dóna al Sol.

helvètic /eɫˈvɛ.tik/ /eɫˈβɛ.tik/ /əɫˈvɛ.tik/ /əɫˈβɛ.tik/ adj masc
helvético
Relatiu o pertanyent a la Confederació Helvètica o a Helvècia.

helvètic /eɫˈvɛ.tik/ /eɫˈβɛ.tik/ /əɫˈvɛ.tik/ /əɫˈβɛ.tik/ n masc
helvético
Persona que habita o és originària de la Confederació Helvètica o d'Helvècia.

hel·lenisme /e.ɫeˈniz.me/ /eɫ.ɫeˈniz.me/ /ə.ɫəˈniz.mə/ /əɫ.ɫəˈniz.mə/ n masc
helenismo

hel·lenitzar /e.ɫe.niˈd͡za/ /e.ɫe.niˈza/ /eɫ.ɫe.niˈd͡za/ /eɫ.ɫe.niˈzaɾ/ /ə.ɫə.niˈd͡za/ /əɫ.ɫə.niˈd͡za/ v
helenizar

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ n masc
heleno

hel·lènic /eɫˈɫɛ.nik/ /eˈɫɛ.nik/ /əɫˈɫɛ.nik/ /əˈɫɛ.nik/ adj
helénico

hem /ˈem/ /ˈəm/ /ˈɛm/ Interjection
hum

hematologia /e.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /ə.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ /ə.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
hematología

hematològic /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ma.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
hematológico

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ n masc
hematoma

hematúria /e.maˈtu.ɾi.a/ /ə.məˈtu.ɾi.ə/ n fem
hematuria

hemeroteca /e.me.ɾoˈte.ka/ /ə.mə.ɾoˈtɛ.kə/ /ə.mə.ɾuˈtɛ.kə/ n fem
hemeroteca
Col·lecció ordenada de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.
Lloc que conté una col·lecció ordenada de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.
Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ n masc
hemisferio

hemiòbol /e.miˈɔ.boɫ/ /ə.miˈɔ.boɫ/ /ə.miˈɔ.buɫ/ /ə.miˈɔ.βuɫ/ n masc
hemióbolo

hemo- /ˈe.mo/ /ˈe.mu/ prefix
hemo-

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ n fem
hemoglobina

hemolític /e.moˈɫi.tik/ /ə.moˈɫi.tik/ /ə.muˈɫi.tik/ adj masc
hemolítico

hemorroide /e.moˈrɔj.ðe/ /ə.moˈrɔj.ðə/ /ə.muˈrɔj.ðə/ n fem
hemorroide

hemorroïdal /e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mu.ru.iˈðaɫ/ adj
hemorroidal

hemorràgia /e.moˈra.d͡ʒi.a/ /e.moˈra.ʒi.a/ /ə.moˈra.ʒi.ə/ /ə.muˈra.ʒi.ə/ n fem
hemorragia

hendecasíl·lab /en.de.kaˈsi.ɫap/ /en.de.kaˈsiɫ.ɫap/ /ən.də.kəˈsi.ɫəp/ /ən.də.kəˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
endecasílabo
Que té onze síl·labes.

hendecasíl·lab /en.de.kaˈsi.ɫap/ /en.de.kaˈsiɫ.ɫap/ /ən.də.kəˈsi.ɫəp/ /ən.də.kəˈsiɫ.ɫəp/ n masc
endecasílabo
Vers que de mètrica té onze síl·labes.

hendíadis /enˈði.a.ðis/ /ənˈði.ə.ðis/ n masc
hendíadis

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ n fem
hepatitis

heptaedre /ep.taˈe.ðɾe/ /əp.təˈɛ.ðɾə/ n masc
heptaedro

heptasíl·lab /ep.taˈsi.ɫap/ /ep.taˈsiɫ.ɫap/ /əp.təˈsi.ɫəp/ /əp.təˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
heptasílabo
Que té set síl·labes.

heptasíl·lab /ep.taˈsi.ɫap/ /ep.taˈsiɫ.ɫap/ /əp.təˈsi.ɫəp/ /əp.təˈsiɫ.ɫəp/ n masc
heptasílabo
Vers que de mètrica té set síl·labes.

heptosa /epˈto.za/ /əpˈto.zə/ n fem
heptosa

heptàgon /epˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣun/ n masc
heptágono

hepàtic /eˈpa.tik/ /əˈpa.tik/ adj masc
hepático

herba /ˈer.bə/ n fem
hierba

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ adj masc
herbáceo
De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.
Dit de les plantes no lignificades o amb la tija més o menys dura i rígida, en contraposició amb les plantes llenyoses.

herbam /eɾˈbam/ /ərˈbam/ n masc
herbaje

herbejar /er.βeˈd͡ʒa/ /eɾ.βeˈd͡ʒaɾ/ /ər.bəˈʒa/ v
herbajar
Pasturar l'herba.

herboritzar /er.βo.ɾiˈd͡za/ /eɾ.bo.ɾiˈzaɾ/ /eɾ.βo.ɾiˈza/ /ər.bu.ɾiˈd͡za/ /əɾ.bo.ɾiˈd͡za/ v
herborizar herbolar

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ v
heredar
Succeir a l'universal dret d'algun difunt.
Donar algú en propietat heretats, béns o possessions.
Contraure els fills les inclinacions o propietats dels pares.

heretat /e.ɾeˈtat/ /ə.ɾəˈtat/ n fem
heredad

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ n neut
hereje

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ n masc
heredero
Persona que rep una herència.
primogénito
Primogènit home, que antigament tenia el dret a la part més important de l'herència, és a dir, l'hisenda i les terres.

hermafrodita /eɾ.ma.fɾoˈði.ta/ /ər.mə.fɾuˈði.tə/ /əɾ.mə.fɾoˈði.tə/ adj
hermafrodita

hermenèutica n fem
hermenéutica

hermèticament /erˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈment/ /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ /əɾˌmɛ.ti.kəˈment/ adv
herméticamente

herniar /er.niˈa/ /eɾ.niˈa/ /eɾ.niˈaɾ/ /ər.niˈa/ v
herniarse

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ n masc
héroe

heroic /eˈɾɔjk/ /əˈɾɔjk/ adj masc
heroico

heroicament /eˌɾɔj.kaˈmen/ /eˌɾɔj.kaˈment/ /əˌɾɔj.kəˈmen/ /əˌɾɔj.kəˈment/ adv
heroicamente

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n fem
heroína
Forma femenina de heroi.

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n masc
heroína
(química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

hertz /ˈɛrt͡s/ n masc
hercio

hertzià /eɾ.d͡ziˈa/ /ər.d͡ziˈa/ adj masc
herciano

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ n fem
herencia
Llegat.
Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.
Conjunt de característiques controlades genèticament que es transmeten d'una generació a la següent.

herètic /eˈɾɛ.tik/ adj masc
herético

hesitar /e.ziˈta/ /e.ziˈtaɾ/ /ə.ziˈta/ v
hesitar

heteroavaluació n fem
heteroevaluación

heterofòbia /e.te.ɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.tə.ɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.tə.ɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.tə.ɾuˈfɔ.βi.ə/ n fem
heterofobia

heterograma /e.te.ɾoˈɣɾa.ma/ /ə.tə.ɾoˈɣɾa.mə/ /ə.tə.ɾuˈɣɾa.mə/ n masc
heterograma

heterogàmia /e.te.ɾoˈɣa.mi.a/ /ə.tə.ɾoˈɣa.mi.ə/ /ə.tə.ɾuˈɣa.mi.ə/ n fem
heterogamia

heteronomia /e.te.ɾo.noˈmi.a/ /ə.tə.ɾu.nuˈmi.ə/ n fem
heteronomía

heteropatriarcat /ˌe.te.ɾo.pa.tɾi.aɾˈkat/ /ˌe.tə.ɾo.pə.tɾi.əɾˈkat/ /ˌe.tə.ɾu.pə.tɾi.ərˈkat/ n masc
heteropatriarcado

heterosexual /ˌe.te.ɾo.sek.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾo.sək.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾu.sək.suˈaɫ/ adj
heterosexual

heterosexualitat /ˌe.te.ɾo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
heterosexualidad

heteròcron /e.teˈɾɔ.kɾon/ /ə.təˈɾɔ.kɾon/ /ə.təˈɾɔ.kɾun/ adj masc
heterócrono

heterònim /e.teˈɾɔ.nim/ /ə.təˈɾɔ.nim/ n masc
heterónimo

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ n fem
hiedra yedra

heurístic /ewˈɾis.tik/ /əwˈɾis.tik/ adj masc
heurístico

heurística /ewˈɾis.ti.ka/ /əwˈɾisˈti.kə// n fem
heurística

hexadecimal /eɡ.za.ðe.siˈmaɫ/ /əɡ.zə.ðə.siˈmaɫ/ adj
hexadecimal

hexaedre /eɡ.zaˈe.ðɾe/ /əɡ.zəˈɛ.ðɾə/ n masc
hexaedro

hexasíl·lab /eɡ.zaˈsi.ɫap/ /eɡ.zaˈsiɫ.ɫap/ /əɡ.zəˈsi.ɫəp/ /əɡ.zəˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
hexasílabo
Que té sis síl·labes.

hexasíl·lab /eɡ.zaˈsi.ɫap/ /eɡ.zaˈsiɫ.ɫap/ /əɡ.zəˈsi.ɫəp/ /əɡ.zəˈsiɫ.ɫəp/ n masc
hexasílabo
Vers que de mètrica té sis síl·labes.

hexàgon /eɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣun/ n masc
hexágono

hi hi /ˈhiˈhi/ Interjection
ji ji ji

hiat /ˈjat/ n masc
hiato

hiatal /jaˈtaɫ/ /jəˈtaɫ/ adj
hiatal
(anatomia) Relatiu a un hiat

hibernació /i.βeɾ.na.siˈo/ /i.βər.nə.siˈo/ n fem
hibernación

hibernar /i.beɾˈnaɾ/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ v
hibernar

hibridar /i.bɾiˈðaɾ/ /i.βɾiˈða/ v
hibridar

hidrastis /iˈðɾas.tis/ n masc
hidrastis

hidrat /iˈðɾat/ n masc
hidrato

hidratació /i.ðɾa.ta.siˈo/ /i.ðɾə.tə.siˈo/ n fem
hidratación

hidratar /i.ðɾaˈta/ /i.ðɾaˈtaɾ/ /i.ðɾəˈta/ v
hidratar
(química) Combinar una substància amb aigua, convertir en hidrat.

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ n masc
hidrógeno

hidrogenar /i.ðɾo.d͡ʒeˈnaɾ/ /i.ðɾo.ʒeˈna/ /i.ðɾu.ʒəˈna/ v
hidrogenar

hidrolitzar /i.ðɾo.liˈd͡za/ /i.ðɾo.liˈzaɾ/ /i.ðɾu.ɫidˈza/ v
hidrolizar

hidromel /i.ðɾoˈmɛɫ/ /i.ðɾuˈmɛɫ/ n masc
hidromiel

hidronímia /i.ðɾoˈni.mi.a/ /i.ðɾoˈni.mi.ə/ /i.ðɾuˈni.mi.ə/ n fem
hidronimia

hidropesia /i.ðɾo.peˈzi.a/ /i.ðɾo.pəˈzi.ə/ /i.ðɾu.pəˈzi.ə/ n fem
hidropesía
Malaltia causada per un dipòsit d'aigua que es fa en alguna part del cos.
Metafòricament, ànsia d'alguna cosa.

hidrostàtic /i.ðɾosˈta.tik/ /i.ðɾusˈta.tik/ adj masc
hidrostático

hidrostàtica /i.ðɾosˈta.ti.ka/ /i.ðɾosˈta.ti.kə/ /i.ðɾusˈta.ti.kə/ n fem
hidrostática

hidroxil /i.ðɾokˈsiɫ/ /i.ðɾukˈsiɫ/ n masc
hidroxilo

hidrònim /iˈðɾɔ.nim/ n masc
hidrónimo

hiena /ˈje.na/ n fem
hiena

hiena tacada n fem
hiena manchada

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ n fem
higiene

higiene escolar n fem
higiene escolar

higienitzar //i.d͡ʒi.e.niˈˈza/ //i.d͡ʒi.e.niˈˈzaɾ/ //i.ʒi.eˈniˈd͡.za/ //i.ʒiˈə.nidˈ.zə/ v
higienizar

higiènic /i.d͡ʒiˈɛ.nik/ /i.ʒiˈɛ.nik/ adj masc
higiénico

higiènicament /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈment/ /i.ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈment/ adv
higiénicamente

hijab /hiˈd͡ʒap/ /hiˈʒap/ n masc
hiyab

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ n masc
himno

hindi /ˈhin.di/ /ˈin.di/ n masc
hindi
Llengua parlada a l'Índia.

hioide /ˈjɔj.ðe/ /ˈjɔj.ðə/ adj
hioides

hioïdal /jo.iˈðaɫ/ /ju.iˈðaɫ/ adj
hioideo

hiperactiu /i.pe.ɾakˈtiw/ adj masc
hiperactivo

hiperactivitat n fem
hiperactividad

hiperbòlicament /i.perˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.peɾˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /i.peɾˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.pərˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /i.pəɾˌbɔ.ɫi.kəˈment/ adv
hiperbólicamente

hiperemotivitat n fem
hiperemotividad

hiperinflació /i.pe.ɾiɱ.fɫa.siˈo/ /i.pə.ɾiɱ.fɫə.siˈo/ n fem
hiperinflación

hipermercat /i.peɾ.meɾˈkat/ /i.pər.mərˈkat/ n masc
hipermercado

hipermèdia /i.peɾˈmɛ.ði.a/ /i.pərˈmɛ.ði.ə/ n masc
hipermedia

hiperobservar /i.pe.ɾop.serˈβa/ /i.pe.ɾop.seɾˈvaɾ/ /i.pe.ɾop.seɾˈβa/ /i.pə.ɾop.səɾˈva/ /i.pə.ɾup.sərˈba/ /i.pə.ɾup.sərˈva/ v
hiperobservar

hiperreal /i.pe.reˈaɫ/ /i.pə.reˈaɫ/ adj
hiperreal

hipersensibilització /i.per.sen.si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /i.peɾ.sen.si.bi.ɫi.za.siˈo/ /i.pər.sən.si.βi.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
hipersensibilización

hipersexualització /ˌi.per.sek.su.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ˌi.peɾ.sek.su.a.ɫi.za.siˈo/ /ˌi.pər.sək.su.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
hipersexualización

hipersexualitzar /i.per.sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /i.peɾ.sek.su.a.ɫiˈza/ /i.peɾ.sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /i.pər.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ v
hipersexualizar

hipertext /i.peɾˈtekst/ /i.pərˈtekst/ n masc
hipertexto

hipertrofiar /i.per.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈaɾ/ /i.pər.tɾu.fiˈa/ /i.pəɾ.tɾo.fiˈa/ v
hipertrofiar

hipertímic /i.peɾˈti.mik/ /i.pərˈti.mik/ adj masc
hipertímico

hiperventilar /i.per.βen.tiˈɫa/ /i.peɾ.ven.tiˈɫaɾ/ /i.peɾ.βen.tiˈɫa/ /i.pər.bən.tiˈɫa/ /i.pəɾ.vən.tiˈɫa/ v
hiperventilar

hipervigilància /i.per.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /i.peɾ.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /i.peɾ.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /i.pər.bi.ʒiˈɫan.si.ə/ /i.pəɾ.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
hipervigilancia
(política, tecnologia) Vigilància excessiva, extremada.

hiperònim /i.peˈɾɔ.nim/ /i.pəˈɾɔ.nim/ n masc
hiperónimo

hipnopèdia /ib.noˈpɛ.ði.a/ /ib.nuˈpɛ.ði.ə/ n fem
hipnopedia

hipnosi /ibˈnɔ.zi/ n fem
hipnosis

hipnotitzador /ib.no.ti.d͡zaˈðo/ /ib.no.ti.d͡zəˈðo/ /ib.no.ti.zaˈðoɾ/ /ib.nu.ti.d͡zəˈðo/ n masc
hipnotizador

hipnotitzar /ib.no.tiˈd͡za/ /ib.no.tiˈza/ /ib.no.tiˈzaɾ/ /ib.nu.tiˈd͡za/ v
hipnotizar

hipoacúsia n fem
hipoacusia

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ n masc
hipocampo
(anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ n fem
hipocondría

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ n fem
hipocresía

hiponatrèmia /i.po.naˈtɾɛ.mi.a/ /i.po.nəˈtɾɛ.mi.ə/ /i.pu.nəˈtɾɛ.mi.ə/ n fem
hiponatremia

hipopotomonstrosesquipedaliofòbia /i.poˌpɔ.toˌmɔns.tɾo.ses.ki.peˌða.ɫi.oˈfɔ.bi.a/ /i.poˌpɔ.toˌmɔns.tɾo.səs.ki.pəˌða.ɫi.oˈfɔ.bi.ə/ /i.puˌpɔ.tuˌmɔns.tɾu.səs.ki.pəˌða.ɫi.uˈfɔ.bi.ə/ /i.puˌpɔ.tuˌmɔns.tɾu.səs.ki.pəˌða.ɫi.uˈfɔ.βi.ə/ n fem
hipopotomonstrosesquipedaliofobia

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ n masc
hipopótamo

hiporaquis /i.poˈra.kis/ /i.puˈra.kis/ n masc
hiporraquis

hipostàticament /i.posˌta.ti.kaˈmen/ /i.posˌta.ti.kaˈment/ /i.posˌta.ti.kəˈment/ /i.pusˌta.ti.kəˈmen/ adv
hipostáticamente

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ n fem
hipoteca

hipotecable /i.po.teˈka.bɫe/ /i.po.teˈka.βɫe/ /i.po.teˈkab.bɫe/ /i.po.təˈkab.bɫə/ /i.pu.təˈka.βɫə/ /i.pu.təˈkab.bɫə/ adj
hipotecable
Que es pot hipotecar.

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ v
hipotecar

hipotecari /i.po.teˈka.ɾi/ /i.pu.təˈka.ɾi/ adj masc
hipotecario
pertanyent a la hipoteca

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ n fem
hipotenusa

hipotèticament /i.poˌtɛ.ti.kaˈmen/ /i.poˌtɛ.ti.kaˈment/ /i.poˌtɛ.ti.kəˈment/ /i.puˌtɛ.ti.kəˈmen/ adv
hipotéticamente

hipotímic /i.poˈti.mik/ /i.puˈti.mik/ adj masc
hipotímico

hipoventilació /i.po.ven.ti.ɫa.siˈo/ /i.po.vən.ti.ɫə.siˈo/ /i.po.βen.ti.ɫa.siˈo/ /i.pu.vən.ti.ɫə.siˈo/ /i.pu.βən.ti.ɫə.siˈo/ n fem
hipoventilación

hipèrbaton /iˈpɛr.bə.tun/ /iˈpɛɾ.ba.ton/ /iˈpɛɾ.bə.ton/ n masc
hipérbaton

hipèrbola /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫa/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ n fem
hipérbola

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ n fem
hipérbole

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ adj
hipócrita
Caracteritzat per hipocresia o ser hipòcrita.

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ n neut
hipócrita
Persona que obra amb hipocresia, amb falsa moral.

hipòcritament /iˌpɔ.kɾi.taˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.taˈment/ /iˌpɔ.kɾi.təˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.təˈment/ adv
hipócritamente

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ n masc
hipódromo

hipònim /iˈpɔ.nim/ n masc
hipónimo

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ n fem
hipótesis

hiragana /hi.ɾaˈɣa.na/ n masc
hiragana

hisenda pública n fem
hacienda pública

hisop /iˈzɔp/ n masc
hisopo

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
hispanoamericano
D’Hispanoamèrica.

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ n masc
hispanoamericano
Habitant o natural d’Hispanoamèrica.

hispà /isˈpa/ adj masc
hispano
(històric) Originari de la província romana d’Hispània.

hispà /isˈpa/ n masc
hispano
(històric) Persona de l’antiga Hispània.

hispànic /isˈpa.nik/ adj masc
hispánico

hissar /iˈsa/ /iˈsaɾ/ v
izar

histocompatibilitat /is.to.kom.pa.ti.βi.ɫiˈtat/ /is.tu.kum.pə.ti.βi.ɫiˈtat/ n fem
histocompatibilidad

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
histología

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ n masc
historiador

historiar /is.to.ɾiˈa/ /is.to.ɾiˈaɾ/ /is.tu.ɾiˈa/ v
historiar

histosòl /is.toˈsɔɫ/ /is.tuˈsɔɫ/ n masc
histosol

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ n fem
historia
relat
Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

història de vida n fem
historia de vida

històric adj masc
histórico

històricament /isˌtɔ.ɾi.kaˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kaˈment/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈment/ adv
históricamente

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ adj
hitita
Relatiu al poble hittita o a la seva llengua.

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ n masc
hitita
Llengua indoeuropea extinta del grup anatòlic pròpia del poble hittita.

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ n neut
hitita
Individu d’un poble que establí un imperi a Anatòlia en el II mil·lenni aC.

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ n masc
invierno

hivernacle /i.veɾˈna.kɫe/ /i.vəɾˈna.kɫə/ /i.βerˈna.kɫe/ /i.βeɾˈna.kɫe/ /i.βərˈna.kɫə/ n masc
invernadero

hivernal /i.veɾˈnaɫ/ /i.vəɾˈnaɫ/ /i.βerˈnaɫ/ /i.βeɾˈnaɫ/ /i.βərˈnaɫ/ adj
invernal

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ v
invernar

ho /aw/ /ew/ /o/ /u/ /w/ /əw/ /ˈo/ pronoun
lo

hobby /ˈhɔ.βi/ n masc
hobby

hodonímia /o.ðoˈni.mi.a/ /o.ðoˈni.mi.ə/ /u.ðuˈni.mi.ə/ n fem
hodonimia

hola /ˈo.ɫa/ Interjection
hola
(castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holandès /o.ɫənˈdəs/ /u.ɫənˈdɛs/ adj masc
holandés
Originari, pertanyent o relatiu a Holanda (regió neerlandesa).

holandès /o.ɫənˈdəs/ /u.ɫənˈdɛs/ n masc
holandés
Natural d'Holanda (regió neerlandesa).

holisme /oˈɫiz.me/ /uˈɫiz.mə/ n masc
holismo

holmi n masc
holmio

holocaust /o.ɫoˈkawst/ /u.ɫuˈkawst/ n masc
holocausto

holocàustic /o.ɫoˈkaws.tik/ /u.ɫuˈkaws.tik/ adj masc
holocáustico

holograma /o.ɫoˈɣɾa.ma/ /o.ɫoˈɣɾa.mə/ /u.ɫuˈɣɾa.mə/ n masc
holograma

holístic /oˈɫis.tik/ /uˈɫis.tik/ adj masc
holístico

hom /ˈɔm/ pronoun
se

home /ˈɔ.mə/ Interjection
hombre
Forma popular que precedeix una expressió emfàtica (pot expressar sorpresa, disconformitat, enuig, preocupació, impaciència, etc.).

home /ˈɔ.mə/ n masc
hombre varón
Persona del sexe masculí.
hombre
Marit, independentment de la situació legal.

homenatge /o.meˈna.d͡ʒe/ /o.məˈna.d͡ʒə/ /u.məˈna.d͡ʒə/ n masc
homenaje

homenatjar /o.me.naˈd͡ʒa/ /o.me.naˈd͡ʒaɾ/ /o.mə.nəˈd͡ʒa/ /u.mə.nəˈd͡ʒa/ v
homenajear

homenejar /o.me.neˈd͡ʒa/ /o.me.neˈd͡ʒaɾ/ /u.mə.nəˈʒa/ v
hombrear

homeostàtic /o.me.osˈta.tik/ /o.mə.osˈta.tik/ /u.mə.usˈta.tik/ adj masc
homeostático

homeòstasi /o.meˈɔs.ta.zi/ /o.meˈɔs.tə.zi/ /u.meˈɔs.tə.zi/ n fem
homeostasis

homicida /o.miˈsi.ða/ /o.miˈsi.ðə/ /u.miˈsi.ðə/ adj
homicida
Relatiu a l’homicidi.

homicida /o.miˈsi.ða/ /o.miˈsi.ðə/ /u.miˈsi.ðə/ n neut
homicida
Qui comet un homicidi.

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ n masc
homicidio

homo /ˈo.mo/ /ˈɔ.mo/ /ˈɔ.mu/ adj
homo

homofonia /o.mo.foˈni.a/ /o.mo.foˈni.ə/ /u.mu.fuˈni.ə/ n fem
homofonía

homogeneïtzar /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈza/ /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈzaɾ/ /o.mo.ʒe.ne.iˈd͡za/ /o.mo.ʒə.nə.iˈd͡za/ /u.mu.ʒə.nə.iˈd͡za/ v
homogeneizar

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ adj masc
homogéneo

homogèniament /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈment/ /o.moˌʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌʒɛ.ni.əˈment/ /u.muˌʒɛ.ni.əˈmen/ adv
homogéneamente

homologació /o.mo.ɫo.ɣa.siˈo/ /o.mo.ɫo.ɣə.siˈo/ /u.mu.ɫu.ɣə.siˈo/ n fem
homologación

homologar /o.mo.ɫoˈɣa/ /o.mo.ɫoˈɣaɾ/ /u.mu.ɫuˈɣa/ v
homologar
Contrastar els compliment de determinats requisits oficials.

homonímia /o.moˈni.mi.a/ /o.moˈni.mi.ə/ /u.muˈni.mi.ə/ n fem
homonimia

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ adj
homosexual
(LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ n neut
homosexual
(LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
homosexualidad

homosexualitzar /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈza/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ v
homosexualizar

homòfon /oˈmɔ.fon/ /uˈmɔ.fun/ adj masc
homófono
D'igual pronúncia però diferent escriptura; que posseeix homofonia.

homògraf /oˈmɔ.ɣɾaf/ /oˈmɔ.ɣɾəf/ /uˈmɔ.ɣɾəf/ adj masc
homógrafo
Dit d'aquelles paraules que tenen una mateixa grafia.

homògraf /oˈmɔ.ɣɾaf/ /oˈmɔ.ɣɾəf/ /uˈmɔ.ɣɾəf/ n masc
homógrafo
Paraula que té la mateixa grafia que una altra.

homòleg /oˈmɔ.ɫek/ /oˈmɔ.ɫək/ /uˈmɔ.ɫək/ adj
homólogo

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ adj masc
homónimo

hondureny /on.duˈɾəɲ/ /un.duˈɾɛɲ/ adj masc
hondureño
Relatiu o pertanyent a Hondures.

hondureny /on.duˈɾəɲ/ /un.duˈɾɛɲ/ n masc
hondureño
Persona que habita o és originària d'Hondures.

honest /oˈnest/ /uˈnest/ adj masc
honesto

honestament /oˌnes.taˈmen/ /oˌnes.taˈment/ /oˌnes.təˈment/ /uˌnes.təˈmen/ adv
honestamente

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ n fem
honestidad

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ adj masc
húngaro
Relatiu a Hongria, als seus habitants o a la seva llengua.

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ n masc
húngaro
Natural d'Hongria.
(masculí singular) Llengua originària d'Hongria.

hongkonguès /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡes/ /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡəs/ /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡɛs/ adj masc
hongkonés
Relatiu o pertanyent a Hong Kong.

hongkonguès /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡes/ /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡəs/ /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡɛs/ n masc
hongkonés
Persona que habita o és originària de Hong Kong.

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ n
honor
Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
(golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

honorablement /o.noˌɾa.bɫeˈment/ /o.noˌɾa.βɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫəˈment/ /u.nuˌɾa.βɫəˈmen/ /u.nuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
honorablemente

honorari /o.noˈɾa.ɾi/ /u.nuˈɾa.ɾi/ adj masc
honorario

honorificar /o.no.ɾi.fiˈka/ /o.no.ɾi.fiˈkaɾ/ /u.nu.ɾi.fiˈka/ v
honorificar

honorífic /o.noˈɾi.fik/ /u.nuˈɾi.fik/ adj masc
honorífico
que dona honor

honoríficament /o.noˌɾi.fi.kaˈmen/ /o.noˌɾi.fi.kaˈment/ /o.noˌɾi.fi.kəˈment/ /u.nuˌɾi.fi.kəˈmen/ adv
honoríficamente

honradament /onˌra.ðaˈmen/ /onˌra.ðaˈment/ /onˌra.ðəˈment/ /unˌra.ðəˈmen/ adv
honradamente

honrar /onˈra/ /onˈraɾ/ /unˈra/ v
honrar

honrat adj masc
honrado

honrosament /onˌro.zaˈmen/ /onˌro.zaˈment/ /onˌro.zəˈment/ /unˌro.zəˈmen/ adv
honrosamente

hoquei /oˈkej/ /uˈkɛj/ n masc
hockey

hoquei sala n masc
hockey sala

hoquei sobre gel n masc
hockey sobre hielo

hoquei sobre herba n masc
hockey

hoquei sobre patins n masc
hockey sobre patines

hoquei sobre patins en línia n masc
hockey en línea

hoquei subaquàtic n masc
hockey subacuático

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ n fem
hora

horabaixa /ˌɔ.ɾaˈbaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβa.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾəˈβa.ʃə/ n
tarde
(literari) Hora pròxima a la posta de sol.

horari escolar n masc
horario escolar

horari lectiu n masc
horario lectivo

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ adj
horizontal

horitzontalment /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈment/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈment/ /u.ɾi.d͡zunˌtaɫˈmen/ adv
horizontalmente

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ n masc
horizonte

hormogoni /or.moˈɣɔ.ni/ /or.muˈɣɔ.ni/ n masc
hormogonio

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ n fem
hormona

hormonal /oɾ.moˈnaɫ/ /ur.muˈnaɫ/ adj
hormonal

hornabec /oɾ.naˈbɛk/ /oɾ.nəˈbɛk/ /ur.nəˈbɛk/ /ur.nəˈβɛk/ n masc
hornabeque

horrendíssim /o.renˈdi.sim/ /o.rənˈdi.sim/ /u.rənˈdi.sim/ adj masc
horrendísimo

horrible /oˈri.bɫe/ /oˈri.βɫe/ /oˈrib.bɫe/ /oˈrib.bɫə/ /uˈri.βɫə/ /uˈrib.bɫə/ adj
horrible

horriblement /oˌri.bɫeˈment/ /oˌri.βɫeˈmen/ /oˌrib.bɫeˈmen/ /oˌrib.bɫəˈment/ /uˌri.βɫəˈmen/ /uˌrib.bɫəˈmen/ adv
horriblemente

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ n
horror

horroritzar /o.ro.ɾiˈd͡za/ /o.ro.ɾiˈza/ /o.ro.ɾiˈzaɾ/ /u.ru.ɾiˈd͡za/ v
horrorizar
Causar horror.

horrorosament /o.roˌɾo.zaˈmen/ /o.roˌɾo.zaˈment/ /o.roˌɾo.zəˈment/ /u.ruˌɾo.zəˈmen/ adv
horrorosamente

hort /ˈɔrt/ n masc
huerto
Unitat de mesura de superfície de la terra agrícola a Mallorca que és equivalent a 443,94 m². Cada hort es correspon amb 25 destres amb un quadrat de quatre costats de 21 pams lineals. Quatre horts fan un quartó.

hort escolar n masc
huerto escolar

horta /ˈɔr.ta/ /ˈɔr.tə/ /ˈɔɾ.ta/ /ˈɔɾ.tɔ/ n fem
huerta

hortal /oɾˈtaɫ/ /urˈtaɫ/ n masc
cortinal

hortalissa /oɾ.taˈɫi.sa/ /oɾ.təˈɫi.sə/ /ur.təˈɫi.sə/ n fem
hortaliza

hospici /osˈpi.si/ /usˈpi.si/ n masc
hospicio

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ n masc
hospital nosocomio
Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hospitalitzar /os.pi.ta.liˈd͡za/ /os.pi.ta.liˈzaɾ/ /us.pi.tə.ɫidˈza/ v
hospitalizar

hospitalàriament /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/ /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/ /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ adv
hospitalariamente

host /ˈɔst/ n fem
hueste

hostal /osˈtaɫ/ /usˈtaɫ/ n masc
hostal

hostaler /os.taˈɫe/ /os.taˈɫeɾ/ /os.təˈɫe/ /us.təˈɫe/ n masc
hostalero

hostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ n masc
huesped
Persona que s'allotja en casa aliena.
hospedaje
Lloc on allotjar-se, especialment si s'ha de passar la nit.

hostatjar /os.taˈd͡ʒa/ /os.taˈd͡ʒaɾ/ /os.təˈd͡ʒa/ /us.təˈd͡ʒa/ v
hospedar hospedarse
Rebre hostes a casa donant-los allotjament.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ n masc
huésped
Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hoste de pista n masc
azafato de pista

hostiar /os.tiˈa/ /os.tiˈaɾ/ /us.tiˈa/ v
hostiar

hostilitat /os.ti.ɫiˈtat/ /us.ti.ɫiˈtat/ n fem
hostilidad

hostilitzar /os.ti.liˈd͡za/ /os.ti.liˈzaɾ/ /us.ti.ɫidˈza/ v
hostilizar

hostilment /osˌtiɫˈmen/ /osˌtiɫˈment/ /usˌtiɫˈmen/ adv
hostilmente

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ n masc
hotel albergue

hotel rural n masc
hotel rural

hoteler /o.teˈɫe/ /o.teˈɫeɾ/ /o.təˈɫe/ /u.təˈɫe/ adj masc
hotelero

hrívnia /ˈχɾif.ni.a/ n fem
hryvnia

humanament /uˌma.naˈmen/ /uˌma.naˈment/ /uˌma.nəˈmen/ /uˌma.nəˈment/ adv
humanamente

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ n fem
humanidad

humanitats n fem
humanidades

humanitzar /u.ma.niˈd͡za/ /u.ma.niˈza/ /u.ma.niˈzaɾ/ /u.mə.niˈd͡za/ v
humanizar
Adquirir qualitats humanes.
humanar
(pronominal) Fer-se humà, en referència al fill de Déu.

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ adj
humanoide
Que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ n neut
humanoide
Ésser que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humil /uˈmiɫ/ adj
humilde
Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.
De baixa renda o condició social, pobre.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ n fem
humillación

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ v
humillar
Abaixar, inclinar alguna part del cos en senyal de submissió i acatament.
Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.
humillarse
(pronominal) Fer actes d'humilitat.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ n fem
humildad

humilment /uˌmiɫˈmen/ /uˌmiɫˈment/ adv
humildemente

humit /uˈmit/ adj masc
húmedo
Que té humitat.

humitat /u.miˈtat/ n fem
humedad

humitejar /u.mi.teˈd͡ʒa/ /u.mi.teˈd͡ʒaɾ/ /u.mi.təˈʒa/ v
humedecer

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ n
humor
Qualsevol líquid d'un ésser viu, sigui normal o patològic.
Estat d'ànim amb tendència cap a una emoció en concret
Capacitat per entendre bromes, la gràcia d'una expressió amb doble sentit, riure per una situació còmica.

humorístic /u.moˈɾis.tik/ /u.muˈɾis.tik/ adj masc
humorístico

humorísticament /u.moˌɾis.ti.kaˈmen/ /u.moˌɾis.ti.kaˈment/ /u.moˌɾis.ti.kəˈment/ /u.muˌɾis.ti.kəˈmen/ adv
humorísticamente

humà adj masc
humano
Relatiu o pertanyent als homes i dones i a la seva espècie.

humà n masc
humano

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ n masc
huracán

hutu /ˈu.tu/ n neut
hutu

hàbil /ˈa.βiɫ/ adj
hábil
Apte, adequat, a propòsit.
Destre, capaç, intel·ligent.

hàbilment /ˌa.biɫˈmen/ /ˌa.biɫˈment/ /ˌa.βiɫˈmen/ adv
hábilmente

hàbit d'estudi n masc
hábito de estudio

hàbit de lectura n masc
hábito de lectura

hàbitat /ˈa.bi.tat/ /ˈa.βi.tət/ n masc
hábitat
Localització on viu la població humana.
Lloc físic on viu un organisme viu, sovint caracteritzat per una peculiaritat física dominant.

hàl·lux /ˈa.ɫuks/ /ˈaɫ.ɫuks/ n masc
pulgar

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ n masc
hámster

hàpax /ˈa.paks/ /ˈa.pəks/ n masc
hápax

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ n fem
hernia

híbrid /ˈi.βɾit/ adj masc
híbrido
En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

híligaynon /ˈi.ɫi.ɣaj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.nun/ n masc
hiligainón
Llengua parlada a les Filipines.

hípica /ˈi.pi.ka/ /ˈi.pi.kə/ n fem
hípica

hòmens n masc
hombres
Especialment en valencià i eivissenc, plural d'home; homes.

hòrrid /ˈɔ.rit/ adj masc
hórrido
Que causa por o estupor.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ Interjection
hostia
(vulgarisme) Exclamació de sorpresa.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ n fem
hostia
Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.
(vulgarisme) Cop fort, bufetada.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ n masc
húmero

hússar /ˈu.saɾ/ /ˈu.sər/ n masc
húsar
Membre d'algunes unitats de cavalleria (motoritzada) modernes, les quals en altres èpoques estaven formades per hússars de la primera accepció.

i conjunction
y e
Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

i n fem
i
Tercera vocal.

i ara Interjection
cómo

i encara adv
menos mal
Afortunadament perquè hauria pogut ser pitjor.

i grega n fem
ye

iaio /ˈja.jo/ /ˈja.ju/ n masc
yayo
(infantil) Avi.

ianqui n neut
yanqui

iarda /ˈjaɾ.ða/ n fem
yarda
Unitat de longitud originària del sistema anglès que equival a 0,914 m.

iber /iˈβer/ n masc
ibero

ibèric /iˈβɛ.ɾik/ adj masc
ibérico

ibèric /iˈβɛ.ɾik/ n masc
ibero

ibídem /iˈbi.ðem/ /iˈβi.ðəm/ adv
ibídem

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ n fem
icono ícono

iconicitat /i.ko.ni.siˈtat/ /i.ku.ni.siˈtat/ n fem
iconicidad

iconoclasta /i.ko.noˈkɫas.ta/ /i.ku.nuˈkɫas.tə/ n neut
iconoclasta

iconografia /i.ko.no.ɣɾaˈfi.a/ /i.ku.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
iconografía

icosaedre /i.ko.zaˈe.ðɾe/ /i.ko.zəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zəˈɛ.ðɾə/ n masc
icosaedro

icositetraedre /i.ko.zi.te.tɾaˈe.ðɾe/ /i.ko.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ n masc
icositetraedro

ics /ˈiks/ n fem
equis

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ n fem
ictericia

ictus /ˈik.tus/ n masc
ictus

icònic /iˈkɔ.nik/ adj masc
icónico

idea /iˈðe.a/ n fem
idea
Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

idea principal n fem
idea principal

idea secundària n fem
idea secundaria

ideal /i.ðeˈaɫ/ adj
ideal
Que no és real, que només està en la ment.
perfecte
De gran qualitat, bellesa, sabor o qualsevol altra cosa desitjada.

ideal /i.ðeˈaɫ/ n masc
ideal
Model de referència de cosa bella, ben feta, sana o qualsevol altre valor positiu.
Idea o conjunt d'idees considerades per una persona o grup com a objectiu principal i final.

ideal de l'educació n masc
ideal de la educación

idealisme /i.ðe.aˈɫiz.me/ /i.ðe.əˈɫiz.mə/ n masc
idealismo

idealitzar /i.ðe.a.lidˈza/ /i.ðe.a.liˈzaɾ/ /i.ðe.ə.ɫidˈza/ v
idealizar

idealment /i.ðeˌaɫˈmen/ /i.ðeˌaɫˈment/ adv
idealmente

idear /i.ðeˈa/ /i.ðeˈaɾ/ v
idear

ideari educatiu n masc
ideario educativo

identificador /i.ðen.ti.fi.kaˈðo/ /i.ðen.ti.fi.kaˈðoɾ/ /i.ðən.ti.fi.kəˈðo/ adj masc
identificativo

identificar /i.ðen.ti.fiˈka/ /i.ðen.ti.fiˈkaɾ/ /i.ðən.ti.fiˈka/ v
identificar

identitat /i.ðen.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈðat/ n fem
identidad

identitat cultural n fem
identidad cultural

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ideología

idil·li /iˈðiɫ.ɫi/ n masc
idilio

idiolecte /i.ði.oˈɫɛk.te/ /i.ði.oˈɫɛk.tə/ /i.ði.uˈɫɛk.tə/ n masc
idiolecto

idioma /i.ðiˈo.ma/ n masc
idioma
Forma d’una llengua pròpia d'una comunitat, d’un lloc, d’una època.

idiopatia /i.ði.o.paˈti.a/ /i.ði.u.pəˈti.ə/ n fem
idiopatia

idiopàtic /i.ði.oˈpa.tik/ /i.ði.uˈpa.tik/ adj masc
idiopático

idiosincràsia /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.a/ /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.ə/ /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ n fem
idiosincrasia

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ adj
idiota
(medicina) Dit de qui pateix idiòcia.

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ n neut
idiota
(pejoratiu) estúpid

ido /ˈi.ðo/ /ˈi.ðu/ n masc
ido

idolatrar /i.ðo.laˈtɾa/ /i.ðo.laˈtɾaɾ/ /i.ðu.ɫəˈtɾa/ v
idolatrar

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ n fem
idolatría

idoneïtat /i.ðo.ne.iˈtat/ /i.ðo.nə.iˈtat/ /i.ðo.nə.iˈðat/ /i.ðu.nə.iˈtat/ n fem
idoneidad

idèntic adj masc
idéntico

idènticament /iˌðɛn.ti.kaˈmen/ /iˌðɛn.ti.kaˈment/ /iˌðɛn.ti.kəˈmen/ /iˌðɛn.ti.kəˈment/ adv
idénticamente

idíl·lic /iˈði.ɫik/ /iˈðiɫ.ɫik/ adj masc
idílico

ieisme /jeˈiz.me/ /jəˈiz.mə/ n masc
yeísmo
Pronúncia sistemàtica del grup ll com a i semiconsonant.

ien /ˈjen/ n masc
yen

iglú /iˈɣɫu/ n masc
iglú
Edifici en forma de casquet esfèric fet de peces de gel usat principalment pels esquimals.

igni /ˈiŋ.ni/ /ˈiɡ.ni/ adj masc
ígneo

ignominiosament /iŋ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iŋ.no.mi.niˌo.zəˈment/ /iŋ.nu.mi.niˌo.zəˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈment/ adv
ignominiosamente

ignorant /iŋ.noˈɾan/ /iŋ.noˈɾant/ /iŋ.nuˈɾan/ /iɡ.noˈɾan/ /iɡ.noˈɾant/ adj
ignorante

ignorantment /iŋ.noˌɾamˈmen/ /iŋ.noˌɾamˈment/ /iŋ.nuˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈment/ adv
ignorantemente

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ v
ignorar
No saber, no entendre, no conèixer alguna cosa.
Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ n fem
ignorancia

ignívom /iŋˈni.vom/ /iŋˈni.vum/ /iŋˈni.βom/ /iŋˈni.βum/ /iɡˈni.vom/ /iɡˈni.βom/ adj masc
ignívomo
Que vomita foc (en un context poètic).

igual /iˈɣwaɫ/ adj
igual
Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igual /iˈɣwaɫ/ n masc
igual
Persona considerada del mateix rang que una altra.
Signe emprat en matemàtiques per equiparar dues expressions numèriques o algebraiques.

igualar /i.ɣwaˈɫa/ /i.ɣwaˈɫaɾ/ /i.ɣwəˈɫa/ v
igualar
Fer que diverses coses es tornin iguals, posar al mateix nivell.
Aplanar, posar a nivell, compensar, equilibrar.
Ser igual una persona o cosa a una altra.

igualat /i.ɣwaˈɫat/ /i.ɣwəˈɫat/ adj masc
apretado

igualment /iˌɣwaɫˈmen/ /iˌɣwaɫˈment/ adv
igualmente

iguals /iˈɣwaɫs/ adv
iguales

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ n fem
igualdad

iguana /iˈɣwa.na/ /iˈɣwa.nə/ n fem
iguana

ikastola /i.kasˈtɔ.ɫa/ /i.kəsˈtɔ.ɫə/ n fem
ikastola

ikurriña /i.kuˈri.ɲa/ /i.kuˈri.ɲə/ n fem
ikurriña

ili /ˈi.ɫi/ n masc
íleon
ilion

illa /ˈi.ʎa/ n fem
isla
Porció de terra isolada per la mar.
manzana
Conjunt de cases.

illes Balears pn
islas Baleares

illes Cook pn
Islas Cook

illes Malvines pn
Islas Malvinas

illes Mariannes Septentrionals pn
Islas Marianas del Norte

illes Marshall /ˌi.ʎəzˈmar.ʃəɫ/ pn
Islas Marshall
Estat independent oceànic que ocupa centenars d'illes i que està situada al nord de Nauru i Kiribati, a l'est dels Estats Federats de Micronèsia i al sud de l'illa de Wake. El nom oficial és República de les Illes Marshall.

illes Verges britàniques pn
Islas Vírgenes Británicas

illes Verges nord-americanes pn
Islas Vírgenes de los Estados Unidos

illot /iˈʎɔt/ n masc
islote

il·latiu /i.ɫaˈtiw/ /i.ɫəˈtiw/ /iɫ.ɫaˈtiw/ /iɫ.ɫəˈtiw/ n masc
ilativo

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ adj
ilegal

il·legalitat /i.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /i.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ n fem
ilegalidad

il·legalitzar /i.ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /i.ɫe.ɣa.ɫiˈza/ /i.ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈzaɾ/ /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ v
ilegalizar

il·legalment /i.ɫeˌɣaɫˈmen/ /i.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈment/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈment/ adv
ilegalmente

il·legibilitat /i.ɫe.d͡ʒi.βi.ɫiˈtat/ /i.ɫe.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /i.ɫə.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.d͡ʒi.bi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ʒi.bi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ʒi.βi.ɫiˈtat/ n fem
ilegibilidad

il·legible /i.ɫeˈd͡ʒi.βɫe/ /i.ɫeˈʒi.βɫe/ /i.ɫəˈʒi.βɫə/ /iɫ.ɫeˈd͡ʒi.bɫe/ /iɫ.ɫeˈʒib.bɫe/ /iɫ.ɫəˈʒib.bɫə/ adj
ilegible

il·legítimament /i.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈment/ /iɫ.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈment/ adv
ilegítimamente

il·liberal /i.ɫi.βeˈɾaɫ/ /i.ɫi.βəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.beˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.bəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.βəˈɾaɫ/ adj
iliberal
No liberal; propi de l'il·liberalisme.

il·licitud /i.ɫi.siˈtut/ /iɫ.ɫi.siˈtut/ n fem
ilicitud

il·licità /i.ɫi.siˈta/ /iɫ.ɫi.siˈta/ adj masc
ilicitano

il·limitadament /i.ɫi.miˌta.ðaˈmen/ /i.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈment/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈment/ adv
ilimitadamente

il·luminació /i.ɫu.mi.na.siˈo/ /i.ɫu.mi.nə.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.na.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.nə.siˈo/ n fem
iluminación
Efecte i acte d'il·luminar.

il·luminació per píxels n fem
iluminación por píxeles

il·luminació per vèrtexs n fem
iluminación por vértices

il·luminar /i.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈnaɾ/ v
iluminar
Donar llum o esplendor.
Enllumenar amb molts llums, temples o altres llocs.
Il·lustrar l'enteniment amb ciències o estudis.

il·lusionar /i.ɫu.zi.oˈna/ /i.ɫu.zi.uˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /iɫ.ɫu.zi.uˈna/ v
ilusionar

il·lusionisme /i.ɫu.zi.oˈniz.me/ /i.ɫu.zi.uˈniz.mə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈniz.me/ /iɫ.ɫu.zi.oˈniz.mə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈniz.mə/ n masc
illusionnisme ilusionismo
(espectacle) Art de crear davant dels espectadors il·lusions com si es tractessin de fenomens sobrenaturals a través de trucs, artificis o jocs de mans.
trampantojo
(pintura) Tècnica artística, emprada sobretot a la pintura, que cerca produir una il·lusió formada per objectes i figures reals.

il·lusionista /i.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /i.ɫu.zi.oˈnis.te/ /i.ɫu.zi.uˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.te/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈnis.tə/ n neut
ilusionista

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
ilusión
Engany de la percepció.
Sentiment d'alegria i satisfacció que produeix la realització o l'esperança d'aconseguir una cosa que es desitja intensament.

il·lusori /i.ɫuˈzɔ.ɾi/ /iɫ.ɫuˈzɔ.ɾi/ adj
ilusorio illusorisch

il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ n fem
ilustración
Imatge que ajuda a entendre el missatge d'un text.

il·lustrar /i.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾaɾ/ v
ilustrar
Donar llum a l'enteniment.
Explicar, aclarir.
Fer il·lustre a alguna persona o cosa.

il·lustre /iɫˈɫus.tɾe/ /iɫˈɫus.tɾə/ /iˈɫus.tɾe/ /iˈɫus.tɾə/ adj
ilustre

il·lustrement /iɫˌɫus.tɾeˈmen/ /iɫˌɫus.tɾeˈment/ /iɫˌɫus.tɾəˈmen/ /iɫˌɫus.tɾəˈment/ /iˌɫus.tɾeˈmen/ /iˌɫus.tɾəˈmen/ adv
ilustremente

il·lusòriament /i.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /i.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈment/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈment/ adv
ilusoriamente

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ adj
ilícito
Que està fora de la legalitat, de la moral o de les regles establertes.

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ n masc
ilícito
Acte contrari a la llei.

il·lícitament /iɫˌɫi.si.taˈmen/ /iɫˌɫi.si.taˈment/ /iɫˌɫi.si.təˈmen/ /iɫˌɫi.si.təˈment/ /iˌɫi.si.taˈmen/ /iˌɫi.si.təˈmen/ adv
ilícitamente

il·lògic /iɫˈɫɔ.d͡ʒik/ /iɫˈɫɔ.ʒik/ /iˈɫɔ.d͡ʒik/ /iˈɫɔ.ʒik/ adj masc
ilógico

il·lògicament /iɫˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /iˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
ilógicamente

il·lús /iɫˈɫus/ /iˈɫus/ adj masc
iluso

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ n fem
imaginación magín

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ v
imaginar
Inventar, recrear una imatge a la ment.
Somniar, desitjar, idear sense fonament.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ adj masc
imaginario

imaginàriament /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /i.ma.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ adv
imaginariamente

imant /iˈman/ /iˈmant/ n masc
imán magnete

imantar /i.manˈta/ /i.manˈtaɾ/ /i.mənˈta/ v
imantar

imatge /iˈma.d͡ʒe/ n fem
imagen

imatge institucional n fem
imagen institucional

imbecil·lada /im.be.siɫˈɫa.ða/ /im.be.siˈɫa.ða/ /im.bə.siɫˈɫa.ðə/ /im.bə.siˈɫa.ðə/ n fem
imbecilada

imbecil·litat /im.be.si.ɫiˈtat/ /im.be.siɫ.ɫiˈtat/ /im.bə.si.ɫiˈtat/ /im.bə.siɫ.ɫiˈtat/ n fem
imbecilidad
Desenvolupament psíquic deficient per causes que actuen sobre l'organisme, especialment sobre el cervell, durant la vida intrauterina o durant els primers períodes de vida extrauterina deguda a tares degeneratives dels pares i menys greu que l'estat de dèficit d'intel·ligència en el qual l'individu posseeix una edat mental que no sobrepassa els tres anys, i no pot comunicar-se per la paraula ni comprendre les expressions dels altres.

imbecil·lització /im.be.si.ɫi.d͡za.siˈo/ /im.be.si.ɫi.za.siˈo/ /im.be.siɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /im.be.siɫ.ɫi.za.siˈo/ /im.bə.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
imbecilización

imbecil·litzar /im.be.si.ɫiˈd͡za/ /im.be.si.ɫiˈza/ /im.be.siɫ.ɫiˈd͡za/ /im.be.siɫ.ɫiˈzaɾ/ /im.bə.si.ɫiˈd͡za/ /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za/ v
imbecilizar

imbricar /im.bɾiˈka/ /im.bɾiˈkaɾ/ v
imbricar

imbuir /im.buˈi/ /im.buˈiɾ/ v
imbuir

imbècilment /imˌbɛ.siɫˈmen/ /imˌbɛ.siɫˈment/ adv
imbécilmente

imitable /i.miˈta.bɫe/ /i.miˈta.βɫe/ /i.miˈta.βɫə/ /i.miˈtab.bɫe/ /i.miˈtab.bɫə/ adj
imitable
Que es pot imitar, o és capaç o digne de ser imitat.

imitació n fem
imitación
Acte o efecte d'imitar.
Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
(psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ adj masc
imitador
Que imita.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ n masc
imitador
Qui imita.

imitar /i.miˈta/ /i.miˈtaɾ/ v
imitar

immaculat /im.ma.kuˈɫat/ /im.mə.kuˈɫat/ adj masc
inmaculado

immaduresa /im.ma.ðuˈɾe.za/ /im.mə.ðuˈɾə.zə/ /im.mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
inmadurez

immancablement /im.maŋˌka.bɫeˈment/ /im.maŋˌka.βɫeˈmen/ /im.maŋˌkab.bɫeˈmen/ /im.məŋˌka.βɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈment/ adv
indefectiblemente

immaterial /im.ma.te.ɾiˈaɫ/ /im.mə.tə.ɾiˈaɫ/ adj
inmaterial

immaterialitzar /im.ma.te.ɾi.a.liˈd͡za/ /im.ma.te.ɾi.a.liˈzaɾ/ /im.mə.tə.ɾi.ə.ɫidˈza/ v
inmaterializar

immatricular /im.ma.tɾi.kuˈla/ /im.ma.tɾi.kuˈlaɾ/ /im.mə.tɾi.kuˈɫa/ v
inmatricular

immediat /im.me.ðiˈat/ /im.mə.ðiˈat/ adj masc
inmediato

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ adv
inmediatamente

immens /imˈmens/ /imˈmɛns/ adj masc
inmenso

immensament /imˌmen.saˈmen/ /imˌmen.saˈment/ /imˌmɛn.səˈmen/ /imˌmɛn.səˈment/ adv
inmensamente

immerescudament /im.me.ɾesˌku.ðaˈmen/ /im.me.ɾesˌku.ðaˈment/ /im.mə.ɾəsˌku.ðəˈmen/ /im.mə.ɾəsˌku.ðəˈment/ adv
inmerecidamente

immergir /im.merˈd͡ʒi/ /im.meɾˈd͡ʒiɾ/ /im.mərˈʒi/ v
sumergir

immersió /im.meɾ.siˈo/ /im.mər.siˈo/ n fem
inmersión

immersió lingüística n fem
inmersión lingüística

immigració /im.mi.ɣɾa.siˈo/ /im.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
inmigración

immigrar /im.miˈɣɾa/ /im.miˈɣɾaɾ/ v
inmigrar

immillorablement /im.mi.ʎoˌɾa.bɫeˈment/ /im.mi.ʎoˌɾa.βɫeˈmen/ /im.mi.ʎoˌɾab.bɫeˈmen/ /im.mi.ʎoˌɾab.bɫəˈment/ /im.mi.ʎuˌɾa.βɫəˈmen/ /im.mi.ʎuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
inmejorablemente

imminentment /im.miˌnemˈmen/ /im.miˌnemˈment/ adv
inminentemente

immiscir-se /im.mis.sirˈsə/ /im.misˈsiɾ.sə/ /im.miˈsir.sə/ /im.miˈsiɾ.se/ v
inmiscuirse

immobilitat /im.mo.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
inmovilidad

immobilització del disc n fem
inmovilización del puck

immobilitzar /im.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /im.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.βi.ɫiˈza/ /im.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mu.βi.ɫiˈd͡za/ v
inmovilizar

immobilitzar la bola v
inmovilizar la bola

immoble /imˈmɔ.bɫe/ /imˈmɔ.βɫe/ /imˈmɔ.βɫə/ /imˈmɔb.bɫe/ /imˈmɔb.bɫə/ n masc
inmueble

immoderadament /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈment/ /im.mo.ðəˌɾa.ðəˈment/ /im.mu.ðəˌɾa.ðəˈmen/ adv
inmoderadamente

immodestament /im.moˌðes.taˈmen/ /im.moˌðes.taˈment/ /im.moˌðɛs.təˈment/ /im.muˌðɛs.təˈmen/ adv
inmodestamente

immolar /im.moˈɫa/ /im.moˈɫaɾ/ /im.muˈɫa/ v
inmolar

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ adj
inmoral

immoralitat /im.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /im.mu.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
inmoralidad

immoralment /im.moˌɾaɫˈmen/ /im.moˌɾaɫˈment/ /im.muˌɾaɫˈmen/ adv
inmoralmente

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ adj
inmortal
que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
inmortalidad

immortalitzar /im.mor.ta.lidˈza/ /im.moɾ.ta.liˈzaɾ/ /im.mur.tə.ɫidˈza/ v
inmortalizar

immortalment /im.morˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈment/ /im.murˌtaɫˈmen/ adv
inmortalmente

immotivadament /im.mo.tiˌva.ðaˈment/ /im.mo.tiˌva.ðəˈment/ /im.mo.tiˌβa.ðaˈmen/ /im.mu.tiˌva.ðəˈmen/ /im.mu.tiˌβa.ðəˈmen/ adv
inmotivadamente

immunitari /im.mu.niˈta.ɾi/ adj masc
inmune

immunitat /im.mu.niˈtat/ n fem
inmunidad

immunitzar /im.mu.niˈd͡za/ /im.mu.niˈza/ /im.mu.niˈzaɾ/ v
inmunizar

immunològic /im.mu.noˈɫɔ.d͡ʒik/ /im.mu.noˈɫɔ.ʒik/ /im.mu.nuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
inmunológico

immutabilitat /im.mu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.mu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
inmutabilidad

immutable /im.muˈta.bɫe/ /im.muˈta.βɫe/ /im.muˈta.βɫə/ /im.muˈtab.bɫe/ /im.muˈtab.bɫə/ adj
inmutable
Que no pot mudar-se.

immutablement /im.muˌta.bɫeˈment/ /im.muˌta.βɫeˈmen/ /im.muˌta.βɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫeˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈment/ adv
inmutablemente

immutació /im.mu.ta.siˈo/ /im.mu.tə.siˈo/ n fem
inmutación

immutar /im.muˈta/ /im.muˈtaɾ/ v
inmutar

immutatiu /im.mu.taˈtiw/ /im.mu.təˈtiw/ adj masc
inmutativo
que immuta o té virtut d'immutar.

immòbil /imˈmɔ.βiɫ/ adj
inmóvil

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ adj
impaciente
Que no té paciència.

impacientar /im.pa.si.enˈta/ /im.pa.si.enˈtaɾ/ /im.pə.si.ənˈta/ v
impacientar

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ adv
impacientemente

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ n fem
impaciencia

impactant /im.pakˈtan/ /im.pakˈtant/ /im.pəkˈtan/ /im.pəkˈtant/ adj
impactante

impactar /im.pakˈta/ /im.pakˈtaɾ/ /im.pəkˈta/ v
impactar
Xocar violentament.
Causar una forta impressió.

impacte /imˈpak.te/ /imˈpak.tə/ n masc
impacto

imparcialitat /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/ /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/ n fem
imparcialidad

imparcialment /im.par.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈment/ /im.pər.siˌaɫˈmen/ /im.pəɾ.siˌaɫˈment/ adv
imparcialmente

impartir /im.parˈti/ /im.paɾˈtiɾ/ /im.pərˈti/ v
impartir
Distribuir o assignar la part que correspon a cadascú.

impassible /im.paˈsi.bɫe/ /im.paˈsi.βɫe/ /im.paˈsib.bɫe/ /im.pəˈsi.βɫə/ /im.pəˈsib.bɫə/ adj
impasible

impassiblement /im.paˌsi.bɫeˈment/ /im.paˌsi.βɫeˈmen/ /im.paˌsib.bɫeˈmen/ /im.pəˌsi.βɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈment/ adv
impasiblemente

impecable /im.peˈka.bɫe/ /im.peˈka.βɫe/ /im.peˈkab.bɫe/ /im.pəˈka.βɫə/ /im.pəˈkab.bɫə/ adj
impecable

impedient /im.pe.ðiˈen/ /im.pe.ðiˈent/ /im.pə.ðiˈen/ /im.pə.ðiˈent/ adj
impediente
que impedeix

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ n masc
impedimento
impediment diriment, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, i l'anul·la si es contrau.
impedimento embargar
impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impediment lliure n masc
impedimento suelto

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ v
impedir

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ adj masc
impedido
Que no pot valer-se.

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ n masc
impedido
Malalt que no pot valer-se.

impeditiu /im.pe.ðiˈtiw/ /im.pə.ðiˈtiw/ adj masc
impeditivo
allò que pot impedir, destorbar o embarassar

impel·lir /im.peɫˈɫi/ /im.peɫˈɫiɾ/ /im.peˈɫi/ /im.pəɫˈɫi/ /im.pəˈɫi/ v
impeler

impensadament /im.penˌsa.ðaˈmen/ /im.penˌsa.ðaˈment/ /im.pənˌsa.ðəˈmen/ /im.pənˌsa.ðəˈment/ adv
impensadamente

imperant /im.peˈɾan/ /im.peˈɾant/ /im.pəˈɾan/ /im.pəˈɾant/ adj
imperante
Que impera, mana o domina.

imperar /im.peˈɾa/ /im.peˈɾaɾ/ /im.pəˈɾa/ v
imperar
Exercir la dignitat imperial.
Manar, dominar.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ adj masc
imperativo
Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ n masc
imperativo
(gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperativament /im.pe.ɾaˌti.vaˈment/ /im.pe.ɾaˌti.βaˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /im.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
imperativamente

imperatori /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/ adj masc
imperatorio
allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

imperatorialment /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈmen/ /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ adv
imperialmente

imperatòria /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
imperatoria
planta de flors petites, blanques, en forma de gira-sol; el fruit xato, l'arrel grossa d'una polzada, blanca fosca en l'exterior, verda en l'interior, aromàtica i picant.

imperceptiblement /im.per.sepˌtib.bɫeˈmen/ /im.peɾ.sepˌti.bɫeˈment/ /im.peɾ.sepˌti.βɫeˈmen/ /im.pər.səpˌti.βɫəˈmen/ /im.pər.səpˌtib.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.səpˌtib.bɫəˈment/ adv
imperceptiblemente

imperdible /im.perˈðib.bɫe/ /im.peɾˈði.bɫe/ /im.peɾˈði.βɫe/ /im.pərˈdi.βɫə/ /im.pərˈdib.bɫə/ /im.pəɾˈðib.bɫə/ n masc
imperdible

imperdonablement /im.per.ðoˌnab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.ðoˌna.bɫeˈment/ /im.peɾ.ðoˌna.βɫeˈmen/ /im.pər.duˌna.βɫəˈmen/ /im.pər.duˌnab.bɫəˈmen/ /im.pər.ðuˌnab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.ðoˌnab.bɫəˈment/ adv
imperdonablemente

imperfectament /im.perˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈment/ /im.pərˌfɛk.təˈmen/ /im.pəɾˌfɛk.təˈment/ adv
imperfectamente

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ n masc
imperfecto

imperi n masc
imperio
Acció d'imperar o manar amb autoritat.
Estats subjectes a l'emperador.
Dignitat de l'emperador.
Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ adj
imperial
pertanyent a l'emperador o a l'imperi

imperiosament /im.pe.ɾiˌo.zaˈmen/ /im.pe.ɾiˌo.zaˈment/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈmen/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈment/ adv
imperiosamente

imperitament /im.peˌɾi.taˈmen/ /im.peˌɾi.taˈment/ /im.pəˌɾi.təˈmen/ /im.pəˌɾi.təˈment/ adv
imperitamente

imperiós /im.pe.ɾiˈos/ /im.pə.ɾiˈos/ adj masc
imperioso
que mana amb imperi, o que es fa amb imperi.

impermeabilitzar /im.per.me.a.βi.liˈd͡za/ /im.peɾ.me.a.βi.liˈzaɾ/ /im.pər.me.ə.βi.ɫidˈza/ v
impermeabilizar

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ adj
impermeable
Qualitat que tenen alguns materials d'impedir el pas de líquids a través.

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ n masc
impermeable
Peça de vestir que es posa per damunt de tot i que es fa servir els dies de pluja perquè està feta d'un material que no permet el pas de líquids a través.

impermeablement /im.per.meˌab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.meˌa.bɫeˈment/ /im.peɾ.meˌa.βɫeˈmen/ /im.pər.meˌa.βɫəˈmen/ /im.pər.meˌab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.meˌab.bɫəˈment/ adv
impermeablemente

impersonal /im.peɾ.soˈnaɫ/ /im.pər.suˈnaɫ/ /im.pəɾ.soˈnaɫ/ adj
impersonal

impersonalitzar /im.per.so.na.liˈd͡za/ /im.peɾ.so.na.liˈzaɾ/ /im.pər.su.nə.ɫidˈza/ v
impersonalizar

impersonalment /im.per.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈment/ /im.pər.suˌnaɫˈmen/ /im.pəɾ.soˌnaɫˈment/ adv
impersonalmente

impertinent /im.per.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnent/ /im.pər.tiˈnen/ /im.pəɾ.tiˈnent/ adj
impertinente

impertinentment /im.per.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈment/ /im.pər.tiˌnemˈmen/ /im.pəɾ.tiˌnemˈment/ adv
impertinentemente

impertorbablement /im.per.torˌβab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.toɾˌba.bɫeˈment/ /im.peɾ.toɾˌβa.βɫeˈmen/ /im.pər.turˌba.βɫəˈmen/ /im.pər.turˌbab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.toɾˌbab.bɫəˈment/ adv
imperturbablemente

impertèrrit /im.peɾˈtɛ.rit/ /im.pərˈtɛ.rit/ adj masc
impertérrito

impetrable /im.peˈtɾa.bɫe/ /im.peˈtɾa.βɫe/ /im.peˈtɾab.bɫe/ /im.pəˈtɾa.βɫə/ /im.pəˈtɾab.bɫə/ adj
asequible
Que es pot impetrar.

impetració n fem
impetración

impetrant /im.peˈtɾan/ /im.peˈtɾant/ /im.pəˈtɾan/ /im.pəˈtɾant/ adj
impetrante
Que impetra.

impetrar /im.peˈtɾa/ /im.peˈtɾaɾ/ /im.pəˈtɾa/ v
impetrar
Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.

impetuosament /im.pe.tuˌo.zaˈmen/ /im.pe.tuˌo.zaˈment/ /im.pə.tuˌo.zəˈmen/ /im.pə.tuˌo.zəˈment/ adv
impetuosamente

impiament /imˌpi.aˈmen/ /imˌpi.aˈment/ /imˌpi.əˈmen/ /imˌpi.əˈment/ adv
impíamente

implacable /im.pɫaˈka.bɫe/ /im.pɫaˈka.βɫe/ /im.pɫaˈkab.bɫe/ /im.pɫəˈka.βɫə/ /im.pɫəˈkab.bɫə/ adj
implacable

implacablement /im.pɫaˌka.bɫeˈment/ /im.pɫaˌka.βɫeˈmen/ /im.pɫaˌkab.bɫeˈmen/ /im.pɫəˌka.βɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈment/ adv
implacablemente

implant /imˈpɫan/ /imˈpɫant/ n masc
implante

implant coclear n masc
implante coclear

implantació /im.pɫan.ta.siˈo/ /im.pɫən.tə.siˈo/ n fem
implantación

implantar /im.pɫanˈta/ /im.pɫanˈtaɾ/ /im.pɫənˈta/ v
implantar
Plantar profundament de forma que arreli.
Introduir un costum, establir una institució.

implementar /im.pɫe.menˈˈta// /im.pɫe.menˈˈtaɾ// /imˈpɫə.mənˈta// v
implementar

implicar /im.pɫiˈka/ /im.pɫiˈkaɾ/ v
implicar
Tenir com a conseqüència natural.
implicarse
(pronominal) Involucrar-se, comprometre's.
implicar implicarse
(amb adverbis de negació) no implicar: no obstar, no impedir, no destorbar.

imploració n fem
imploración

implorador /im.pɫo.ɾaˈðo/ /im.pɫo.ɾaˈðoɾ/ /im.pɫo.ɾəˈðo/ /im.pɫu.ɾəˈðo/ adj masc
implorador
Que implora, suplica.

implorar /im.pɫoˈɾa/ /im.pɫoˈɾaɾ/ /im.pɫuˈɾa/ v
implorar

implícitament /imˌpɫi.si.taˈmen/ /imˌpɫi.si.taˈment/ /imˌpɫi.si.təˈmen/ /imˌpɫi.si.təˈment/ adv
implícitamente

imponderablement /im.pon.deˌɾa.bɫeˈment/ /im.pon.deˌɾa.βɫeˈmen/ /im.pon.deˌɾab.bɫeˈmen/ /im.pon.dəˌɾab.bɫəˈment/ /im.pun.dəˌɾa.βɫəˈmen/ /im.pun.dəˌɾab.bɫəˈmen/ adv
imponderablemente

imponentment /im.poˌnemˈmen/ /im.poˌnemˈment/ /im.puˌnemˈmen/ adv
imponentemente

import /imˈpɔrt/ n masc
importe

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ n fem
importación

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ adj
importante
Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ adv
importantemente

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ v
importar
Ser convenient, favorable, d'importància.
Valer o arribar a tal quantitat les coses comprades.
(comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.

importunament /im.porˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈment/ /im.poɾˌtu.nəˈment/ /im.purˌtu.nəˈmen/ adv
importunamente

importunar /am.pul.tuˈna/ /im.por.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈnaɾ/ /im.pur.tuˈna/ v
importunar

importància /im.poɾˈtan.si.a/ /im.poɾˈtan.si.ə/ /im.purˈtan.si.ə/ n fem
importancia

imposar /im.poˈza/ /im.poˈzaɾ/ /im.puˈza/ v
imponer
Carregar, posar alguna cosa damunt d'una altra.
Instruir a algú en alguna matèria.
Infondre respecte, por.

impositiu /im.po.ziˈtiw/ /im.pu.ziˈtiw/ adj masc
impositivo

impossibilitar /im.po.si.bi.ɫiˈta/ /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /im.po.si.βi.ɫiˈta/ /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ v
imposibilitar

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ adj
imposible

impossiblement /im.poˌsi.bɫeˈment/ /im.poˌsi.βɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫəˈment/ /im.puˌsi.βɫəˈmen/ /im.puˌsib.bɫəˈmen/ adv
imposiblemente

impost n masc
impuesto

impost especial n masc
accisa

impost negatiu sobre la renda n masc
impuesto negativo sobre la renta

impost sobre béns immobles n masc
impuesto sobre bienes inmuebles

impost sobre el valor afegit n masc
impuesto sobre el valor añadido

impost sobre transmissions patrimonials n masc
impuesto sobre transmisiones patrimoniales

impostar /im.posˈta/ /im.posˈtaɾ/ /im.pusˈta/ v
impostar

impostura /im.posˈtu.ɾa/ /im.posˈtu.ɾə/ /im.pusˈtu.ɾə/ n fem
impostura

impotentment /im.poˌtemˈmen/ /im.poˌtemˈment/ /im.puˌtemˈmen/ adv
impotentemente

imprecació /im.pɾe.ka.siˈo/ /im.pɾə.kə.siˈo/ n fem
imprecación

imprecar /im.pɾeˈka/ /im.pɾeˈkaɾ/ /im.pɾəˈka/ v
imprecar

imprecatori /im.pɾe.kaˈtɔ.ɾi/ /im.pɾə.kəˈtɔ.ɾi/ adj masc
imprecatorio
que es fa amb imprecació

imprecís /im.pɾeˈsis/ /im.pɾəˈsis/ adj masc
impreciso

impregnació /im.pɾeŋ.na.siˈo/ /im.pɾəŋ.nə.siˈo/ n fem
impregnación

impregnar /im.pɾeŋˈna/ /im.pɾeɡˈna/ /im.pɾeɡˈnaɾ/ /im.pɾəŋˈna/ v
impregnar

impremta /imˈpɾem.ta/ /imˈpɾem.tə/ n fem
imprenta
Art d'imprimir.
Oficina o lloc on s'imprimeix.

impremta escolar n fem
imprenta escolar

imprescindible /im.pɾe.sinˈdi.bɫe/ /im.pɾe.sinˈdi.βɫe/ /im.pɾe.sinˈdib.bɫe/ /im.pɾə.sinˈdi.βɫə/ /im.pɾə.sinˈdib.bɫə/ /im.pɾəs.sinˈdib.bɫə/ adj
indispensable

impressionant /im.pɾe.si.oˈnan/ /im.pɾe.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.uˈnan/ /im.pɾə.si.uˈnant/ adj
impresionante

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ v
impresionar

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ n fem
impresión
Acció o efecte d'imprimir.
Marca o senyal que alguna cosa deixa en una altra pressionant.
Efecte o alteració que un cos causa en un altre.
Efecte que fan les coses espirituals en l'ànim.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ adj masc
impresor
Que imprimeix.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ n masc
impresor
Qui imprimeix o és amo d'una impremta.

impressora /im.pɾeˈso.ɾa/ /im.pɾəˈso.ɾə/ n fem
impresora
(informàtica) dispositiu per imprimir

imprevistament /im.pɾeˌvis.taˈment/ /im.pɾeˌβis.taˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈment/ /im.pɾəˌβis.təˈmen/ adv
imprevistamente

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ v
imprimir
Deixar marcada la figura d'una cosa en una altra.
Fixar en l'ànim alguna noció o afecte.
Estampar, donar a la impremta.

improbablement /im.pɾoˌba.bɫeˈment/ /im.pɾoˌbab.bɫəˈment/ /im.pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /im.pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /im.pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /im.pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /im.pɾuˌβab.bɫəˈmen/ adv
improbablemente

improcedentment /im.pɾo.seˌðemˈmen/ /im.pɾo.seˌðemˈment/ /im.pɾo.səˌðemˈment/ /im.pɾu.səˌðemˈmen/ adv
improcedentemente

improperar /im.pɾo.peˈɾa/ /im.pɾo.peˈɾaɾ/ /im.pɾu.pəˈɾa/ v
improperar

improperi /im.pɾoˈpɛ.ɾi/ /im.pɾuˈpɛ.ɾi/ n masc
improperio

improvar /im.pɾoˈva/ /im.pɾoˈvaɾ/ /im.pɾoˈβa/ /im.pɾuˈva/ /im.pɾuˈβa/ v
improbar

improvisadament /im.pɾo.viˌza.ðaˈment/ /im.pɾo.viˌza.ðəˈment/ /im.pɾo.βiˌza.ðaˈmen/ /im.pɾu.viˌza.ðəˈmen/ /im.pɾu.βiˌza.ðəˈmen/ adv
improvisadamente

improvisament /im.pɾoˌvi.zaˈment/ /im.pɾoˌvi.zəˈment/ /im.pɾoˌβi.zaˈmen/ /im.pɾuˌvi.zəˈmen/ /im.pɾuˌβi.zəˈmen/ adv
improvisamente

improvisar /im.pɾo.viˈza/ /im.pɾo.viˈzaɾ/ /im.pɾo.βiˈza/ /im.pɾo.βiˈzaɾ/ /im.pɾu.viˈza/ /im.pɾu.βiˈza/ v
improvisar

improvís /im.pɾoˈvis/ /im.pɾoˈβis/ /im.pɾuˈvis/ /im.pɾuˈβis/ adj
improviso

imprudentment /im.pɾuˌðemˈmen/ /im.pɾuˌðemˈment/ adv
imprudentemente

impròpiament /imˌpɾɔ.pi.aˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.aˈment/ /imˌpɾɔ.pi.əˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.əˈment/ adv
impropiamente

impugnació /im.puŋ.na.siˈo/ /im.puŋ.nə.siˈo/ /im.puɡ.na.siˈo/ n fem
impugnación

impugnador /im.puŋ.naˈðo/ /im.puŋ.nəˈðo/ /im.puɡ.naˈðoɾ/ n masc
impugnador

impugnar /im.puŋˈna/ /im.puɡˈna/ /im.puɡˈnaɾ/ v
impugnar

impugnatiu /im.puŋ.naˈtiw/ /im.puŋ.nəˈtiw/ /im.puɡ.naˈtiw/ adj masc
impugnativo
Que impugna o és capaç d'impugnar.

impuls /imˈpuɫs/ n masc
impulso

impulsiu /im.puɫˈsiw/ adj masc
impulsivo
Que impel·leix o pot impel·lir.

impulsivitat /im.puɫ.si.viˈtat/ /im.puɫ.si.viˈtat/ /im.puɫ.si.βiˈtat/ n fem
impulsividad

impulsor /im.puɫˈso/ /im.puɫˈsoɾ/ adj masc
impulsor
Que impel·leix, impulsa.

impulsor /im.puɫˈso/ /im.puɫˈsoɾ/ n masc
impulsor
Qui impel·leix, impulsa.

impunement /imˌpu.neˈmen/ /imˌpu.neˈment/ /imˌpu.nəˈmen/ /imˌpu.nəˈment/ adv
impunemente

impur /imˈpur/ adj masc
impuro
Que no és pur.

impurament /imˌpu.ɾaˈmen/ /imˌpu.ɾaˈment/ /imˌpu.ɾəˈmen/ /imˌpu.ɾəˈment/ adv
impuramente

impurificar /im.pu.ɾi.fiˈka/ /im.pu.ɾi.fiˈkaɾ/ v
impurificar

impuritat /im.pu.ɾiˈtat/ n fem
impuridad

imputabilitat /im.pu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.pu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
imputabilidad

imputable /im.puˈta.bɫe/ /im.puˈta.βɫe/ /im.puˈta.βɫə/ /im.puˈtab.bɫe/ /im.puˈtab.bɫə/ adj
imputable
Que es pot imputar.

imputació /im.pu.ta.siˈo/ /im.pu.tə.siˈo/ n fem
imputación

imputador /im.pu.taˈðo/ /im.pu.taˈðoɾ/ /im.pu.təˈðo/ adj masc
imputador
Que imputa.

imputador /im.pu.taˈðo/ /im.pu.taˈðoɾ/ /im.pu.təˈðo/ n masc
imputador
Qui imputa.

imputar /im.puˈta/ /im.puˈtaɾ/ v
imputar
Atribuir alguna culpa, delicte o acció.

impàvid /imˈpa.vit/ /imˈpa.vit/ /imˈpa.βit/ adj masc
impávido

impàvidament /imˌpa.vi.ðaˈment/ /imˌpa.vi.ðəˈmen/ /imˌpa.vi.ðəˈment/ /imˌpa.βi.ðaˈmen/ /imˌpa.βi.ðəˈmen/ adv
impávidamente

impúdicament /imˌpu.ði.kaˈmen/ /imˌpu.ði.kaˈment/ /imˌpu.ði.kəˈmen/ /imˌpu.ði.kəˈment/ adv
impúdicamente

inaccessiblement /i.nak.seˌsi.bɫeˈment/ /i.nak.seˌsi.βɫeˈmen/ /i.nak.seˌsib.bɫeˈmen/ /i.nək.səˌsi.βɫəˈmen/ /i.nək.səˌsib.bɫəˈmen/ /i.nək.səˌsib.bɫəˈment/ adv
inaccesiblemente

inacció /i.nak.siˈo/ /i.nək.siˈo/ n fem
inacción

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ adj masc
inactivo

inactivitat /i.nak.ti.viˈtat/ /i.nak.ti.βiˈtat/ /i.nək.ti.viˈtat/ /i.nək.ti.βiˈtat/ n fem
inactividad

inadaptació escolar n fem
inadaptación escolar

inadaptació social n fem
inadaptación social

inadequadament /i.na.ðeˌkwa.ðaˈmen/ /i.na.ðeˌkwa.ðaˈment/ /i.nə.ðəˌkwa.ðəˈmen/ /i.nə.ðəˌkwa.ðəˈment/ adv
inadecuadamente

inadient /i.na.ðiˈen/ /i.na.ðiˈent/ /i.nə.ðiˈen/ /i.nə.ðiˈent/ adj
inadecuado

inadmissió /i.nad.mi.siˈo/ /i.nəd.mi.siˈo/ n fem
inadmisión

inadvertidament /i.nad.berˌti.ðaˈmen/ /i.nad.beɾˌti.ðaˈmen/ /i.nad.veɾˌti.ðaˈment/ /i.nəb.vərˌti.ðəˈmen/ /i.nəb.vəɾˌti.ðəˈment/ /i.nəd.bərˌti.ðəˈmen/ adv
inadvertidamente

inalterablement /i.naɫ.teˌɾa.bɫeˈment/ /i.naɫ.teˌɾa.βɫeˈmen/ /i.naɫ.teˌɾab.bɫeˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾa.βɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈment/ adv
inalterablemente

inanició /i.na.ni.siˈo/ /i.nə.ni.siˈo/ n fem
inanición

inauguració /i.naw.ɣu.ɾa.siˈo/ /i.nəw.ɣu.ɾə.siˈo/ n fem
inauguración investidura

inaugural /in.aw.ɣuˈɾaɫ/ /in.əw.ɣuˈɾaɫ/ adj
inaugural
aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

inaugurar /i.naw.ɣuˈɾa/ /i.naw.ɣuˈɾaɾ/ /i.nəw.ɣuˈɾa/ v
inaugurar
Obrir o començar de forma solemne.

incalculablement /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈment/ adv
incalculablemente

incansablement /iŋ.kanˌsa.bɫeˈment/ /iŋ.kanˌsa.βɫeˈmen/ /iŋ.kanˌsab.bɫeˈmen/ /iŋ.kənˌsa.βɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈment/ adv
incansablemente

incapacitar /iŋ.ka.pa.siˈta/ /iŋ.ka.pa.siˈtaɾ/ /iŋ.kə.pə.siˈta/ v
incapacitar

incapaç /iŋ.kaˈpas/ /iŋ.kəˈpas/ adj
incapaz

incardinar /iŋ.kar.ðiˈna/ /iŋ.kaɾ.ðiˈnaɾ/ /iŋ.kər.ðiˈna/ v
incardinar

incautament /iŋˌkaw.taˈmen/ /iŋˌkaw.taˈment/ /iŋˌkaw.təˈmen/ /iŋˌkaw.təˈment/ adv
incautamente

incendi n masc
incendio

incendiar /in.sen.diˈa/ /in.sen.diˈaɾ/ /in.sən.diˈa/ v
incendiar

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ adj masc
incendiario
Que maliciosament causa incendis.

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ n masc
incendiario
Qui maliciosament causa incendis.

incentiu n masc
incentivo

incentiu fiscal n masc
incentivo fiscal

incentivar /in.sen.tiˈvaɾ/ /in.sen.tiˈβa/ /in.sen.tiˈβaɾ/ /in.sən.tiˈva/ /in.sən.tiˈβa/ v
incentivar

inceptisòl /in.sep.tiˈsɔɫ/ /in.səp.tiˈsɔɫ/ n masc
inceptisol

incert /inˈsɛrt/ adj masc
incierto
Sense certesa, amb dubte sobre la decisió a prendre.
No conegut amb certesa.

incertament /inˌsɛr.taˈmen/ /inˌsɛr.təˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈment/ /inˌsɛɾ.təˈment/ adv
inciertamente

incessablement /in.seˌsa.bɫeˈment/ /in.seˌsa.βɫeˈmen/ /in.seˌsab.bɫeˈmen/ /in.səˌsa.βɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈment/ adv
incesablemente

incessantment /in.seˌsamˈmen/ /in.seˌsamˈment/ /in.səˌsamˈmen/ /in.səˌsamˈment/ adv
incesantemente

incestuosament /in.ses.tuˌo.zaˈmen/ /in.ses.tuˌo.zaˈment/ /in.səs.tuˌo.zəˈmen/ /in.səs.tuˌo.zəˈment/ adv
incestuosamente

incident /in.siˈðen/ /in.siˈðent/ /in.siˈðent/ adj
incidente
que té una incidència accessòria

incidentalment /in.si.ðenˌtaɫˈmen/ /in.si.ðenˌtaɫˈment/ /in.si.ðənˌtaɫˈmen/ /in.si.ðənˌtaɫˈment/ adv
incidentalmente

incidentment /in.siˌðemˈmen/ /in.siˌðemˈment/ adv
incidentemente

incidir /in.siˈði/ /in.siˈðiɾ/ v
incidir
Topar sobre una superfície.
Repercutir una cosa en una altra.

incidència /in.siˈðɛn.si.a/ n fem
incidencia

incineració /in.si.ne.ɾa.siˈo/ /in.si.nə.ɾə.siˈo/ n fem
incineración

incinerar /in.si.neˈɾa/ /in.si.neˈɾaɾ/ /in.si.nəˈɾa/ v
incinerar

incitador /in.si.taˈðo/ /in.si.taˈðoɾ/ /in.si.təˈðo/ adj masc
incitador
Que incita.

incitador /in.si.taˈðo/ /in.si.taˈðoɾ/ /in.si.təˈðo/ n masc
incitador
Qui incita.

incitament /in.si.taˈmen/ /in.si.taˈment/ /in.si.təˈmen/ /in.si.təˈment/ n masc
incitamento

incitar /in.siˈta/ /in.siˈtaɾ/ v
incitar

incitatiu /in.si.taˈtiw/ /in.si.təˈtiw/ adj masc
incitativo
que incita o té virtut d'incitar

incivilment /in.siˌviɫˈmen/ /in.siˌviɫˈment/ /in.siˌβiɫˈmen/ adv
incivilmente

inclemència /iŋ.kɫeˈmɛn.si.a/ /iŋ.kɫəˈmɛn.si.ə/ n fem
inclemencia

inclinació /iŋ.kɫi.na.siˈo/ /iŋ.kɫi.nə.siˈo/ n fem
inclinación
Acció i efecte d'inclinar o inclinar-se.

inclinar /iŋ.kɫiˈna/ /iŋ.kɫiˈnaɾ/ v
inclinar
Tòrcer cap avall alguna cosa.
Girar o persuadir algú que faci alguna cosa.
inclinarse
(pronominal) Decantar-se cap un costat.
(pronominal) Tenir propensió natural a alguna cosa.

inclinat /iŋ.kɫiˈnat/ adj masc
inclinado
que té inclinació

inclinatiu /iŋ.kɫi.naˈtiw/ /iŋ.kɫi.nəˈtiw/ adj masc
inclinativo
que inclina o pot inclinar

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ v
incluir

inclusiu adj masc
inclusivo

inclusivament /iŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ adv
inclusivamente

inclusió escolar n fem
inclusión escolar

inclusió social n fem
inclusión social

incoar /iŋ.koˈa/ /iŋ.koˈaɾ/ /iŋ.kuˈa/ v
incoar

incobrable /iŋ.koˈbɾa.bɫe/ /iŋ.koˈbɾab.bɫə/ /iŋ.koˈβɾa.βɫe/ /iŋ.koˈβɾab.bɫe/ /iŋ.kuˈbɾab.bɫə/ /iŋ.kuˈβɾa.βɫə/ /iŋ.kuˈβɾab.bɫə/ adj
incobrable

incoherent adj neut
incoherente

incoherentment /iŋ.ko.eˌɾemˈmen/ /iŋ.ko.eˌɾemˈment/ /iŋ.ko.əˌɾemˈment/ /iŋ.ku.əˌɾemˈmen/ adv
incoherentemente

incomodar /iŋ.ko.moˈða/ /iŋ.ko.moˈðaɾ/ /iŋ.ku.muˈða/ v
incomodar

incomoditat /iŋ.ko.mo.ðiˈtat/ /iŋ.ku.mu.ðiˈtat/ n fem
incomodidad

incomparablement /iŋ.kom.paˌɾa.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌɾa.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌɾab.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌɾab.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌɾa.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌɾab.bɫəˈmen/ adv
incomparablemente

incompatiblement /iŋ.kom.paˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌtib.bɫəˈmen/ adv
incompatiblemente

incompetentment /iŋ.kom.peˌtemˈmen/ /iŋ.kom.peˌtemˈment/ /iŋ.kom.pəˌtemˈment/ /iŋ.kum.pəˌtemˈmen/ adv
incompetentemente

incompletament /iŋ.komˌpɫe.taˈmen/ /iŋ.komˌpɫe.taˈment/ /iŋ.komˌpɫɛ.təˈment/ /iŋ.kumˌpɫɛ.təˈmen/ adv
incompletamente

incomplir /iŋ.komˈpli/ /iŋ.komˈpliɾ/ /iŋ.kumˈpɫi/ v
incumplir

incomprensiblement /iŋ.kom.pɾenˌsi.bɫeˈment/ /iŋ.kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾenˌsib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾənˌsib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pɾənˌsi.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/ adv
incomprensiblemente

incomptable /iŋ.komˈta.bɫe/ /iŋ.komˈta.βɫe/ /iŋ.komˈtab.bɫe/ /iŋ.komˈtab.bɫə/ /iŋ.kumˈta.βɫə/ /iŋ.kumˈtab.bɫə/ adj
incontable

incomunicar /iŋ.ko.mu.niˈka/ /iŋ.ko.mu.niˈkaɾ/ /iŋ.ku.mu.niˈka/ v
incomunicar

inconcebiblement /iŋ.kon.seˌbi.bɫeˈment/ /iŋ.kon.seˌβi.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.seˌβib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.səˌbib.bɫəˈment/ /iŋ.kun.səˌbib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβi.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβib.bɫəˈmen/ adv
inconcebiblemente

inconciliablement /iŋ.kon.si.ɫiˌa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.si.ɫiˌa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/ adv
inconciliablemente

inconcussament /iŋ.koŋˌku.saˈmen/ /iŋ.koŋˌku.saˈment/ /iŋ.koŋˌku.səˈment/ /iŋ.kuŋˌku.səˈmen/ adv
inconcusamente

incondicional /iŋ.kon.di.si.oˈnaɫ/ /iŋ.kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
incondicional

incondicionalment /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ adv
incondicionalmente

inconfusiblement /iŋ.koɱ.fuˌzi.bɫeˈment/ /iŋ.koɱ.fuˌzi.βɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌzib.bɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌzib.bɫəˈment/ /iŋ.kuɱ.fuˌzi.βɫəˈmen/ /iŋ.kuɱ.fuˌzib.bɫəˈmen/ adv
inconfundiblemente

inconfutablement /iŋ.koɱ.fuˌta.bɫeˈment/ /iŋ.koɱ.fuˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kuɱ.fuˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kuɱ.fuˌtab.bɫəˈmen/ adv
irrefutablemente

incongruentment /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /iŋ.kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ adv
incongruentemente

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ adj
inconsciente
Que no és conscient.
Brètol, irreflexiu.

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ n masc
inconsciente
Part de la ment humana que recull els instints i pensaments reprimits segons la teoria de Freud.

inconscientment /iŋ.kon.siˌemˈmen/ /iŋ.kon.siˌemˈment/ /iŋ.kun.siˌemˈmen/ adv
inconscientemente

inconsideradament /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /iŋ.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /iŋ.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ adv
inconsideradamente

inconsolablement /iŋ.kon.soˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.soˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.suˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.suˌɫab.bɫəˈmen/ adv
inconsolablemente

inconstant /iŋ.konsˈtan/ /iŋ.konsˈtant/ /iŋ.kunsˈtan/ adj
inconstante

inconstantment /iŋ.konsˌtamˈmen/ /iŋ.konsˌtamˈment/ /iŋ.kunsˌtamˈmen/ adv
inconstantemente

inconstitucionalment /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ adv
inconstitucionalmente

incontestablement /iŋ.kon.tesˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tesˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tesˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.təsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.təsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.təsˌtab.bɫəˈmen/ adv
incontestablemente

incontinent /iŋ.kon.tiˈnen/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kun.tiˈnen/ /iŋ.kun.tiˈnent/ adj
incontinente

incontinentment /iŋ.kon.tiˌnemˈmen/ /iŋ.kon.tiˌnemˈment/ /iŋ.kun.tiˌnemˈmen/ adv
incontinentemente

incontrastablement /iŋ.kon.tɾasˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾasˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾasˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾəsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.tɾəsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾəsˌtab.bɫəˈmen/ adv
incontrastablemente

incontrovertiblement /iŋ.kon.tɾo.veɾˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾo.vəɾˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kon.tɾo.βerˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾo.βeɾˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.vərˌtib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌtib.bɫəˈmen/ adv
indisputablemente

incorporació /iŋ.koɾ.po.ɾa.siˈo/ /iŋ.koɾ.po.ɾə.siˈo/ /iŋ.kur.pu.ɾə.siˈo/ n fem
incorporación

incorporalment /iŋ.kor.poˌɾaɫˈmen/ /iŋ.koɾ.poˌɾaɫˈmen/ /iŋ.koɾ.poˌɾaɫˈment/ /iŋ.kur.puˌɾaɫˈmen/ adv
incorporalmente

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ v
incorporar incorporarse
Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
incorporarse
(pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.
incorporar
Asseure qui estava ajagut.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ adv
incorrectamente

incorregiblement /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.bɫeˈment/ /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒib.bɫeˈmen/ /iŋ.ko.rəˌʒib.bɫəˈment/ /iŋ.ku.rəˌʒi.βɫəˈmen/ /iŋ.ku.rəˌʒib.bɫəˈmen/ adv
incorregiblemente

incorruptament /iŋ.koˌrup.taˈmen/ /iŋ.koˌrup.taˈment/ /iŋ.koˌrup.təˈment/ /iŋ.kuˌrup.təˈmen/ adv
incorruptamente

incrassar /iŋ.kɾaˈsa/ /iŋ.kɾaˈsaɾ/ /iŋ.kɾəˈsa/ v
incrasar

increment /iŋ.kɾeˈmen/ /iŋ.kɾeˈment/ /iŋ.kɾəˈmen/ /iŋ.kɾəˈment/ n masc
incremento

incrementar /iŋ.kɾe.menˈta/ /iŋ.kɾe.menˈtaɾ/ /iŋ.kɾə.mənˈta/ v
incrementar

increpació /iŋ.kɾe.pa.siˈo/ /iŋ.kɾə.pə.siˈo/ n fem
increpación

increpador /iŋ.kɾe.paˈðo/ /iŋ.kɾe.paˈðoɾ/ /iŋ.kɾə.pəˈðo/ adj masc
increpador
Que increpa.

increpador /iŋ.kɾe.paˈðo/ /iŋ.kɾe.paˈðoɾ/ /iŋ.kɾə.pəˈðo/ n masc
increpador
Qui increpa.

increpar /iŋ.kɾeˈpa/ /iŋ.kɾeˈpaɾ/ /iŋ.kɾəˈpa/ v
increpar

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ adj
increíble
Impossible de creure.
Extraordinari, sorprenent.

increïblement /iŋ.kɾeˌi.bɫeˈment/ /iŋ.kɾeˌi.βɫeˈmen/ /iŋ.kɾeˌib.bɫeˈmen/ /iŋ.kɾəˌi.βɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈment/ adv
increíblemente

incriminar /iŋ.kɾi.miˈna/ /iŋ.kɾi.miˈnaɾ/ v
incriminar

incrustar /iŋ.kɾusˈta/ /iŋ.kɾusˈtaɾ/ v
incrustar

inculcació /iŋ.kuɫ.ka.siˈo/ /iŋ.kuɫ.kə.siˈo/ n fem
inculcación

inculcar /iŋ.kuɫˈka/ /iŋ.kuɫˈkaɾ/ v
inculcar

inculpablement /iŋ.kuɫˌpa.bɫeˈment/ /iŋ.kuɫˌpa.βɫeˈmen/ /iŋ.kuɫˌpa.βɫəˈmen/ /iŋ.kuɫˌpab.bɫeˈmen/ /iŋ.kuɫˌpab.bɫəˈmen/ /iŋ.kuɫˌpab.bɫəˈment/ adv
inculpablemente

inculpar /iŋ.kuɫˈpa/ /iŋ.kuɫˈpaɾ/ v
inculpar

inculpat /iŋ.kuɫˈpat/ adj masc
inculpado

incultament /iŋˌkuɫ.taˈmen/ /iŋˌkuɫ.taˈment/ /iŋˌkuɫ.təˈmen/ /iŋˌkuɫ.təˈment/ adv
incultamente

inculte /iŋˈkuɫ.te/ /iŋˈkuɫ.tə/ adj masc
inculto
No conreat.
Sense educació.

incumbir /iŋ.kumˈbi/ /iŋ.kumˈbiɾ/ v
incumbir

incumbència /iŋ.kumˈbɛn.si.a/ /iŋ.kumˈbɛn.si.ə/ n fem
incumbencia

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ adj
incunable
Que està imprès entre el període de l'aparició de la impremta fins a l'any 1500 inclusivament.

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ n masc
incunable

incursió /iŋ.kur.siˈo/ n fem
incursión

incís /inˈsis/ adj masc
inciso
Que presenta incisions.

incís /inˈsis/ n masc
inciso
Proposició que introdueix una interrupció, generalment per afegir un aclariment.

incògnitament /iŋˌkɔŋ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈment/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈment/ adv
de incógnito

incòmodament /iŋˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /iŋˌkɔ.mo.ðaˈment/ /iŋˌkɔ.mo.ðəˈment/ /iŋˌkɔ.mu.ðəˈmen/ adv
incómodamente

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
incómodo
Que incomoda o que no té comoditat.

incòngruament /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ adv
incongruamente

incórrer /iŋˈko.re/ /iŋˈko.reɾ/ /iŋˈko.rə/ v
incurrir

indagació /in.da.ɣa.siˈo/ /in.də.ɣə.siˈo/ n fem
indagación

indagador /in.da.ɣaˈðo/ /in.da.ɣaˈðoɾ/ /in.də.ɣəˈðo/ adj masc
indagador
Que indaga.

indagador /in.da.ɣaˈðo/ /in.da.ɣaˈðoɾ/ /in.də.ɣəˈðo/ n masc
indagador
Qui indaga.

indagar /in.daˈɣa/ /in.daˈɣaɾ/ /in.dəˈɣa/ v
indagar

indecent /in.deˈsen/ /in.deˈsent/ /in.dəˈsen/ /in.dəˈsent/ adj
indecente

indecentment /in.deˌsemˈmen/ /in.deˌsemˈment/ /in.dəˌsemˈmen/ /in.dəˌsemˈment/ adv
indecentemente

indecidible /in.de.siˈði.bɫe/ /in.de.siˈði.βɫe/ /in.de.siˈðib.bɫe/ /in.də.siˈði.βɫə/ /in.də.siˈðib.bɫə/ adj
indecidible

indeclinablement /in.de.kɫiˌna.bɫeˈment/ /in.de.kɫiˌna.βɫeˈmen/ /in.de.kɫiˌnab.bɫeˈmen/ /in.də.kɫiˌna.βɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈment/ adv
indeclinablemente

indecorosament /in.de.koˌɾo.zaˈmen/ /in.de.koˌɾo.zaˈment/ /in.də.koˌɾo.zəˈment/ /in.də.kuˌɾo.zəˈmen/ adv
indecorosamente

indecència /in.deˈsɛn.si.a/ /in.dəˈsɛn.si.ə/ n fem
indecencia

indecís /in.deˈsis/ adj masc
indeciso
Que li costa prendre una decisió.
Que encara està per resoldre.

indefectiblement /in.de.fekˌti.bɫeˈment/ /in.de.fekˌti.βɫeˈmen/ /in.de.fekˌtib.bɫeˈmen/ /in.də.fəkˌti.βɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈment/ adv
indefectiblemente

indefinidament /in.de.fiˌni.ðaˈmen/ /in.de.fiˌni.ðaˈment/ /in.də.fiˌni.ðəˈmen/ /in.də.fiˌni.ðəˈment/ adv
indefinidamente

indefinit /in.de.fiˈnit/ /in.də.fiˈnit/ adj masc
indefinido

indegudament /in.deˌɣu.ðaˈmen/ /in.deˌɣu.ðaˈment/ /in.dəˌɣu.ðəˈmen/ /in.dəˌɣu.ðəˈment/ adv
indebidamente

indeleblement /in.deˌɫe.bɫeˈment/ /in.deˌɫe.βɫeˈmen/ /in.deˌɫeb.bɫeˈmen/ /in.dəˌɫe.βɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈment/ adv
indeleblemente

indeliberadament /in.de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /in.de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /in.də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ adv
indeliberadamente

indemne /inˈdem.ne/ /inˈdɛm.nə/ adj
indemne
lliure i exempt de cap dany

indemnitat /in.dem.niˈtat/ /in.dəm.niˈtat/ n masc
indemnidad

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ n masc
indemnización

indemnitzar /in.dem.niˈd͡za/ /in.dem.niˈza/ /in.dem.niˈzaɾ/ v
indemnizar

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ adj
independiente
Lliure, sense subjecció ni dependència

independentisme /in.de.pen.denˈtiz.me/ /in.də.pən.dənˈtiz.mə/ n masc
independentismo

independentista /in.de.pen.denˈtis.ta/ /in.de.pen.denˈtis.te/ /in.də.pən.dənˈtis.tə/ adj
independentista
Relatiu o pertanyent a l'independentisme.

independentista /in.de.pen.denˈtis.ta/ /in.de.pen.denˈtis.te/ /in.də.pən.dənˈtis.tə/ n neut
independentista
Individu partidari de l'independentisme

independentment /in.de.penˌdemˈmen/ /in.de.penˌdemˈment/ /in.də.pənˌdemˈmen/ /in.də.pənˌdemˈment/ adv
independientemente

independitzar /in.de.pen.diˈd͡za/ /in.de.pen.diˈzaɾ/ /in.də.pən.didˈza/ v
independizar

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ n fem
independencia

indexació /in.dek.sa.siˈo/ /in.dək.sə.siˈo/ n fem
indización

indexar /in.dekˈsa/ /in.dekˈsaɾ/ /in.dəkˈsa/ v
indexar

indi n masc
añil
Colorant blau fosc obtingut originalment de l’anyil (Indigofera tinctoria) i sintèticament del glucòsid indican, usat especialment com a colorant tèxtil.
hindú
Natural de l’Índia.
indio
Indígena d’Amèrica.
Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ n fem
indicación

indicador /in.di.kaˈðo/ /in.di.kaˈðoɾ/ /in.di.kəˈðo/ adj masc
indicador
Que indica o que pot indicar.

indicador /in.di.kaˈðo/ /in.di.kaˈðoɾ/ /in.di.kəˈðo/ n masc
indicador
Valor qualitatiu o quantitatiu que mesura el resultat o l’evolució d’una variable.

indicador d'intents n masc
indicador de down

indicador de personals n masc
plaqueta

indicador de quatre faltes n masc
indicador de las cuatro faltas

indicador en pantalla n masc
indicador en pantalla

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ v
indicar

indicat /in.diˈkat/ adj masc
indicado

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ n masc
indicativo

indiciar /in.di.siˈa/ /in.di.siˈaɾ/ v
indiciar

indiferent /in.di.feˈɾen/ /in.di.feˈɾent/ /in.di.fəˈɾen/ /in.di.fəˈɾent/ adj
indiferente

indiferència /in.di.feˈɾɛn.si.a/ /in.di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
indiferencia

indigent /in.diˈd͡ʒen/ /in.diˈd͡ʒent/ /in.diˈʒen/ /in.diˈʒent/ n neut
indigente

indigestar-se /in.di.d͡ʒesˈtaɾ.se/ /in.di.ʒəsˈtar.sə/ v
indigestarse

indigets /in.diˈd͡ʒets/ /in.diˈʒɛts/ n masc
indigetes
Forma plural de indiget ‎(«diferents individus de la tribu ibera»).

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ n fem
indignación

indignament /inˌdiŋ.naˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈment/ /inˌdiɡ.naˈmen/ /inˌdiɡ.naˈment/ adv
indignamente

indignar /in.diŋˈna/ /in.diɡˈna/ /in.diɡˈnaɾ/ v
indignar

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ adj masc
indigno
Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indignitat /in.diŋ.niˈtat/ /in.diɡ.niˈtat/ n fem
indignidad

indirectament /in.diˌɾɛk.taˈmen/ /in.diˌɾɛk.taˈment/ /in.diˌɾɛk.təˈmen/ /in.diˌɾɛk.təˈment/ adv
indirectamente

indisciplina n fem
indisciplina

indisciplinar /in.di.si.pɫiˈna/ /in.di.si.pɫiˈnaɾ/ /in.dis.si.pɫiˈna/ v
indisciplinarse
(pronominal) Incomplir la disciplina.

indisposar /in.dis.poˈza/ /in.dis.poˈzaɾ/ /in.dis.puˈza/ v
indisponer
Privar de la disposició convenient envers algú, o llevar la preparació necessària per alguna cosa.
causar alguna indisposició o falta de salud.

indisposició /in.dis.po.zi.siˈo/ /in.dis.pu.zi.siˈo/ n fem
indisposición
falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ n masc
individuo
Persona membre d'un grup social, comunitat.

individuació /in.di.vi.ðu.a.siˈo/ /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/ n fem
individuación

individual /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.βi.ðuˈaɫ/ adj
individual
Propi de l'individu o que li pertany.

individualització n fem
individualización

individualitzar /in.di.vi.ðu.a.ɫiˈzaɾ/ /in.di.vi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈza/ /in.di.βi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ v
individualizar

individuals /in.di.vi.ðuˈaɫs/ /in.di.vi.ðuˈaɫs/ /in.di.βi.ðuˈaɫs/ n masc
individuales
(esports de pilota, petanca, botxes) Encontre consistent en un partit o una partida disputat entre dos jugadors.

individuals femenins n masc
individuales femeninos

individuals masculins n masc
individuales masculinos

indoeuropeu /ˌin.do.ew.ɾoˈpɛw/ /ˌin.do.əw.ɾoˈpɛw/ /ˌin.du.əw.ɾuˈpɛw/ adj masc
indoeuropeo

indoeuropeu /ˌin.do.ew.ɾoˈpɛw/ /ˌin.do.əw.ɾoˈpɛw/ /ˌin.du.əw.ɾuˈpɛw/ n masc
indoeuropeo
Idioma reconstruït antecessor de la majoria de llengües d'Europa, avantpassat del llatí, el grec i el sànscrit entre altres
Nom donat al conjunt de pobles que va habitar els Urals durant la prehistòria, també anomenats aris

indolent /in.doˈɫen/ /in.doˈɫent/ /in.duˈɫen/ adj
indolente

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ adj masc
indonesio
Originari, pertanyent o relatiu a Indonèsia.

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ n masc
indonesio
Natural d'Indonèsia.
(només singular) Llengua pròpia d'Indonèsia que pertany al grup malaiopolinesi i deriva del malai.

indret /inˈdɾet/ /inˈdɾət/ /inˈdɾɛt/ n masc
lugar

indubtablement /in.dupˌta.bɫeˈment/ /in.dupˌta.βɫeˈmen/ /in.dupˌta.βɫəˈmen/ /in.dupˌtab.bɫeˈmen/ /in.dupˌtab.bɫəˈmen/ /in.dupˌtab.bɫəˈment/ adv
indudablemente

inducció /in.duk.siˈo/ n fem
inducción
Acció d'induir.

induir /in.duˈi/ /in.duˈiɾ/ v
inducir
Instigar, persuadir, moure a algú a fer quelcom.
ocasionar
Ocasionar, donar motiu perquè s'esdevingui un fet.

indulgenciar /in.duɫ.d͡ʒen.siˈa/ /in.duɫ.d͡ʒen.siˈaɾ/ /in.duɫ.ʒən.siˈa/ /in.duʎ.ʒən.siˈa/ v
indulgenciar

indult /inˈduɫ/ /inˈduɫt/ n masc
indulto

indultar /in.duɫˈta/ /in.duɫˈtaɾ/ v
indultar

indumentària /in.du.menˈta.ɾi.a/ /in.du.mənˈta.ɾi.ə/ n fem
indumentaria

industrial /in.dus.tɾiˈaɫ/ adj
industrial
Relatiu o pertanyent a la indústria.

industrial /in.dus.tɾiˈaɫ/ n neut
industrial
Individu que es dedica a la indústria, especialment en l'àmbit empresarial.

industrialitzar /in.dus.tɾi.a.liˈd͡za/ /in.dus.tɾi.a.liˈzaɾ/ /in.dus.tɾi.ə.lidˈza/ v
industrializar

industriar /in.dus.tɾiˈa/ /in.dus.tɾiˈaɾ/ v
industriar

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ adj
indígena
Que és nascut a la pròpia terra.

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ n neut
indígena
Persona nascuda a la pròpia terra, en contraposició als vinguts de fora.

indústria /inˈdus.tɾi.a/ /inˈdus.tɾi.ə/ n fem
industria

inebriar /i.ne.bɾiˈaɾ/ /i.ne.βɾiˈa/ /i.nə.βɾiˈa/ v
inebriar

inert /iˈnɛrt/ adj
inerte

inescrutable /i.nes.kɾuˈta.bɫe/ /i.nes.kɾuˈta.βɫe/ /i.nes.kɾuˈtab.bɫe/ /i.nəs.kɾuˈta.βɫə/ /i.nəs.kɾuˈtab.bɫə/ adj
inescrutable

inesmenable /i.nez.meˈna.bɫe/ /i.nez.meˈna.βɫe/ /i.nez.meˈnab.bɫe/ /i.nəz.məˈna.βɫə/ /i.nəz.məˈnab.bɫə/ adj
inenmendable

inessiu /i.neˈsiw/ /i.nəˈsiw/ n masc
inesivo

inestable /i.nesˈta.bɫe/ /i.nesˈta.βɫe/ /i.nesˈtab.bɫe/ /i.nəsˈta.βɫə/ /i.nəsˈtab.bɫə/ adj
inestable

inevitable /i.ne.viˈta.bɫe/ /i.ne.βiˈta.βɫe/ /i.ne.βiˈtab.bɫe/ /i.nə.viˈtab.bɫə/ /i.nə.βiˈta.βɫə/ /i.nə.βiˈtab.bɫə/ adj
inevitable

inexorable /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/ /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/ /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ adj
inexorable

inexorablement /i.neɡ.zoˌɾa.bɫeˈment/ /i.neɡ.zoˌɾa.βɫeˈmen/ /i.neɡ.zoˌɾab.bɫeˈmen/ /i.nəɡ.zoˌɾab.bɫəˈment/ /i.nəɡ.zuˌɾa.βɫəˈmen/ /i.nəɡ.zuˌɾab.bɫəˈmen/ adv
inexorablemente

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ adj masc
inexperto

infamació /iɱ.fa.ma.siˈo/ /iɱ.fə.mə.siˈo/ n fem
infamación

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ adj masc
infamador
Que infama.

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ n masc
infamador
Qui infama.

infamar /iɱ.faˈma/ /iɱ.faˈmaɾ/ /iɱ.fəˈma/ v
infamar

infamatori /iɱ.fa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fə.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
infamatorio
allò que infama

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ adj
infame
que no té honra, crèdit o estimació.
molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ n masc
niño
Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.
infante
Títol nobiliari atorgat en alguns regnes als fills d'un rei que no són l'hereu. L'infant és germà o germana del príncep.
Soldat d'infanteria.

infantament /iɱ.fan.taˈmen/ /iɱ.fan.taˈment/ /iɱ.fən.təˈmen/ /iɱ.fən.təˈment/ n masc
alumbramiento

infantar /iɱ.fanˈta/ /iɱ.fanˈtaɾ/ /iɱ.fənˈta/ v
alumbrar

infantat /iɱ.fanˈtat/ /iɱ.fənˈtat/ n masc
infantado

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ n fem
infantería

infantil /iɱ.fanˈtiɫ/ /iɱ.fənˈtiɫ/ adj
infantil
Relatiu o pertanyent a l'infant, al nen.
Immadur, inconsistent, cridaner.

infantilisme /iɱ.fan.tiˈɫiz.me/ /iɱ.fən.tiˈɫiz.mə/ n masc
infantilismo

infantilitzar /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za/ /iɱ.fan.ti.ɫiˈza/ /iɱ.fan.ti.ɫiˈzaɾ/ /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za/ v
infantilizar

infantilment /iɱ.fanˌtiɫˈmen/ /iɱ.fanˌtiɫˈment/ /iɱ.fənˌtiɫˈmen/ /iɱ.fənˌtiɫˈment/ adv
infantilmente

infantojuvenil /iɱˌfan.to.d͡ʒu.veˈniɫ/ /iɱˌfan.to.d͡ʒu.βeˈniɫ/ /iɱˌfan.to.ʒu.vəˈniɫ/ /iɱˌfan.to.ʒu.βeˈniɫ/ /iɱˌfan.tu.ʒu.vəˈniɫ/ /iɱˌfan.tu.ʒu.βəˈniɫ/ adj
infantojuvenil

infatuació /iɱ.fa.tu.a.siˈo/ /iɱ.fə.tu.ə.siˈo/ n fem
infatuación

infatuar /iɱ.fa.tuˈa/ /iɱ.fa.tuˈaɾ/ /iɱ.fə.tuˈa/ v
infatuar

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ n fem
infección

infecciós /iɱ.fek.siˈos/ /iɱ.fək.siˈos/ adj masc
infeccioso

infectar /iɱ.fekˈta/ /iɱ.fekˈtaɾ/ /iɱ.fəkˈta/ v
infectar

infeliç /iɱ.feˈɫis/ /iɱ.fəˈɫis/ adj
infeliz
Que no és feliç.

inferior /iɱ.fe.ɾiˈoɾ/ /iɱ.fə.ɾiˈo/ /iɱ.fə.ɾiˈor/ adj
inferior
Situat a la part més baixa d'un lloc.

inferioritat numèrica n fem
inferioridad numérica

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ v
inferir

infermer /iɱ.ferˈme/ /iɱ.feɾˈmeɾ/ n masc
enfermero

infermeria /iɱ.feɾ.meˈɾi.a/ /iɱ.fər.məˈɾi.ə/ n fem
enfermería
Sala dedicada a la cura dels malalts o ferits en establiments no sanitaris.
(incomptable) Professió i estudis dels infermers.

infern /iɱˈfɛrn/ n masc
infierno
En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.
fondo
Peça d’un edifici, generalment subterrània, amb les coses retirades que no estan a l’abast de tothom.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ adj
infernal

infernet /iɱ.feɾˈnet/ /iɱ.fərˈnɛt/ /iɱ.fəɾˈnət/ n masc
quiquilicoja

infestació /iɱ.fes.ta.siˈo/ /iɱ.fəs.tə.siˈo/ n fem
infestación

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ v
infestar

infeudar /iɱ.fewˈða/ /iɱ.fewˈðaɾ/ /iɱ.fəwˈða/ v
infeudar

infibular /iɱ.fi.buˈɫaɾ/ /iɱ.fi.βuˈɫa/ v
infibular

infidel /iɱ.fiˈðɛɫ/ adj
infiel
No fidel.
Traïdor, que trenca la confiança d'un altre o un pacte.
Que manté una relació amorosa amb una persona fora de la parella.

infiltració /iɱ.fiɫ.tɾa.siˈo/ /iɱ.fiɫ.tɾə.siˈo/ n fem
infiltración

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ v
infiltrar

infinit /iɱ.fiˈnit/ adj masc
infinito

infinitiu n masc
infinitivo

infinitud /iɱ.fi.niˈtut/ n fem
infinitud

infirmar /iɱ.firˈma/ /iɱ.fiɾˈma/ /iɱ.fiɾˈmaɾ/ v
infirmar

infix /iɱˈfiks/ n masc
infijo

inflació /iɱ.fɫa.siˈo/ n fem
inflación

inflamable /iɱ.fɫaˈma.bɫe/ /iɱ.fɫaˈma.βɫe/ /iɱ.fɫaˈmab.bɫe/ /iɱ.fɫəˈma.βɫə/ /iɱ.fɫəˈmab.bɫə/ adj
inflamable
Que és fàcil d'inflamar o d’inflamar-se.

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ n fem
inflamación

inflamar /iɱ.flaˈma/ /iɱ.flaˈmaɾ/ /iɱ.fləˈma/ v
inflamar

inflamatori /iɱ.fɫa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fɫə.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
inflamatorio
Que causa inflamació.

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ v
hinchar
Omplir de vent alguna cosa.
(per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
hinchar hincharse
(pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

inflexibilitat /iɱ.fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /iɱ.fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
inflexibilidad

inflexible /iɱ.fɫekˈsi.bɫe/ /iɱ.fɫekˈsi.βɫe/ /iɱ.fɫekˈsib.bɫe/ /iɱ.fɫəkˈsi.βɫə/ /iɱ.fɫəkˈsib.bɫə/ adj
inflexible

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ v
infligir

influenciable /iɱ.fɫu.en.siˈa.bɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈa.βɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈab.bɫe/ /iɱ.fɫu.ən.siˈa.βɫə/ /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫə/ adj
influenciable

influenciador /iɱ.fɫu.en.si.aˈðo/ /iɱ.fɫu.en.si.aˈðoɾ/ /iɱ.fɫu.ən.si.əˈðo/ n masc
influenciador

influenciar /iɱ.flu.en.siˈa/ /iɱ.flu.en.siˈaɾ/ /iɱ.flu.ən.siˈa/ v
influir

influent /iɱ.fɫuˈen/ /iɱ.fɫuˈent/ adj
influente

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ v
influir
Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ n fem
influencia
Acció i efecte d'influir.
(metonímia) Intervenció que algú té en algun negoci per la seva autoritat, valiment i persuasió.
(antic) Influença, malaltia produïda pels astres.

infondre /iɱˈfon.dɾe/ /iɱˈfon.dɾə/ v
infundir

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ n fem
información
Acció i efecte d'informar o informar-se.
(dret) Indagació jurídica i legal d'algun fet o delecte.

informació digital n fem
información digital

informador /iɱ.for.maˈðo/ /iɱ.foɾ.maˈðoɾ/ /iɱ.foɾ.məˈðo/ /iɱ.fur.məˈðo/ n masc
informador

informant /iɱ.forˈman/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.furˈman/ /iɱ.fuɾˈmant/ n neut
informante

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ v
informar
Donar informes o notícies d'alguna cosa.
(filosofia) Donar forma a la matèria.
(dret) Dir un advocat en judici allò que creu més convenient a favor del seu client.

informatitzar /iɱ.for.ma.tiˈd͡za/ /iɱ.foɾ.ma.tiˈzaɾ/ /iɱ.fur.mə.tidˈza/ v
informatizar

informatiu /iɱ.foɾ.maˈtiw/ /iɱ.fur.məˈtiw/ adj masc
informativo
que informa o serveix per donar notícia d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ adj
informe
Que no té la forma, figura i perfecció que li correspon.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ n masc
informe
Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.
(dret) Acte d'informar l'advocat i el mateix discurs que pronuncia.

informe d'autoavaluació n masc
informe de autoevaluación

informe d'avaluació externa n masc
informe de evaluación externa

informàtic /iɱ.foɾˈma.tik/ /iɱ.furˈma.tik/ adj masc
informático

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ n fem
informática computación
Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infraestructura /ˌiɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa/ /ˌiɱ.fɾəs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
infraestructura

infrautilitzar /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈd͡za/ /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈzaɾ/ /ˌiɱ.fɾə.u.ti.lidˈza/ v
infrautilizar

infravalorar /iɱ.fɾa.va.ɫoˈɾaɾ/ /iɱ.fɾa.βa.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫuˈɾa/ /iɱ.fɾə.βə.ɫuˈɾa/ v
infravalorar

infringir /iɱ.fɾinˈd͡ʒi/ /iɱ.fɾinˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fɾinˈʒi/ v
infringir

infusió /iɱ.fu.ziˈo/ n fem
infusión

infàmia /iɱˈfa.mi.a/ /iɱˈfa.mi.ə/ n fem
infamia
purgar la infàmia, es deia del reu còmplice en un delicte que, havent declarat contra el seu company, no era tingut per testimoni idoni per estar infamat del delicte i posant-lo en el turment i ratificant allí la seva declaració es deia que purgava la infàmia.

infància /iɱˈfan.si.a/ /iɱˈfan.si.ə/ n fem
infancia

ingeni /iɲˈd͡ʒɛ.ni/ /iɲˈʒɛ.ni/ n masc
ingenio

ingenu /iɲˈd͡ʒɛ.nu/ /iɲˈʒɛ.nu/ adj masc
ingenuo
Franc, sincer, candorós, veraç, honrat, senzill.
Qui ha nascut lliure.

ingenuïtat /iɲ.d͡ʒe.nu.iˈtat/ /iɲ.ʒə.nu.iˈtat/ n fem
ingenuidad

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ v
ingerir
Introduir per la boca a l'estómac.
injerirse
(pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

ingerència /iɲ.d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /iɲ.ʒəˈɾɛn.si.ə/ n fem
injerencia

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ n masc
ingrediente

ingressar /iŋ.ɡɾeˈsa/ /iŋ.ɡɾeˈsaɾ/ /iŋ.ɡɾəˈsa/ v
ingresar
Ser admès en una associació, institució, corporació, centre.
Fer entrar en un centre sanitari.
Dipositar en caixa un capital.

ingrés /iŋˈɡɾes/ n fem
ingreso
Acció de ser introduït o acceptat en un lloc.
Lloc d'entrada d'un edifici on es tramita la documentació per ser acceptat.
Diners que entren en caixa: d'un negoci, d'una entitat bancària, d'un particular.

ingurgitar /iŋ.ɡur.d͡ʒiˈta/ /iŋ.ɡur.ʒiˈta/ /iŋ.ɡuɾ.d͡ʒiˈtaɾ/ v
ingurgitar

ingúix /iŋˈɡujʃ/ /iŋˈɡuʃ/ n masc
ingusetio

inhabilitar /in.a.βi.liˈta/ /in.a.βi.liˈtaɾ/ /in.ə.βi.liˈta/ v
inhabilitar
Impossibilitar a un per alguna cosa.
(dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

inhabitat /i.na.biˈtat/ /i.nə.βiˈtat/ adj masc
inhabitado

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ v
inhalar

inherent /i.neˈɾen/ /i.neˈɾent/ /i.nəˈɾen/ /i.nəˈɾent/ adj
inherente

inhibició /i.ni.βi.siˈo/ n fem
inhibición

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ v
inhibir

inhumar /i.nuˈma/ /i.nuˈmaɾ/ v
inhumar

inhumà /in.uˈma/ adj
inhumano

inhòspit /inˈɔs.pit/ adj masc
inhóspito

inici del cop n masc
takeaway

inicial /i.ni.siˈaɫ/ adj
inicial

inicialitzar /i.ni.si.a.liˈd͡za/ /i.ni.si.a.liˈzaɾ/ /i.ni.si.ə.lidˈza/ v
inicializar

inicialment /i.ni.siˌaɫˈmen/ /i.ni.siˌaɫˈment/ adv
inicialmente

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ v
iniciar
Donar inici o principi a alguna cosa.
Introduir una persona en una associació o ideologia.

iniciat /i.ni.siˈat/ adj masc
iniciado

iniciativa /i.ni.si.aˈti.va/ /i.ni.si.aˈti.βa/ /i.ni.si.əˈti.və/ /i.ni.si.əˈti.βə/ n fem
iniciativa

iniciativa legislativa n fem
iniciativa legislativa

inimaginable /i.ni.ma.d͡ʒiˈna.bɫe/ /i.ni.ma.ʒiˈna.βɫe/ /i.ni.ma.ʒiˈnab.bɫe/ /i.ni.mə.ʒiˈna.βɫə/ /i.ni.mə.ʒiˈnab.bɫə/ adj
inimaginable

ininterrompudament /i.nin.te.romˌpu.ðaˈmen/ /i.nin.te.romˌpu.ðaˈment/ /i.nin.tə.romˌpu.ðəˈment/ /i.nin.tə.rumˌpu.ðəˈmen/ adv
ininterrumpidamente

iniquitat /i.ni.kiˈtat/ n fem
iniquidad

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ n fem
inyección

injectar /iɲ.d͡ʒekˈta/ /iɲ.d͡ʒekˈtaɾ/ /iɲ.ʒəkˈta/ v
inyectar

injuriar /in.d͡ʒu.ɾiˈa/ /in.d͡ʒu.ɾiˈaɾ/ /in.ʒu.ɾiˈa/ v
injuriar

injúria /inˈd͡ʒu.ɾi.a/ /inˈʒu.ɾi.ə/ n fem
injuria
Delicte causat per paraules o actes contra l'honor o la reputació d'una persona.

innat /inˈnat/ adj masc
innato

innatisme /in.naˈtiz.me/ /in.nəˈtiz.mə/ n masc
innatismo

innervar /in.nerˈβa/ /in.neɾˈvaɾ/ /in.neɾˈβa/ /in.nərˈba/ /in.nəɾˈva/ v
inervar

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ adj
inocente
Pur, sense malícia o falta.

innocu /inˈnɔ.ku/ adj masc
inocuo

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ n fem
inocencia

innovació educativa n fem
innovación curricular

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ adj masc
innovador
Que innova.

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ n masc
innovador
Qui innova.

innovar /in.noˈva/ /in.noˈvaɾ/ /in.noˈβa/ /in.nuˈva/ /in.nuˈβa/ v
innovar

inoblidable /i.no.bɫiˈða.bɫe/ /i.no.bɫiˈðab.bɫə/ /i.no.βɫiˈða.βɫe/ /i.no.βɫiˈðab.bɫe/ /i.nu.bɫiˈðab.bɫə/ /i.nu.βɫiˈða.βɫə/ /i.nu.βɫiˈðab.bɫə/ adj
inolvidable

inocular /i.no.kuˈɫa/ /i.no.kuˈɫaɾ/ /i.nu.kuˈɫa/ v
inocular
Introduir en un organisme l'agent causal d'una malaltia.

inofensiu /i.no.fenˈsiw/ /i.no.fənˈsiw/ /i.nu.fənˈsiw/ adj masc
inofensivo

inquiet /iŋ.kiˈet/ adj masc
inquieto
Que no està quiet.
Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inquietar /iŋ.ki.eˈta/ /iŋ.ki.eˈtaɾ/ /iŋ.ki.əˈta/ v
inquietar
Pertorbar la quietud.
Commoure, alterar, no deixar tranquil.

inquietud /iŋ.ki.eˈtut/ /iŋ.ki.əˈtut/ n fem
inquietud

inquirir /iŋ.kiˈɾi/ /iŋ.kiˈɾiɾ/ v
inquirir

inqüestionable /iŋ.kwes.ti.oˈna.bɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈna.βɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /iŋ.kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ adj
incuestionable

insacular /in.sa.kuˈɫa/ /in.sa.kuˈɫaɾ/ /in.sə.kuˈɫa/ v
insacular

insalivar /in.sa.liˈvaɾ/ /in.sa.liˈβa/ /in.sa.liˈβaɾ/ /in.sə.liˈva/ /in.sə.liˈβa/ v
insalivar

insalubre /in.saˈɫu.bɾe/ /in.səˈɫu.βɾə/ adj
insalubre

inscripció /ins.kɾip.siˈo/ n fem
inscripción

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ v
inscribir
Apuntar en una llista.
(matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ n masc
insecto
Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

insegur /in.seˈɣu/ /in.seˈɣuɾ/ /in.səˈɣu/ adj masc
inseguro

inseguretat /in.se.ɣu.ɾeˈtat/ /in.sə.ɣu.ɾəˈtat/ n fem
inseguridad

inseminar /in.se.miˈna/ /in.se.miˈnaɾ/ /in.sə.miˈna/ v
inseminar

insensibilitzar /in.sen.si.βi.liˈd͡za/ /in.sen.si.βi.liˈzaɾ/ /in.sən.si.βi.lidˈza/ v
insensibilizar

insensible /in.senˈsi.bɫe/ /in.senˈsi.βɫe/ /in.senˈsib.bɫe/ /in.sənˈsi.βɫə/ /in.sənˈsib.bɫə/ adj
insensible

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ adj
inseparable
Que no es pot separar una cosa de l’altra.

inserció /in.seɾ.siˈo/ /in.sər.siˈo/ n fem
inserción

inserció laboral n fem
inserción laboral

inserir /in.seˈɾi/ /in.seˈɾiɾ/ /in.səˈɾi/ v
insertar
Incloure, introduir una cosa en altra.

insidiar /in.si.ðiˈa/ /in.si.ðiˈaɾ/ v
insidiar

insigne /inˈsiŋ.ne/ /inˈsiŋ.nə/ /inˈsiɡ.ne/ adj
insigne

insinuació /in.si.nu.a.siˈo/ /in.si.nu.ə.siˈo/ n fem
insinuación

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ v
insinuar
Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
Significar alguna cosa només suggerint-la.
insinuar insinuarse
(dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ v
insistir

insolar /in.soˈɫa/ /in.soˈɫaɾ/ /in.suˈɫa/ v
insolar

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ adj
insolente
atrevit, desvergonyit, descarat.

insolentar-se /in.so.ɫenˈtaɾ.se/ /in.su.ɫənˈtar.sə/ v
insolentarse

insondable /in.sonˈda.bɫe/ /in.sonˈda.βɫe/ /in.sonˈdab.bɫe/ /in.sonˈdab.bɫə/ /in.sunˈda.βɫə/ /in.sunˈdab.bɫə/ adj
insondable

insonoritzar /in.so.no.ɾiˈd͡za/ /in.so.no.ɾiˈza/ /in.so.no.ɾiˈzaɾ/ /in.su.nu.ɾiˈd͡za/ v
insonorizar

inspeccionar /ins.pek.si.oˈna/ /ins.pek.si.oˈnaɾ/ /ins.pək.si.uˈna/ v
inspeccionar

inspecció /ins.pek.siˈo/ /ins.pək.siˈo/ n fem
inspección

inspecció educativa n fem
inspección educativa

inspector d'educació n masc
inspector de educación

inspiració /ins.pi.ɾa.siˈo/ /ins.pi.ɾə.siˈo/ n fem
inspiración
Acció i efecte d'inspirar.
Desfermament de la creativitat, la idea original d'una obra d'art o el detonant que fa que quelcom es torni estètic.

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ v
inspirar
Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lació /ins.ta.ɫa.siˈo/ /ins.taɫ.ɫa.siˈo/ /ins.tə.ɫə.siˈo/ /ins.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
instalación
Acció i efecte d'instal·lar o instal·lar-se.
Conjunt d'infraestructures destinades a un ús concret.

instal·lar /ins.talˈlaɾ/ /ins.taɫˈɫa/ /ins.təɫˈɫa/ v
instalar instali
Muntar alguna cosa en un lloc determinat.

instant /insˈtan/ /insˈtant/ n masc
instante

instantani /ins.tanˈta.ni/ adj masc
instantáneo

instar /insˈta/ /insˈtaɾ/ v
instar
Repetir la súplica o petició, insistir en ella.
En una discussió acadèmica, impugnar la solució donada a l'argument.

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ v
instaurar

instigar /ins.tiˈɣa/ /ins.tiˈɣaɾ/ v
instigar

instil·lar /ins.tiɫˈɫa/ /ins.tiɫˈɫaɾ/ /ins.tiˈɫa/ v
instilar

instint /insˈtin/ /insˈtint/ n masc
instinto

institucionalitzar /ins.ti.tu.si.o.na.liˈd͡za/ /ins.ti.tu.si.o.na.liˈzaɾ/ /ins.ti.tu.si.u.nə.ɫidˈza/ v
institucionalizar

institució /ins.ti.tu.siˈo/ n fem
institución

institució educativa n fem
institución educativa

instituir /ins.ti.tuˈi/ /ins.ti.tuˈiɾ/ v
instituir

institut /ins.tiˈtut/ n masc
instituto

institut d'educació secundària n masc
instituto de educación secundaria

institut de ciències de l'educació n masc
instituto de ciencias de la educación

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ n fem
instrucción

instructiu /ins.tɾukˈtiw/ adj masc
instructivo
Que instrueix, que ofereix instrucció, que serveix per instruir.

instructor n masc
instructor

instruir /ins.tɾuˈi/ /ins.tɾuˈiɾ/ v
instruir
Ensenyar, adoctrinar.
(dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ n masc
instrumento
Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument aeròfon n masc
aerófono

instrument aeròfon de bisell n masc
instrumento aerófono de bisel

instrument aeròfon de broquet n masc
instrumento aerófono de boquilla

instrument aeròfon de llengüeta n masc
instrumento aerófono de lengüeta

instrument aeròfon de llengüeta doble n masc
instrumento aerófono de lengüeta doble

instrument aeròfon de llengüeta senzilla n masc
instrumento aerófono de lengüeta simple

instrument cordòfon n masc
cordófono

instrument cordòfon d'arquet n masc
instrumento cordófono de arco

instrument cordòfon de teclat n masc
instrumento cordófono de teclado

instrument cordòfon pinçat n masc
instrumento cordófono de pulso

instrument de música n masc
instrumento de música

instrument de percussió n masc
instrumento de percusión

instrument de vent de fusta n masc
instrumento de viento-madera

instrument de vent de metall n masc
instrumento de viento-metal

instrument electròfon n masc
electrófono

instrument idiòfon n masc
idiófono

instrument idiòfon sacsejat n masc
agitador

instrument membranòfon n masc
instrumento membranófono

instrumentació /ins.tɾu.men.ta.siˈo/ /ins.tɾu.mən.tə.siˈo/ n fem
instrumentación

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ adj
instrumental
Part d'una composició musical en què no intervé l'acompanyament d'un cantant.

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ n masc
instrumental
Conjunt d'instruments que fa servir un professional per exercir el seu ofici.

instrumentalitzar /ins.tɾu.men.ta.liˈd͡za/ /ins.tɾu.men.ta.liˈzaɾ/ /ins.tɾu.mən.tə.ɫidˈza/ v
instrumentalizar

instrumentar /ins.tɾu.menˈta/ /ins.tɾu.menˈtaɾ/ /ins.tɾu.mənˈta/ v
instrumentar

instruït /ins.tɾuˈit/ adj masc
instruido
Format, amb instrucció en alguna disciplina.

insubordinar /in.su.βoɾ.ðiˈna/ /in.su.βoɾ.ðiˈnaɾ/ /in.su.βur.ðiˈna/ v
insubordinar

insuficient /in.su.fi.siˈen/ /in.su.fi.siˈent/ adj
insuficiente

insuflar /in.suˈfɫa/ /in.suˈfɫaɾ/ v
insuflar

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ n fem
insulina

insulinoma /in.su.ɫiˈno.ma/ /in.su.ɫiˈno.mə/ n masc
insulinoma

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ n masc
insulto ofensa

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ adj
insultante
Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ v
insultar injuriar

insulínic /in.suˈɫi.nik/ adj masc
insulínico

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ adj
insurgente
Que s'insurgeix, es revolta.

insurgir-se /in.surˈʒir.sə/ /in.suɾ.ʒiɾˈsə/ /in.suɾˈd͡ʒiɾ.se/ v
insurreccionarse

insurreccionar /in.su.rek.si.oˈna/ /in.su.rek.si.oˈnaɾ/ /in.su.rək.si.oˈna/ /in.su.rək.si.uˈna/ v
insurreccionar

insígnia /inˈsig.ni.a/ /inˈsiŋ.ni.ə/ n fem
insignia

insípid /inˈsi.pit/ adj masc
insípido

insòlit /inˈsɔ.lit/ adj masc
insólito

intacte /inˈtak.te/ /inˈtak.tə/ adj masc
intacto

integració /in.te.ɣɾa.siˈo/ /in.tə.ɣɾə.siˈo/ n fem
integración

integració escolar n fem
integración escolar

integració social n fem
integración social

integrador /in.te.ɣɾaˈðo/ /in.te.ɣɾaˈðoɾ/ /in.tə.ɣɾəˈðo/ adj masc
integrador

integral /in.teˈɣɾaɫ/ /in.təˈɣɾaɫ/ adj
integral

integrant /in.teˈɣɾan/ /in.teˈɣɾant/ /in.təˈɣɾan/ /in.təˈɣɾant/ adj
integrante
Que integra.

integrar /in.teˈɣɾa/ /in.teˈɣɾaɾ/ /in.təˈɣɾa/ v
integrar
Donar integritat a una cosa, compondre un tot de les seves parts integrants.
(matemàtiques) Ajuntar les parts infinitament petites per càlcul infinitesimal.

integritat /in.te.ɣɾiˈtat/ /in.tə.ɣɾiˈtat/ n fem
integridad

intel·lecte /in.teɫˈɫɛk.te/ /in.teˈɫɛk.te/ /in.təɫˈɫɛk.tə/ /in.təˈɫɛk.tə/ n masc
intelecto

intel·lectual /in.te.ɫek.tuˈaɫ/ /in.teɫ.ɫek.tuˈaɫ/ /in.tə.ɫək.tuˈaɫ/ /in.təɫ.ɫək.tuˈaɫ/ n neut
intelectual

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ adj
inteligente

intel·ligentíssim /in.te.ɫi.d͡ʒenˈti.sim/ /in.te.ɫi.ʒenˈti.sim/ /in.teɫ.ɫi.d͡ʒenˈti.sim/ /in.teɫ.ɫi.ʒenˈti.sim/ /in.tə.ɫi.ʒənˈti.sim/ /in.təɫ.ɫi.ʒənˈti.sim/ adj masc
inteligentísimo

intel·ligible /in.te.ɫiˈd͡ʒi.βɫe/ /in.te.ɫiˈʒi.βɫe/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒi.bɫe/ /in.teɫ.ɫiˈʒib.bɫe/ /in.tə.ɫiˈʒi.βɫə/ /in.təɫ.ɫiˈʒib.bɫə/ adj
inteligible

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
inteligencia
(no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.
(no comptable) Comprensió, capacitat de ser entès.

intel·ligència artificial n fem
inteligencia artificial

intel·ligència emocional n fem
inteligencia emocional

intel·ligències múltiples n fem
inteligencias múltiples

intencionalitat educativa n fem
intencionalidad educativa

intencionat a ningú n masc
lanzamiento a nadie

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ n fem
intención

intens /inˈtens/ /inˈtɛns/ adj masc
intenso

intensificador /in.ten.si.fi.kaˈðo/ /in.ten.si.fi.kaˈðoɾ/ /in.tən.si.fi.kəˈðo/ adj masc
intensificador

intensificar /in.ten.si.fiˈka/ /in.ten.si.fiˈkaɾ/ /in.tən.si.fiˈka/ v
intensificar

intensitat /in.ten.siˈtat/ /in.tən.siˈtat/ n fem
intensidad

intensivista /in.ten.siˈvis.ta/ /in.ten.siˈvis.te/ /in.ten.siˈβis.ta/ /in.ten.siˈβis.te/ /in.tən.siˈvis.tə/ /in.tən.siˈβis.tə/ adj
intensivista

intensíssim /in.tenˈsi.sim/ /in.tənˈsi.sim/ adj masc
intensísimo

intent /inˈten/ /inˈtent/ n masc
intento
Acció i efecte d'intentar.
(futbol americà) Cadascuna de les quatre jugades seguides de què disposa l'equip en possessió de pilota per a provar d'avançar deu iardes o més.

intent de bloqueig n masc
tentativa de bloqueo

intent de tres punts n masc
intento de tres puntos

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ v
intentar
Tenir l'ànim de fer alguna cosa.
Procurar, pretendre.

interaccionar /in.te.ɾak.si.oˈna/ /in.te.ɾak.si.oˈnaɾ/ /in.tə.ɾək.si.oˈna/ /in.tə.ɾək.si.uˈna/ v
interaccionar

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ n fem
interacción

interacció educativa n fem
interacción educativa

interacció social n fem
interacción social

interactiu /in.te.ɾakˈtiw/ /in.tə.ɾəkˈtiw/ adj masc
interactivo

interactivitat /in.te.ɾak.ti.viˈtat/ /in.te.ɾak.ti.βiˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.viˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.βiˈtat/ n fem
interactividad

interbase /in.teɾˈβa.ze/ /in.tərˈba.zə/ n neut
interbase

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ adj
intercalar
Allò que s'intercala.

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ v
intercalar
Interposar o col·locar un element entre altres d'una sèrie.

intercanvi /in.terˈkam.bi/ /in.teɾˈkam.bi/ /in.teɾˈkaɱ.vi/ /in.təɾˈkaɱ.vi/ n masc
intercambio

intercanvi de cops n masc
intercambio de golpes

intercanvi de joc n masc
intercambio de juego

intercanvi escolar n masc
intercambio escolar

intercanviar /in.ter.kam.biˈa/ /in.teɾ.kam.biˈa/ /in.teɾ.kaɱ.viˈaɾ/ /in.tər.kəm.biˈa/ /in.təɾ.kəɱ.viˈa/ v
intercambiar

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ v
interceder

intercepció /in.teɾ.sep.siˈo/ /in.tər.səp.siˈo/ n fem
intercepción

interceptar /in.ter.sepˈta/ /in.teɾ.sepˈtaɾ/ /in.tər.səpˈta/ v
interceptar
Apoderar-se d'alguna cosa abans que arribi al fi a que es destinava.
Impedir, destorbar el curs d'alguna cosa.

interculturalisme /in.teɾ.kuɫ.tu.ɾaˈɫiz.me/ /in.tər.kuɫ.tu.ɾəˈɫiz.mə/ n masc
interculturalismo

interdicció /in.teɾ.ðik.siˈo/ /in.tər.dik.siˈo/ n masc
interdicción

interdir /in.terˈði/ /in.teɾˈði/ /in.teɾˈðiɾ/ /in.tərˈdi/ v
interdecir

interdisciplinari /in.teɾ.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.tər.di.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.təɾ.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ adj masc
interdisciplinar

interdisciplinarietat n fem
interdisciplinariedad

interessadament /in.te.ɾeˌsa.ðaˈmen/ /in.te.ɾeˌsa.ðaˈment/ /in.tə.ɾəˌsa.ðəˈmen/ /in.tə.ɾəˌsa.ðəˈment/ adv
interesadamente

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ adj
interesante
Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ v
interesar
Convenir, ser útil, suscitar interès.
Donar part a un en alguna negociació i comerç de profit i interès.
interesarse
(pronominal) Prendre interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ adj masc
interesado
Que es deixa dominar per l'interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ n masc
interesado
Qui es deixa dominar per l'interès.

interferir /in.ter.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾiɾ/ /in.tər.fəˈɾi/ v
interferir

interferència /in.teɾ.feˈɾɛn.si.a/ /in.tər.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
interferencia
(esports de pilota) Falta consistent a impedir o dificultar antireglamentàriament l'acció d'un adversari.
(basquetbol) Acció d'un jugador d'obstaculitzar la consecució d'una cistella tocant una part de la cistella pròpia estant la pilota en contacte amb el cèrcol, tocant la pilota amb la mà introduïda per sota la cistella, tocant la pilota o una part de la cistella estant la pilota dintre la cistella o bé fent vibrar la cistella.

interferència d'aprenentatge n fem
interferencia del aprendizaje

interferència defensiva n fem
interferencia defensiva

interferència lingüística n fem
interferencia lingüística

interferència ofensiva n fem
interferencia ofensiva

interfix /in.teɾˈfiks/ /in.tərˈfiks/ n masc
interfijo

interfoliar /in.ter.fo.ɫiˈa/ /in.teɾ.fo.ɫiˈa/ /in.teɾ.fo.ɫiˈaɾ/ /in.tər.fu.ɫiˈa/ /in.təɾ.fo.ɫiˈa/ v
interfoliar

interfície de programació d'aplicacions n fem
interfaz de programación de aplicaciones

interfície gràfica d'usuari /in.teɾˌfi.si.e n fem
interfaz gráfica de usuario

interfòbia /in.teɾˈfɔ.bi.a/ /in.tərˈfɔ.βi.ə/ n fem
interfobia

intergeneracional /in.teɾ.d͡ʒe.ne.ɾa.si.oˈnaɫ/ /in.tər.ʒə.nə.ɾə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.ʒə.nə.ɾə.si.oˈnaɫ/ adj
intergeneracional

interior /in.te.ɾiˈɔɾ/ /in.tə.ɾiˈo/ n neut
interior
Espai situat dins els límits d'un cos.
(futbol) Cadascun dels dos davanters situats entre el davanter centre i els extrems.
(hoquei sobre herba) Cadascun dels dos mitjos situats als extrems.
(beisbol) Cadascun dels defensors situats al voltant dels límits del camp interior que s'encarreguen de controlar les bases.

interior dret n masc
interior derecha
(futbol) Interior que juga més a prop de la banda dreta del camp de joc.

interior esquerre n masc
interior izquierda
(futbol) Interior que juga més a prop de la banda esquerra del camp de joc.

interiorització /in.te.ɾi.o.ɾi.d͡za.siˈo/ /in.te.ɾi.o.ɾi.za.siˈo/ /in.tə.ɾi.o.ɾi.d͡zə.siˈo/ /in.tə.ɾi.u.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
interiorización

interioritzar /in.te.ɾi.o.ɾiˈd͡za/ /in.te.ɾi.o.ɾiˈza/ /in.te.ɾi.o.ɾiˈzaɾ/ /in.tə.ɾi.o.ɾiˈd͡za/ /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za/ v
interiorizar

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ n fem
interjección

interlinear /in.ter.li.neˈa/ /in.teɾ.li.neˈaɾ/ /in.tər.ɫi.neˈa/ v
interlinear

interlingua /in.teɾˈɫiŋ.ɡwa/ /in.tərˈɫiŋ.ɡwə/ n masc
interlingua

interlocutòria /in.teɾ.ɫo.kuˈtɔ.ɾi.a/ /in.tər.ɫu.kuˈtɔ.ɾi.ə/ /in.təɾ.ɫo.kuˈtɔ.ɾi.ə/ n masc
auto

interminable /in.ter.miˈnab.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.βɫe/ /in.tər.miˈna.βɫə/ /in.tər.miˈnab.bɫə/ /in.təɾ.miˈnab.bɫə/ adj
interminable
Inacabable. Que no es termina o no té fi; etern.

intermitent /in.ter.miˈten/ /in.teɾ.miˈten/ /in.teɾ.miˈtent/ /in.tər.miˈten/ /in.təɾ.miˈtent/ n masc
intermitente
Llum intermitent, especialment d'un vehicle.

intern /inˈtɛrn/ adj masc
interno
ocult a l'interior

intern /inˈtɛrn/ n masc
interno
qui viu en una institució, internat.

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ adj
internacional

internacionalització /in.ter.na.si.o.na.ɫi.d͡za.siˈo/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫi.za.siˈo/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
internacionalización

internacionalitzar /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ v
internacionalizar

internada /in.teɾˈna.ða/ /in.tərˈna.ðə/ n fem
internada

internar /in.terˈna/ /in.teɾˈna/ /in.teɾˈnaɾ/ /in.tərˈna/ v
internar
Conduir una cosa terra endins.
Penetrar, fer entrar a dins.
Fer ingressar en una institució, internat.
internarse
(pronominal) Introduir-se, endinsar-se.
(pronominal, futbol) Entrar a l'àrea contrària amb la pilota controlada.

internat /in.teɾˈnat/ /in.tərˈnat/ n masc
internado

internauta /in.teɾˈnaw.ta/ /in.tərˈnaw.tə/ n neut
cibernauta

interpel·lació /in.teɾ.pe.ɫa.siˈo/ /in.teɾ.peɫ.ɫa.siˈo/ /in.tər.pə.ɫə.siˈo/ /in.tər.pəɫ.ɫə.siˈo/ /in.təɾ.pəɫ.ɫə.siˈo/ n fem
interpelación

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ adj
apelante
Que interpel·la.

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ n neut
apelante
Qui interpel·la.

interpel·lar /in.ter.peɫˈɫa/ /in.teɾ.peɫˈɫar/ /in.tər.pəɫˈɫa/ v
interpelar

interpolació n fem
interpolación

interpolació bicúbica n fem
interpolación bicúbica

interpolació bilineal n fem
interpolación bilineal

interpolació cúbica n fem
interpolación cúbica

interpolació lineal n fem
interpolación lineal

interpolació per proximitat n fem
interpolación por aproximación

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ v
interpolar
Interposar una cosa entre altres que són ordenades.
Afegir, inserir notes, addicions i text nou en escrits d'altres.
(matemàtiques) Efectuar la funció matemàtica de la interpolació.

interposar /in.ter.poˈza/ /in.teɾ.poˈza/ /in.teɾ.poˈzaɾ/ /in.tər.puˈza/ /in.təɾ.poˈza/ v
interponer
Posar unes coses entre altres.
Posar a algú com a mitjancer o intermediari.

interposició n fem
interposición

interpretació /in.teɾ.pɾe.ta.siˈo/ /in.tər.pɾə.tə.siˈo/ n fem
interpretación

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ v
interpretar
Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.
Executar o representar una obra artística.

interpunció /in.teɾ.pun.siˈo/ /in.tər.pun.siˈo/ n fem
interpunción

interrogació retòrica n fem
interrogación retórica

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ adj
interrogante
interrogatiu

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ n masc
interrogante
Signe que s'usa en l'escriptura quan es pregunta: ?

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ v
interrogar
Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ v
interrumpir

interrompudament /in.te.romˌpu.ðaˈmen/ /in.te.romˌpu.ðaˈment/ /in.tə.romˌpu.ðəˈment/ /in.tə.rumˌpu.ðəˈmen/ adv
interrumpidamente

interrupció /in.te.rup.siˈo/ /in.tə.rup.siˈo/ n fem
interrupción

interrupció de joc n fem
interrupción de juego

interrupció per substitució n fem
interrupción para sustitución

interrupció reglamentària n fem
interrupción reglamentaria

intersecar /in.ter.seˈka/ /in.teɾ.seˈka/ /in.teɾ.seˈkaɾ/ /in.tər.səˈka/ v
intersecarse

interseccionalitat /in.teɾ.sek.si.o.na.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.si.u.nə.ɫiˈtat/ /in.təɾ.sək.si.o.nə.ɫiˈtat/ n fem
interseccionalidad

intersecció /in.teɾ.sek.siˈo/ /in.təɾ.sək.siˈo/ n fem
intersección

intersexual /in.teɾ.sek.suˈaɫ/ /in.tər.sək.suˈaɫ/ adj
intersexual

intersexualitat /in.teɾ.sek.su.a.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
intersexualidad

interval de joc n masc
intervalo de juego

intervencionista /in.ter.βen.si.oˈnis.ta/ /in.ter.βen.si.oˈnis.te/ /in.teɾ.ven.si.oˈnis.ta/ /in.teɾ.ven.si.oˈnis.te/ /in.teɾ.βen.si.oˈnis.ta/ /in.teɾ.βen.si.oˈnis.te/ /in.tər.bən.si.uˈnis.tə/ /in.tər.vən.si.uˈnis.tə/ /in.təɾ.vən.si.oˈnis.tə/ adj
intervencionista

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ n fem
intervención

intervenció educativa n fem
intervención educativa

intervenció psicopedagògica n fem
intervención psicopedagógica

intervenció socioeducativa n fem
intervención socioeducativa

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ v
intervenir
Assistir amb autoritat a algun negoci.
Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interventor /in.ter.βenˈto/ /in.teɾ.venˈtoɾ/ /in.teɾ.βenˈtoɾ/ /in.tər.bənˈto/ /in.təɾ.vənˈto/ n masc
interventor

interventricular /in.ter.βen.tɾi.kuˈɫar/ /in.teɾ.ven.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.teɾ.βen.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.tər.bən.tɾi.kuˈɫar/ /in.təɾ.vən.tɾi.kuˈɫaɾ/ adj
interventricular

intervertir /in.ter.βerˈti/ /in.teɾ.veɾˈtiɾ/ /in.teɾ.βeɾˈti/ /in.tər.bərˈti/ /in.təɾ.vəɾˈti/ v
invertir

interviuar /in.ter.βiˈwa/ /in.teɾ.viˈwaɾ/ /in.teɾ.βiˈwa/ /in.tər.biˈwa/ /in.təɾ.viˈwa/ v
interviuvar

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ n masc
interés
Sentiment que alguna cosa desvetlla en nosaltres, el qual ens mou a prestar-li una atenció especial, a ésser-hi favorables o desfavorables.
Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

interí /in.teˈɾi/ n masc
interino

intestat /in.tesˈtat/ /in.təsˈtat/ adj
intestado

intestinal /in.tes.tiˈnaɫ/ /in.təs.tiˈnaɫ/ adj
intestinal

intestí /in.tesˈti/ n masc
intestino

intimar /in.tiˈma/ /in.tiˈmaɾ/ v
intimar
(transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.
(intransitiu) Esdevenir íntim.

intimidació /in.ti.mi.ða.siˈo/ /in.ti.mi.ðə.siˈo/ n fem
intimidación

intimidar /in.ti.miˈða/ /in.ti.miˈðaɾ/ v
intimidar amedrentar

intitular /in.ti.tuˈɫa/ /in.ti.tuˈɫaɾ/ v
intitular

intolerable /in.to.ɫeˈɾa.bɫe/ /in.to.ɫeˈɾa.βɫe/ /in.to.ɫeˈɾab.bɫe/ /in.to.ɫəˈɾab.bɫə/ /in.tu.ɫəˈɾa.βɫə/ /in.tu.ɫəˈɾab.bɫə/ adj
tolerable

intoxicar /in.tok.siˈka/ /in.tok.siˈkaɾ/ /in.tuk.siˈka/ v
intoxicar

intracomunitari /in.tɾa.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ku.mu.niˈta.ɾi/ adj masc
intercomunitario

intracranial /in.tɾa.kɾa.niˈaɫ/ /in.tɾə.kɾə.niˈaɫ/ adj
intracraneal

intramurs /in.tɾaˈmuɾs/ /in.tɾəˈmurs/ adv
intramuros

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ adj
intramuscular

intranet /in.tɾaˈnɛt/ /in.tɾəˈnɛt/ n fem
intranet

intranquil /in.tɾaŋˈkiɫ/ /in.tɾəŋˈkiɫ/ adj masc
intranquilo

intranquil·lament /in.tɾaŋˌki.ɫaˈmen/ /in.tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈmen/ /in.tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈment/ /in.tɾəŋˌki.ɫəˈmen/ /in.tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈmen/ /in.tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈment/ adv
intranquilamente

intranquil·litat /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ n fem
intranquilidad

intranquil·litzador /in.tɾaŋ.ki.ɫi.d͡zaˈðo/ /in.tɾaŋ.ki.ɫi.zaˈðoɾ/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.d͡zaˈðo/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.zaˈðoɾ/ /in.tɾəŋ.ki.ɫi.d͡zəˈðo/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈðo/ adj masc
intranquilizador

intranquil·litzar /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/ /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ v
intranquilizar

intransitiu /in.tɾan.ziˈtiw/ /in.tɾən.ziˈtiw/ adj masc
intransitivo
Que no passa d'un a un altre, contrari a transitiu.
(gramàtica) Dit d'un verb, que no accepta complement directe.

intraraquidi /in.tɾa.raˈki.ði/ /in.tɾə.rəˈki.ði/ adj masc
intrarraquídeo

intravenós /in.tɾa.veˈnos/ /in.tɾa.βeˈnos/ /in.tɾə.vəˈnos/ /in.tɾə.βəˈnos/ adj masc
intravenoso

intricadament /in.tɾiˌka.ðaˈmen/ /in.tɾiˌka.ðaˈment/ /in.tɾiˌka.ðəˈmen/ /in.tɾiˌka.ðəˈment/ adv
intrincadamente

intricat /in.tɾiˈkat/ adj masc
intrincado

intriga /inˈtɾi.ɣa/ /inˈtɾi.ɣə/ n fem
intriga

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ adj
intrigante
Que intriga.

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ n neut
intrigante
Qui intriga.

intrigar /in.tɾiˈɣa/ /in.tɾiˈɣaɾ/ v
intrigar

introducció /in.tɾo.ðuk.siˈo/ /in.tɾu.ðuk.siˈo/ n fem
introducción
(literatura) Secció inicial el propòsit principal de la qual és contextualitzar el text font o ressenyat que està exposat a continuació, en general en forma de cos o desenvolupament del tema, i posteriorment com a conclusions.
(rugbi) Acció del mig de melé de posar la pilota al passadís d'una melé ordenada.

introduir /in.tɾo.ðuˈi/ /in.tɾo.ðuˈiɾ/ /in.tɾu.ðuˈi/ v
introducir
Ficar dins o donar entrada a un en algun lloc.
Instruir, iniciar en la instrucció.
Donar principi a alguna cosa o posar-la en ús.
introducirse
(pronominal) Entrar en alguna dependència o negoci.

introspecció n fem
introspección

introversió n fem
introversión

intubar /in.tuˈbaɾ/ /in.tuˈβa/ v
intubar

intuir /in.tuˈi/ /in.tuˈiɾ/ v
intuir

intuïció n fem
intuición

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ n masc
intérprete
Programa informàtic capaç d'interpretar el llenguatge font i executar les ordres.

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ n neut
intérprete
El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
(teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
(música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ n fem
inundación

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ v
inundar

inusitat /i.nu.ziˈtat/ adj masc
inusitado

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ adj
inusual

inutilitzar /i.nu.ti.ɫiˈd͡za/ /i.nu.ti.ɫiˈza/ /i.nu.ti.ɫiˈzaɾ/ v
inutilizar

invaginar /im.ba.d͡ʒiˈna/ /im.ba.ʒiˈna/ /im.bə.ʒiˈna/ /iɱ.va.d͡ʒiˈnaɾ/ /iɱ.və.ʒiˈna/ v
invaginar

invalidar /im.ba.ɫiˈða/ /im.ba.ɫiˈðaɾ/ /im.bə.ɫiˈða/ /iɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /iɱ.və.ɫiˈða/ v
invalidar

invalidesa /im.ba.ɫiˈðe.za/ /im.bə.ɫiˈðɛ.zə/ /iɱ.va.ɫiˈðe.za/ /iɱ.və.ɫiˈðə.zə/ /iɱ.və.ɫiˈðɛ.zə/ n fem
invalidez

invasió n fem
invasión
(voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.
(futbol americà) Falta consistent a situar-se en una posició massa avançada en la formació inicial abans de l'esnap.

invasió de camp n fem
penetración de campo

invasió de l'àrea de porteria n fem
invasión del área de portería

invectiva /im.bekˈti.βa/ /im.bəkˈti.βə/ /iɱ.vekˈti.va/ /iɱ.vəkˈti.və/ n fem
invectiva

invectivar /im.bek.tiˈβa/ /im.bək.tiˈβa/ /iɱ.vek.tiˈvaɾ/ /iɱ.vək.tiˈva/ v
invectivas

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ n fem
invento

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ v
inventar
Crear una cosa del no res.
Dir una mentida, fingir.

inventari /im.benˈta.ɾi/ /im.bənˈta.ɾi/ /iɱ.venˈta.ɾi/ /iɱ.vənˈta.ɾi/ n masc
inventario

inventariar /im.ben.ta.ɾiˈa/ /im.ben.ta.ɾiˈaɾ/ /im.bən.tə.ɾiˈa/ /iɱ.ven.ta.ɾiˈaɾ/ /iɱ.vən.tə.ɾiˈa/ v
inventariar

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ adj masc
inventor
Que inventa, que fa invencions.

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ n masc
inventor
Persona que fa invencions.

invers /imˈbers/ /imˈbɛrs/ /imˈbɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ adj masc
inverso

inversemblant /im.ber.semˈbɫan/ /im.beɾ.semˈbɫan/ /im.bər.səmˈbɫan/ /iɱ.veɾ.semˈbɫant/ /iɱ.vər.səmˈbɫan/ /iɱ.vəɾ.səmˈbɫant/ adj
inverosímil

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ n fem
inversión
L'acció o l'efecte d'invertir.
Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ v
invertir
Alterar, trastornar les coses o el seu ordre.
(economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investidura /im.bes.tiˈðu.ɾa/ /im.bəs.tiˈðu.ɾə/ /iɱ.ves.tiˈðu.ɾa/ /iɱ.vəs.tiˈðu.ɾə/ n fem
investidura

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ n fem
investigación
Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigador /im.bes.ti.ɣaˈðo/ /im.bes.ti.ɣaˈðoɾ/ /im.bəs.ti.ɣəˈðo/ /iɱ.ves.ti.ɣaˈðoɾ/ /iɱ.vəs.ti.ɣəˈðo/ adj masc
investigador

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ v
investigar

investir /im.besˈti/ /im.bəsˈti/ /iɱ.vesˈtiɾ/ /iɱ.vəsˈti/ v
investir

inveterar-se /im.be.teˈɾaɾ.se/ /im.bə.təˈɾar.sə/ /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/ /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ v
inveterarse

inviable /im.biˈa.βɫe/ /im.biˈa.βɫə/ /im.biˈab.bɫe/ /im.biˈab.bɫə/ /iɱ.viˈa.bɫe/ /iɱ.viˈab.bɫə/ adj
inviable

invisibilització /im.bi.zi.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /im.bi.zi.βi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /im.bi.zi.βi.ɫi.za.siˈo/ /iɱ.vi.zi.bi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /iɱ.vi.zi.bi.ɫi.za.siˈo/ n fem
invisibilización

invisible /im.biˈzi.βɫe/ /im.biˈzi.βɫə/ /im.biˈzib.bɫe/ /im.biˈzib.bɫə/ /iɱ.viˈzi.bɫe/ /iɱ.viˈzib.bɫə/ adj
invisible

invitació /im.bi.ta.siˈo/ /im.bi.tə.siˈo/ /iɱ.vi.ta.siˈo/ /iɱ.vi.tə.siˈo/ n fem
invitación

invitar /im.biˈta/ /im.biˈtaɾ/ /iɱ.viˈta/ /iɱ.viˈtaɾ/ v
invitar

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ v
invocar

involucrar /im.bo.ɫuˈkɾa/ /im.bu.ɫuˈkɾa/ /iɱ.vo.ɫuˈkɾa/ /iɱ.vo.ɫuˈkɾaɾ/ /iɱ.vu.ɫuˈkɾa/ v
involucrar
Implicar algú en un assumpte indesitjat.

invulnerable /im.buɫ.neˈɾa.βɫe/ /im.buɫ.neˈɾab.bɫe/ /im.buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /im.buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /iɱ.vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /iɱ.vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
invulnerable

inxa /ˈiɲ.t͡ʃa/ /ˈiɲ.ʃə/ n fem
lengüeta
Llengüeta flexible de certs instruments aeròfons situada sobre el tudell que produeix un so per vibració.
astilla
(central) Estella petita.
Petit tros d’os trencat.

inèrcia /iˈnɛɾ.si.a/ /iˈnɛɾ.si.ə/ n fem
inercia

inútil /iˈnu.tiɫ/ adj
inútil
Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

inútil /iˈnu.tiɫ/ n neut
inútil
qui no és útil

inútilment /iˌnu.tiɫˈmen/ /iˌnu.tiɫˈment/ adv
inútilemnte

io-io /ˌjoˈjo/ n masc
yoyo

iodar /joˈða/ /joˈðaɾ/ /juˈða/ v
yodar

iode /ˈjɔ.ðə/ n masc
yodo iodo

iodurar /jo.ðuˈɾa/ /jo.ðuˈɾaɾ/ /ju.ðuˈɾa/ v
yodurar

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ n masc
yogur

ionitzar /i.o.niˈd͡za/ /i.o.niˈza/ /i.o.niˈzaɾ/ /i.u.niˈd͡za/ v
ionizar

iota /ˈjɔ.ta/ /ˈjɔ.tə/ n fem
iota

iperita /i.peˈɾi.ta/ /i.pəˈɾi.tə/ n fem
iperita

ira /ˈi.ɾa/ n fem
ira

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ adj masc
iraní
Relatiu o pertanyent a l’Iran o la seva llengua.

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ n masc
iraní
Persona que habita o és originària de l’Iran.
(masculí singular) irànic

iraquià /i.ɾa.kiˈa/ /i.ɾə.kiˈa/ adj masc
iraquí
Relatiu o pertanyent a l’Iraq.

iraquià /i.ɾa.kiˈa/ /i.ɾə.kiˈa/ n masc
iraquí
Persona que habita o és originària de l’Iraq.

iridi n masc
iridio

iris /ˈi.ɾis/ n masc
iris
(anatomia) Membrana contràctil de l'ull que conté la pupil·la, que pot ser de diferents colors.

irisar /i.ɾiˈza/ /i.ɾiˈzaɾ/ v
irisar

irlandès /ir.ɫənˈdɛs/ /iɾ.ɫanˈdes/ /iɾ.ɫənˈdəs/ adj masc
irlandés
Relatiu o pertanyent a Irlanda, als seus habitants o a la llengua irlandesa.

irlandès /ir.ɫənˈdɛs/ /iɾ.ɫanˈdes/ /iɾ.ɫənˈdəs/ n masc
irlandés
Originari d'Irlanda.

ironia /i.ɾoˈni.a/ /i.ɾoˈni.ə/ /i.ɾuˈni.ə/ n fem
ironía

ironitzar /i.ɾo.niˈd͡za/ /i.ɾo.niˈza/ /i.ɾo.niˈzaɾ/ /i.ɾu.niˈd͡za/ v
ironizar

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ adj
irracional
Mancat de raó.

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ n masc
irracional

irradiar /i.ra.ðiˈa/ /i.ra.ðiˈaɾ/ /i.rə.ðiˈa/ v
irradiar

irreal /i.reˈaɫ/ adj
irreal

irreemplaçable /i.re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /i.re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /i.re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /i.rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /i.rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ adj
irreemlazable

irregular /i.re.ɣuˈɫaɾ/ /i.rə.ɣuˈɫa/ /i.rə.ɣuˈɫar/ adj
irregular

irremeiablement /i.re.meˌja.bɫeˈment/ /i.re.meˌja.βɫeˈmen/ /i.re.meˌjab.bɫeˈmen/ /i.rə.məˌja.βɫəˈmen/ /i.rə.məˌjab.bɫəˈmen/ /i.rə.məˌjab.bɫəˈment/ adv
irremediablemente

irremissible /i.re.miˈsi.bɫe/ /i.re.miˈsi.βɫe/ /i.re.miˈsib.bɫe/ /i.rə.miˈsi.βɫə/ /i.rə.miˈsib.bɫə/ adj
irremisible

irreprotxable /i.re.pɾoˈt͡ʃa.bɫe/ /i.re.pɾoˈt͡ʃa.βɫe/ /i.re.pɾoˈt͡ʃab.bɫe/ /i.rə.pɾoˈt͡ʃab.bɫə/ /i.rə.pɾuˈt͡ʃa.βɫə/ /i.rə.pɾuˈt͡ʃab.bɫə/ adj
irreprochable

irreversible /i.re.veɾˈsi.bɫe/ /i.re.βerˈsib.bɫe/ /i.re.βeɾˈsi.βɫe/ /i.rə.vəɾˈsib.bɫə/ /i.rə.βərˈsi.βɫə/ /i.rə.βərˈsib.bɫə/ adj
irreversible

irrigar /i.riˈɣa/ /i.riˈɣaɾ/ v
irrigar

irrisori /i.riˈzɔ.ɾi/ adj masc
irrisorio

irritabilitat /i.ri.ta.bi.ɫiˈtat/ n fem
irritabilidad

irritar /i.riˈta/ /i.riˈtaɾ/ v
irritar
Excitar vivament l'ira.
Anul·lar, invalidar.

irrogar /i.roˈɣa/ /i.roˈɣaɾ/ /i.ruˈɣa/ v
irrogar

irrompre /iˈrom.pɾe/ /iˈrom.pɾə/ v
irrumpir

irrupció /i.rup.siˈo/ n fem
irrupción

irèixer-se /iˈrɛ.ʃər.sə/ /iˈɾej.ʃeɾ.se/ v
airarse

irònic adj masc
irónico

isard /iˈzart/ n masc
gamuza

islamitzar /iz.ɫa.miˈd͡za/ /iz.ɫa.miˈza/ /iz.ɫa.miˈzaɾ/ v
islamizar

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ n fem
islamofobia

islandès /iz.ɫənˈdəs/ /iz.ɫənˈdɛs/ adj masc
islandés
Relatiu a Islàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

islandès /iz.ɫənˈdəs/ /iz.ɫənˈdɛs/ n masc
islandés
Habitant d'Islàndia.
(masculí singular) Llengua escandinava occidental parlada a Islàndia.

isograma /i.zoˈɣɾa.ma/ /i.zoˈɣɾa.mə/ /i.zuˈɣɾa.mə/ n masc
isograma

isomorfisme /i.zo.moɾˈfiz.me/ /i.zo.moɾˈfiz.mə/ /i.zu.murˈfiz.mə/ n masc
isomorfismo

isospín /i.zosˈpin/ /i.zusˈpin/ n masc
isospín

isotèrmic /i.zoˈtɛɾ.mik/ /i.zuˈtɛr.mik/ adj masc
isotérmico

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ n fem
isquemia

isquèmic adj masc
isquémico

israelianopalestí /iz.ra.e.ɫiˌa.no.pa.ɫesˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.no.pə.ɫəsˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.nu.pə.ɫəsˈti/ adj masc
israelopalestino

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ adj
israelita
Relatiu o pertanyent a l’antic Israel.

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ n neut
israelita
Persona de l’antic Israel.

israelià /iz.ra.e.ɫiˈa/ adj masc
israelí
Relatiu o pertanyent a Israel.

israelià /iz.ra.e.ɫiˈa/ n masc
israelí
Persona que habita o és originària d'Israel.

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ n masc
istmo

isòsceles /iˈzɔ.se.ɫes/ /iˈzɔ.sə.ɫəs/ /iˈzɔs.sə.ɫəs/ adj
isósceles

isòtop n masc
isótopo

italianitzar /i.ta.ɫi.a.niˈd͡za/ /i.ta.ɫi.a.niˈzaɾ/ /i.tə.ɫi.ə.nidˈza/ v
italianizar

italià /i.tə.ɫiˈa/ adj masc
italiano
Relatiu a Itàlia, la cultura, la gent o la llengua.

italià /i.tə.ɫiˈa/ n masc
italiano
Habitant d'Itàlia.
(només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterar /i.teˈɾa/ /i.teˈɾaɾ/ /i.təˈɾa/ v
iterar

iterbi n masc
iterbio

itinerari /i.ti.neˈɾa.ɾi/ /i.ti.nəˈɾa.ɾi/ adj masc
itinerario
Pertanyent o relatiu als camins.

itinerari /i.ti.neˈɾa.ɾi/ /i.ti.nəˈɾa.ɾi/ n masc
itinerario
Seguit de llocs encadenats que poden ser visitats pel turista mitjançant un recorregut organitzat i gestionat per unes empreses o institucions determinades, o bé de forma individual condicionat per unes imatges o informacions rebudes sobre el lloc de destinació.
Indicació del camí a seguir.

itinerari de natura n masc
itinerario de naturaleza

itinerari educatiu n masc
itinerario educativo

itri n masc
itrio

iuan /juˈan/ n masc
yuan

ivorià /i.vo.ɾiˈa/ /i.vu.ɾiˈa/ /i.βo.ɾiˈa/ /i.βu.ɾiˈa/ adj masc
marfileño
Relatiu o pertanyent a la Costa d'Ivori.

ivorià /i.vo.ɾiˈa/ /i.vu.ɾiˈa/ /i.βo.ɾiˈa/ /i.βu.ɾiˈa/ n masc
marfileño
Persona que habita o és originària de la Costa d'Ivori.

iàmbic /ˈjam.bik/ adj masc
yámbico

ió /iˈo/ n masc
ión ion

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ Interjection
ya
(sovint irònicament) Expressió de comprensió o assentiment d’allò que es diu.

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ adv
ya
Des d’abans, en un moment anterior.
(davant d’un verb en present) tot seguit, immediatament
(davant d’un verb en futur) Confiança en què allò s’esdevindrà.

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ conjunction
ya
Introducció de diversos elements igualment vàlids.

jaciment /d͡ʒa.siˈmen/ /d͡ʒa.siˈment/ /ʒə.siˈmen/ /ʒə.siˈment/ n masc
yacimiento

jacobí /d͡ʒa.koˈbi/ /ʒə.koˈbi/ /ʒə.kuˈbi/ /ʒə.kuˈβi/ n masc
jacobino

jactar-se /d͡ʒakˈtaɾ.se/ /ʒək.tərˈsə/ /ʒəkˈtar.sə/ /ʒəkˈtaɾ.sə/ v
jactarse

jade /ˈd͡ʒa.ðe/ /ˈʒa.ðə/ n masc
jade

jaenès /d͡ʒa.eˈnes/ /ʒə.eˈnəs/ /ʒə.eˈnɛs/ adj masc
jaenés
Relatiu o pertanyent a Jaén.

jaenès /d͡ʒa.eˈnes/ /ʒə.eˈnəs/ /ʒə.eˈnɛs/ n masc
jaenés
Persona que habita o és originària de Jaén.

jaguar /ʒəˈɣwar/ n masc
jaguar tigre

jalapa /d͡ʒaˈɫa.pa/ /ʒəˈɫa.pə/ n fem
jalapa

jalonar /d͡ʒa.ɫoˈna/ /d͡ʒa.ɫoˈnaɾ/ /ʒə.ɫoˈna/ /ʒə.ɫuˈna/ v
jalonar

jaló /d͡ʒaˈɫo/ /ʒəˈɫo/ n masc
jalón

jamaicà /ʒə.məjˈka/ adj masc
jamaicano
Relatiu o pertanyent a Jamaica.

jamaicà /ʒə.məjˈka/ n masc
jamaicano
Persona que habita o és originària de Jamaica.

jangada /d͡ʒaŋˈɡa.ða/ n fem
jangada

janot /d͡ʒaˈnɔt/ /ʒəˈnɔt/ n masc
paleto

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ adj masc
japonés
Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ n masc
japonés
Habitant del Japó.
(només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ n fem
chaqueta

jaqueteta /d͡ʒa.keˈte.ta/ /ʒə.kəˈtə.tə/ /ʒə.kəˈtɛ.tə/ n fem
chaquetita

jaquès /d͡ʒaˈkes/ /ʒəˈkəs/ /ʒəˈkɛs/ adj masc
jaqués
De Jaca.

jaquès /d͡ʒaˈkes/ /ʒəˈkəs/ /ʒəˈkɛs/ n masc
jaqués
Persona de Jaca.

jardiner /d͡ʒar.ðiˈne/ /d͡ʒaɾ.ðiˈneɾ/ /ʒər.diˈne/ n masc
jardinero
(professions) Persona que es dedica a la jardineria, com a afició o com a ofici remunerat.

jardí /d͡ʒaɾˈði/ n masc
jardín
Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jartar-se /xarˈtar.sə/ /xaɾˈtaɾ.se/ v
jartarse

jas /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ Interjection
toma

jaspiar /d͡ʒas.piˈa/ /d͡ʒas.piˈaɾ/ /ʒəs.piˈa/ v
jaspear

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ n masc
jazz

jaç /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ n masc
lecho

jejú /d͡ʒeˈd͡ʒu/ /d͡ʒeˈʒu/ n masc
yeyuno

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ n fem
jerarquía

jerarquia d'aprenentatge n fem
jerarquía de aprendizaje

jerarquitzar /d͡ʒe.ɾar.kiˈd͡za/ /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈza/ /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈzaɾ/ /ʒə.ɾər.kiˈd͡za/ v
jerarquizar

jeremiada /d͡ʒe.ɾe.miˈa.ða/ /ʒə.ɾə.miˈa.ðə/ n fem
jeremiada

jeroglífic /d͡ʒe.ɾoˈɣɫi.fik/ /ʒə.ɾuˈɣɫi.fik/ adj masc
jeroglífico

jeroglífic /d͡ʒe.ɾoˈɣɫi.fik/ /ʒə.ɾuˈɣɫi.fik/ n masc
jeroglífico
Caràcter usat en l'escriptura dels antics egipcis.
Endevinalla feta amb signes ideogràfics.

jeronimià /d͡ʒe.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾu.ni.miˈa/ adj
jeronimiano

jerosolimità /d͡ʒe.ɾo.zo.ɫi.miˈta/ /ʒə.ɾo.zo.ɫi.miˈta/ /ʒə.ɾu.zu.ɫi.miˈta/ adj masc
jerosolimitano

jersei /d͡ʒeɾˈsej/ n masc
jersey

jerònim /d͡ʒeˈɾɔ.nim/ /ʒəˈɾɔ.nim/ adj
jerónimo

jesuat /d͡ʒe.zuˈat/ /ʒə.zuˈat/ n masc
jesuato

jesuític /d͡ʒe.zuˈi.tik/ /ʒə.zuˈi.tik/ adj masc
jesuítico

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ adj
jesuita

jeure /ˈd͡ʒɛw.ɾe/ v
estirarse
(oriental) Estar estirat, ja sigui al terra o al llit.
(oriental) Anar-se'n a dormir.

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ n masc
yídish
Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ Interjection
a mí
(pilota) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que li deixi lliure la pista de joc per tornar ell la pilota.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ n masc
yo
Identitat de l'ésser.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ pronoun
yo
Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ n masc
juego
Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.
Conjunt d'objectes amb alguna cosa en comú.
(esports de pilota) Manera d'un esportista o un equip de practicar un esport de pilota determinat.
(esports de pilota) Conjunt complet de les accions de joc executades per tots els adversaris o tots els equips adversaris en el transcurs d'una part d'un partit o una partida o bé en el transcurs de tot un partit o tota una partida.
(tennis) Cadascuna de les divisions d'un set, formades per una successió d'intercanvis de cops fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries arriba a un mínim de quatre punts amb dos punts de diferència.
(pilota valenciana) Quart punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

joc a la mà n masc
juego a la mano

joc agrupat n masc
juego agrupado

joc al peu n masc
juego al pie

joc alt n masc
juego aéreo

joc col·lectiu n masc
juego colectivo

joc d'acció /ʒok /ʒuk n masc
juego de acción

joc d'acció i aventures n masc
aventura de acción

joc d'angles n masc
juego de ángulos

joc d'atac n masc
juego de ataque

joc d'aventures n masc
juego de aventuras

joc d'estratègia /d͡ʒok /ʒok /ʒuk n masc
juego de estrategia

joc d'habilitat mental n masc
juego de habilidad

joc d'ordinador /ˌd͡ʒɔɡ.dor.ni.naˈðo/ /ˌʒɔɡ.doɾ.ni.nəˈðo/ /ˌʒɔɡ.dur.ni.nəˈðo/ n masc
juego de ordenador

joc davanter n masc
juego delantero

joc de consola n masc
juego de consola

joc de contraatac n masc
juego de contraataque

joc de curses n masc
juego de carreras

joc de desempat n masc
juego de desempate

joc de dreta n masc
juego de derecha

joc de fons n masc
juego de fondo

joc de gran públic n masc
juego casual

joc de guerra n masc
juego de guerra

joc de llançament n masc
juego de lanzamiento

joc de lluita n masc
juego de lucha

joc de marca n masc
juego publicitario

joc de mig camp n masc
juego en el centro del campo

joc de mòbil n masc
juego de móvil

joc de navegador n masc
juego de navegador

joc de paraules n masc
juego de palabras

joc de peus n masc
juego de pies

joc de plataformes n masc
juego de plataformas

joc de quadres n masc
juego al cuadro

joc de revés n masc
juego de revés

joc de rol n masc
juego de rol
Tècnica de dinàmica de grup amb finalitat lúdica, educativa o terapèutica que consisteix en la dramatització de situacions imaginàries però representatives de la realitat.
(videojocs) Videojoc en què es crea un personatge jugador a partir d'uns trets definits prèviament, les habilitats del qual es van desenvolupant d'acord amb l'experiència acumulada a mesura que avança la història.

joc de simulació n masc
juego de simulación
Joc en què els participants es poden confrontar a determinats aspectes de la vida real mitjançant la posada en escena de diverses situacions.
(videojocs) Videojoc que recrea artificialment escenes o personatges del món real.

joc de simulació de vol n masc
juego de simulación aérea

joc de simulació social n masc
simulador de vida

joc de supervivència n masc
juego de terror

joc de trets n masc
juego de disparos

joc de trets en primera persona n masc
juego de acción en primera persona

joc de trets en tercera persona n masc
juego de acción en tercera persona

joc de xarxa n masc
juego de red

joc decisiu n masc
juego decisivo muerte rápida
(tennis, pàdel) Sistema de desempat d'un set empatat a sis jocs consistent en la disputa d'un joc addicional amb una puntuació preestablerta de set punts per al guanyador o la parella guanyadora, que va augmentant en cas d'haver-hi arribat amb una diferència d'un únic punt fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries aconsegueix una diferència de dos punts.

joc defensiu n masc
juego defensivo

joc desplegat n masc
juego desplegado

joc directe n masc
estilo directo

joc educatiu n masc
juego educativo

joc en blanc n masc
juego en blanco

joc en temps real n masc
juego en tiempo real

joc en xarxa n masc
juego en red

joc en xarxa massiu n masc
juego multijugador masivo online

joc esportiu n masc
juego de deportes

joc estàtic n masc
juego estático

joc exterior n masc
juego exterior

joc indirecte n masc
estilo indirecto

joc individual n masc
juego individual
(esports de pilota) Joc d'un equip en què predominen les accions dels jugadors executades sense la col·laboració dels companys d'equip.
(videojocs) Videojoc en què el jugador s'enfronta directament al motor de joc, sense la intervenció d'altres jugadors.

joc interior n masc
juego interior

joc lliure n masc
juego libre

joc multijugador n masc
juego multijugador

joc multiplataforma n masc
juego multiplataforma

joc musical n masc
juego musical

joc net n masc
juego en blanco
(pilota valenciana) Joc completat sense que el perdedor hagi aconseguit cap punt.
juego limpio
(pilota basca) Joc d'un jugador o un equip en què es torna la pilota després d'haver-la retingut estrictament durant el temps necessari dintre la cesta.

joc obert n masc
juego abierto

joc passiu n masc
juego pasivo
(handbol) Falta d'un equip consistent a mantenir la possessió de la pilota sense fer cap intent d'atacar.
antijuego
(hoquei sobre patins) Falta de tots dos equips consistent a mantenir la possessió de la pilota sense fer cap intent d'atacar.

joc per bandes n masc
juego por bandas

joc per cops n masc
juego por golpes

joc per forats n masc
juego por hoyos

joc per forats a la millor bola n masc
match play mejor bola

joc per forats a tres boles n masc
match play tres bolas

joc per punts n masc
juego por puntos

joc piratejat n masc
juego pirateado

joc ras n masc
juego raso
(futbol) Joc d'un equip en què predominen les passades arran de terra.
(tennis de taula) Joc d'un jugador o una parella en què predominen els cops que fan passar la pilota arran de la vora superior de la xarxa.

joc saguer n masc
juego zaguero

joc salvat n masc
juego salvado

jocund /d͡ʒoˈkun/ /d͡ʒoˈkunt/ /ʒoˈkunt/ /ʒuˈkun/ adj masc
jocundo
D'alegria plàcida, gai, jovial.

joell /d͡ʒoˈeʎ/ /ʒoˈeʎ/ /ʒuˈeʎ/ n masc
abichon
Peix de cos fusiforme, de color gris amb una banda platejada i amb els ulls grossos (Atherina boyeri).

joglar /d͡ʒoˈɣɫa/ /d͡ʒoˈɣɫaɾ/ /ʒoɡˈɡɫa/ /ʒuɡˈɡɫa/ /ʒuˈɣɫa/ n masc
juglar
(històric) Cantant i recitador medieval d’obres literàries.
(històric) Membre d’una colla d’entreteniment amb música, balls i jocs.

joglaressa /d͡ʒo.ɣɫaˈɾe.sa/ /d͡ʒoɡ.ɡɫaˈɾe.sa/ /ʒoɡ.ɡɫəˈɾə.sə/ /ʒu.ɣɫəˈɾɛ.sə/ /ʒuɡ.ɡɫəˈɾɛ.sə/ n fem
juglaresa

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ n fem
juguete

joguinejar /d͡ʒo.ɣi.neˈd͡ʒa/ /d͡ʒo.ɣi.neˈd͡ʒaɾ/ /d͡ʒo.ɣi.neˈʒa/ /ʒo.ɣi.nəˈd͡ʒa/ /ʒu.ɣi.nəˈʒa/ v
juguetear

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ n fem
joya
Sensació d'una forta alegria.
Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.
Qualsevol cosa o persona considerada de gran valor.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ n masc
joyero
Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.
Capsa especial per a desar joies.

joliu /d͡ʒoˈɫiw/ /ʒoˈɫiw/ /ʒuˈɫiw/ adj masc
bonito

jonc /ˈd͡ʒoŋ/ /ˈd͡ʒoŋk/ /ˈʒoŋ/ /ˈʒoŋk/ n masc
junco
Gènere de plantes de la família de les juncàcies (Juncus sp).

jonqui /ˈd͡ʒɔŋ.ki/ /ˈʒɔŋ.ki/ n neut
yonqui

jonquilla /d͡ʒoŋˈki.ʎa/ /ʒoŋˈki.ʎə/ /ʒuŋˈki.ʎə/ n fem
ranúnculo del Pirineo

jonça /ˈd͡ʒon.sa/ /ˈʒon.sə/ n fem
juncia

joquei /d͡ʒoˈkej/ /ʒoˈkɛj/ /ʒuˈkɛj/ n neut
yóquey

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ adj masc
jordano
Relatiu o pertanyent a Jordània.

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ n masc
jordano
Persona que habita o és originària de Jordània.

jorn /ˈd͡ʒoɾn/ /ˈʒorn/ n masc
día

jornada /d͡ʒoɾˈna.ða/ /ʒoɾˈna.ðə/ /ʒurˈna.ðə/ n fem
jornada

jornada de doble partit n fem
jornada de doble partido

jornada escolar n fem
jornada escolar

jornal /d͡ʒoɾˈnaɫ/ /ʒurˈnaɫ/ n masc
jornal

jornalejar /d͡ʒor.na.ɫeˈʒa/ /d͡ʒoɾ.na.ɫeˈd͡ʒa/ /d͡ʒoɾ.na.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ʒoɾ.nə.ɫəˈd͡ʒa/ /ʒur.nə.ɫəˈʒa/ v
jornal

jornaler /d͡ʒor.naˈɫe/ /d͡ʒoɾ.naˈɫeɾ/ /ʒoɾ.nəˈɫe/ /ʒur.nəˈɫe/ n masc
jornalero

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ n fem
jota

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ n masc
yugo
(agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

joule /ˈd͡ʒuɫ/ /ˈʒuɫ/ n masc
joule

jova /ˈd͡zɔ.va/ /ˈd͡zɔ.βa/ /ˈʒo.və/ /ˈʒɔ.βa/ n fem
angaria
(històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
hacendera
Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ adj
joven
En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ n neut
joven
Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

jovenalla /d͡ʒo.veˈna.ʎa/ /d͡ʒo.βeˈna.ʎa/ /ʒo.vəˈna.ʎə/ /ʒu.vəˈna.jə/ /ʒu.βəˈna.ʎə/ n fem
mocerío

jovent /d͡ʒoˈvent/ /d͡ʒoˈβen/ /d͡ʒoˈβent/ /ʒoˈvent/ /ʒuˈvent/ /ʒuˈβen/ n masc
juventud

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ n fem
juventud adolescencia

jovençà /d͡ʒo.venˈsa/ /d͡ʒo.βenˈsa/ /ʒo.vənˈsa/ /ʒu.vənˈsa/ /ʒu.βənˈsa/ n masc
recién casado

jubilació n fem
jubilación

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ v
jubilar

jubileu /d͡ʒu.biˈɫɛw/ /ʒu.βiˈɫɛw/ n masc
jubileo

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ n masc
judaísmo

judaïtzar /d͡ʒu.ða.iˈd͡za/ /d͡ʒu.ða.iˈza/ /d͡ʒu.ða.iˈzaɾ/ /ʒu.ðə.iˈd͡za/ v
judaizar

judes /ˈd͡ʒu.ðes/ /ˈʒu.ðəs/ n masc
judas

judici /d͡ʒuˈði.si/ n masc
juicio
Acte de jutjar.
Sessió on es determina la culpabilitat o innocència d'una persona per part d'un jutge.
Valoració, opinió.

judici de valor n masc
juicio de valor

judici impossible n masc
juicio imposible

judicialitzar /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈd͡za/ /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈza/ /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈzaɾ/ /ʒu.ði.si.ə.ɫiˈd͡za/ v
judicializar

judicialment /d͡ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /d͡ʒu.ði.siˌaɫˈment/ /ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ʒu.ði.siˌaɫˈment/ adv
judicialmente

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ n masc
yudo judo

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ adj masc
judío

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ n masc
judío
Seguidor de la religió del judaisme.

jugabilitat n fem
jugabilidad

jugada /d͡ʒuˈɣa.ða/ /ʒuˈɣa.ðə/ n fem
jugada
Acció d’un jugador en un joc.
(futbol americà) Conjunt d'una o més accions executades per un o diversos jugadors d'un mateix equip entre dues interrupcions consecutives del joc.
(petanca, botxes) Cadascuna de les fases d'una partida compreses entre el llançament del bolig i el llançament de l'última bola, corresponents al llançament de totes les boles de tots els jugadors.

jugada addicional n fem
jugada adicional

jugada d'elecció n fem
jugada de elección

jugada d'engany n fem
amago

jugada forçada n fem
jugada forzada

jugada individual n fem
jugada individual

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ n masc
jugador

jugador central n masc
jugador centro

jugador complet n masc
jugador completo

jugador d'atac n masc
jugador de ataque

jugador d'esquaix n masc
jugador de squash

jugador d'handbol n masc
balonmanista

jugador d'handicap 0 n masc
scratch

jugador d'hoquei sobre gel n masc
jugador de hockey sobre hielo

jugador d'hoquei sobre herba n masc
hockeísta

jugador d'hoquei sobre patins n masc
jugador de hockey sobre patines

jugador de basquetbol n masc
baloncestista

jugador de beisbol n masc
beisbolista

jugador de billar n masc
billarista

jugador de bitlles n masc
jugador de bolos

jugador de botxes n masc
bochador

jugador de bàdminton n masc
jugador de bádminton

jugador de camp n masc
jugador de campo
(esports de pilota) Cadascun dels jugadors d'una alineació, a excepció del porter.
(beisbol) Cadascun dels jugadors que ocupen una posició defensiva, a excepció del llançador i el receptor.

jugador de cesta punta n masc
puntista

jugador de corfbol n masc
jugador de korfball

jugador de dobles n masc
doblista

jugador de fons n masc
jugador de fondo

jugador de frontennis n masc
frontenista

jugador de futbol n masc
futbolista

jugador de futbol americà n masc
jugador de fútbol americano

jugador de golf n masc
golfista

jugador de mà n masc
manista

jugador de mà individual n masc
manomanista

jugador de pala n masc
palista

jugador de paleta n masc
paletista

jugador de petanca n masc
jugador de petanca

jugador de pilota n masc
jugador de pelota

jugador de pàdel n masc
jugador de pádel

jugador de remunta n masc
remontista

jugador de rugbi n masc
jugador de rugby rugbista

jugador de tennis n masc
jugador de tenis

jugador de tennis de taula n masc
jugador de tenis de mesa

jugador de trinquet n masc
trinquetista

jugador de volea n masc
jugador de volea

jugador de voleibol n masc
jugador de voleibol

jugador de xare n masc
jugador de sare

jugador de xarxa n masc
jugador de red

jugador defensiu n masc
jugador defensivo

jugador dret n masc
jugador derecho

jugador esquerre n masc
jugador izquierdo

jugador expert n masc
jugador extremo

jugador més valuós n masc
jugador más valioso

jugador ocasional n masc
jugador casual

jugador potent n masc
jugador potente

jugador tot terreny n masc
jugador todo terreno

jugador tècnic n masc
jugador de toque

juganer /d͡ʒu.ɣaˈne/ /d͡ʒu.ɣaˈneɾ/ adj masc
juguetón

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ v
jugar
Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.
Fer broma, provocar.
Apostar sobre alguna cosa en concret.
(esports de pilota) Disputar una prova o un encontre d'un esport de pilota, dos o més esportistes o equips, per determinar-ne el guanyador.
(esports de pilota) Mantenir la pilota, la bola o el disc de manera reglamentària dintre el camp de joc fent passades, llançaments, recepcions, etc.
(habitualment jugar a) Practicar, un esportista o un equip, un determinat esport de pilota.
(habitualment jugar de) Intervenir en un encontre d'una manera determinada o ocupant una determinada posició.

jugar al fora de joc v
jugar al fuera de juego

jugar curt v
jugar corto

jugar llarg v
jugar en largo

jugueu Interjection
juego

juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ n masc
tocino
Joc de saltar a corda.

julioclaudi /ˌd͡ʒu.ɫi.oˈkɫaw.ði/ /ˌʒu.ɫi.oˈkɫaw.ði/ /ˌʒu.ɫi.uˈkɫaw.ði/ adj masc
julioclaudio

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ n masc
julio
Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ n masc
perejil

jull /ˈd͡ʒuʎ/ /ˈʒuj/ /ˈʒuʎ/ n masc
joyo

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ n fem
jungla selva

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adj masc
junto
Situat proper a un altre.
juntos
Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adv
junto

junta /ˈd͡ʒun.ta/ /ˈʒun.tə/ n fem
junta
Congrés, concurrència de persones.
añadidura
Addició, augment, afegidura.

junta de dilatació /ˌd͡ʒun.ta.ðe.ði.ɫa.ta.siˈo/ /ˌʒun.tə.ðə.ði.ɫə.tə.siˈo/ n fem
junta de dilatación

juntament /ˌd͡ʒun.taˈmen/ /ˌd͡ʒun.taˈment/ /ˌʒun.təˈmen/ /ˌʒun.təˈment/ adv
junto

junts /ˈd͡ʒuns/ /ˈʒuns/ Interjection
entren

juntura /d͡ʒunˈtu.ɾa/ /ʒunˈtu.ɾə/ n fem
juntura
Lloc on es connecten dues coses.

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ n masc
junio
Sisè mes de l'any.

junyir /d͡ʒuˈɲi/ /d͡ʒuˈɲiɾ/ /ʒuˈɲi/ v
uncir
(transitiu) Unir i lligar el jou els bous o altres bèsties.

jupa /ˈd͡ʒu.pa/ /ˈʒu.pə/ n fem
chupa

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ n masc
juramento

juramentar /d͡ʒu.ɾa.menˈta/ /d͡ʒu.ɾa.menˈtaɾ/ /ʒu.ɾə.mənˈta/ v
juramentar

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ v
jurar

jurat /d͡ʒuˈɾat/ /ʒuˈɾat/ n masc
jurado

jurisdiccional /d͡ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.dik.si.uˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.uˈnaɫ/ adj
jurisdiccional

jurisdicció /d͡ʒu.ɾiz.ðik.siˈo/ /ʒu.ɾiz.dik.siˈo/ n fem
jurisdicción

jurídic /d͡ʒuˈɾi.ðik/ /ʒuˈɾi.ðik/ adj masc
jurídico

jurídicament /d͡ʒuˌɾi.ði.kaˈmen/ /d͡ʒuˌɾi.ði.kaˈment/ /ʒuˌɾi.ði.kəˈmen/ /ʒuˌɾi.ði.kəˈment/ adv
jurídicamente

jussà /d͡ʒuˈsa/ /ʒuˈsa/ adj masc
yusero

just /ˈd͡ʒust/ adj masc
justo
Conforme segons justícia i raó.
Ajustat a una altra cosa, igual en pes, mida o mesura.

just /ˈd͡ʒust/ adv
justo

justa /ˈd͡ʒus.ta/ /ˈʒus.tə/ n fem
justa

justament /ˌd͡ʒus.taˈmen/ /ˌd͡ʒus.taˈment/ /ˌʒus.təˈmen/ /ˌʒus.təˈment/ adv
justamente

justar /d͡ʒusˈta/ /d͡ʒusˈtaɾ/ /ʒusˈta/ v
justar

justejar /d͡ʒus.teˈd͡ʒa/ /d͡ʒus.teˈd͡ʒaɾ/ /d͡ʒus.teˈʒa/ /ʒus.təˈd͡ʒa/ /ʒus.təˈʒa/ v
andar justo

justificablement /d͡ʒus.ti.fiˌka.bɫeˈment/ /d͡ʒus.ti.fiˌka.βɫeˈmen/ /d͡ʒus.ti.fiˌkab.bɫeˈmen/ /ʒus.ti.fiˌka.βɫəˈmen/ /ʒus.ti.fiˌkab.bɫəˈmen/ /ʒus.ti.fiˌkab.bɫəˈment/ adv
justificablemente

justificadament /d͡ʒus.ti.fiˌka.ðaˈmen/ /d͡ʒus.ti.fiˌka.ðaˈment/ /ʒus.ti.fiˌka.ðəˈmen/ /ʒus.ti.fiˌka.ðəˈment/ adv
justificadamente

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ v
justificar
Provar la innocència d'algú o la justícia d'alguna cosa.
(religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.
(impremta) Igualar les ratlles de una plana segons la mida exacta.

justificatiu /d͡ʒus.ti.fi.kaˈtiw/ /ʒus.ti.fi.kəˈtiw/ adj masc
justificativo

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ n fem
justicia

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ n neut
juez jueza

jutge de cadira n masc
árbitro de silla

jutge de centre n masc
juez de cancha

jutge de falta n masc
juez de falta
(pilota basca) Àrbitre situat a la contracanxa, prop de la línia de falta.
(bowling) Àrbitre encarregat de controlar que no es traspassi la línia de falta en l'execució d'un llançament, en cas d'inexistència o avaria del detector de faltes.

jutge de falta de peu n masc
juez de falta de pie

jutge de gol n masc
banderillero

jutge de la zona d'assaig n masc
juez de la zona de marca

jutge de línia central n masc
juez de línea central

jutge de línia de fons n masc
juez de línea de fondo

jutge de línia de servei n masc
juez de línea de servicio

jutge de passa n masc
juez de pasa

jutge de servei n masc
juez de línea de saque

jutge de televisió n masc
juez de televisión

jutge de toc n masc
juez de lateral

jutge de xarxa n masc
juez de red

jutge àrbitre adjunt n masc
juez árbitro adjunto

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ v
juzgar

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ n masc
juzgado

juvenil /d͡ʒu.veˈniɫ/ /d͡ʒu.βeˈniɫ/ /ʒu.vəˈniɫ/ /ʒu.βəˈniɫ/ adj
juvenil

juxtaposar /d͡ʒuks.ta.poˈza/ /d͡ʒuks.ta.poˈzaɾ/ /ʒuks.tə.poˈza/ /ʒuks.tə.puˈza/ v
yuxtaponer

juxtaposició /d͡ʒuks.ta.po.zi.siˈo/ /ʒuks.tə.po.zi.siˈo/ /ʒuks.tə.pu.zi.siˈo/ n fem
yuxtaposición

juí /d͡ʒuˈi/ /ʒuˈi/ n masc
juicio

jàssera /ˈd͡ʒa.se.ɾa/ /ˈʒa.sə.ɾə/ n fem
jácena
En construcció tradicional, biga molt grossa situada horitzontalment entre dues parets d'una construcció, travessant pel mig un espai sense columnes, i que suporta bigues més fines sobre les quals descansa un sostre.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ adj masc
jónico
Relatiu a, o de Jònia o els jonis.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ n masc
jónico
Dialecte del grec antic originari de l’antiga Jònia.

jòquer /ˈd͡ʒɔ.keɾ/ /ˈʒɔ.kər/ n masc
comodín
En les baralles de cartes, aquella que no pertany a cap coll, que en alguns jocs pot prendre un valor qualsevol i que sovint és representada per un bufó o pel segell de l'empresa editora de les cartes.

jóc /ˈʒok/ n masc
palo de gallinero

kafkià /kaf.kiˈa/ /kəf.kiˈa/ adj masc
kafkiano
Corresponent o pertanyent a Franz Kafka o a la seva obra.

kamikaze /ka.miˈka.ze/ /kə.miˈka.zə/ n neut
kamikaze
Tripulant dels avions japonesos suïcides de la Segona Guerra Mundial.
Persona que ataca al seu enemic de forma suïcida, especialment quan dirigeix un vehicle o duu explosius o qualsevol altre element que n’augmenti la destrucció.
Persona que realitza accions temeràries arriscant la vida pròpia i la d'altres, especialment quan condueix vehicles.

kana /ˈka.na/ /ˈka.nə/ n masc
kana

kanarès /ka.naˈɾes/ /kə.nəˈɾəs/ /kə.nəˈɾɛs/ adj masc
canarés
Relatiu o pertanyent a la regió de Kanara o la llengua kanaresa.

kanarès /ka.naˈɾes/ /kə.nəˈɾəs/ /kə.nəˈɾɛs/ n masc
canarés
Persona que habita o és originària de la regió de Kanara.
(només singular) Llengua dravídica parlada principalment a l'estat de Karnataka.

kanji /ˈkaɲ.d͡ʒi/ /ˈkaɲ.ʒi/ n masc
kanji

kantià /kan.tiˈa/ /kən.tiˈa/ adj masc
kantiano

kappa n fem
cappa

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ n masc
kárate

karateka /ka.ɾaˈte.ka/ /kə.ɾəˈtɛ.kə/ n neut
karateca

karbovanets n masc
karbovanets

karma /ˈkar.mə/ /ˈkaɾ.ma/ n masc
karma

katakana /ka.taˈka.na/ /kə.təˈka.nə/ n masc
katakana

kayagum /ka.jaˈɣum/ /kə.jəˈɣum/ n masc
gayageum

kazakh /kaˈzak/ /kəˈzak/ adj neut
kazajo
Relatiu o pertanyent al Kazakhstan, la seva ètnia o la seva llengua.

kazakh /kaˈzak/ /kəˈzak/ n neut
kazajo
Persona que habita o és originària del Kazakhstan.
(només singular) Llengua turquesa parlada principalment al Kazakhstan.

kaó n masc
kaón

kebab /keˈbap/ /kəˈβap/ n masc
kebab

kenyà /keˈɲa/ /kə.niˈa/ /kəˈɲa/ adj masc
keniata
Originari, pertanyent o relatiu a Kenya.

kenyà /keˈɲa/ /kə.niˈa/ /kəˈɲa/ n masc
keniata
Natural de Kenya.

khan /ˈkan/ n masc
kan

khanat /kaˈnat/ /kəˈnat/ n masc
kanato

khanjira n masc
kanjira

kharja /ˈhar.ʒə/ /ˈhaɾ.d͡ʒa/ n fem
jarcha

khi n fem
ji

kina /ˈki.na/ /ˈki.nə/ n masc
kina

kirguís /kirˈɡis/ adj
kirguís
Relatiu o pertanyent al Kirguizstan o la seva llengua.

kirguís /kirˈɡis/ n neut
kirguís
Persona que habita o és originària del Kirguizstan.
(masculí) Llengua altaica parlada al Kirguizstan.

kirsch /ˈkirʃ/ n masc
kirsch

kiwi /ˈki.bi/ /ˈki.vi/ /ˈki.wi/ n masc
kiwi

koiné /kojˈne/ n fem
koiné

korenització /ko.ɾe.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɾe.ni.za.siˈo/ /ko.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ /ku.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
korenización

kosovar /ko.zoˈvaɾ/ /ko.zoˈvaɾ/ /ko.zoˈβar/ /ko.zoˈβaɾ/ adj neut
kosovar
Relatiu o pertanyent a Kosovo.

kosovar /ko.zoˈvaɾ/ /ko.zoˈvaɾ/ /ko.zoˈβar/ /ko.zoˈβaɾ/ n neut
kosovar
Persona que habita o és originària de Kosovo.

koto n masc
koto

ksi /ˈksi/ n fem
xi

kuna /ˈku.na/ /ˈku.nə/ n fem
kuna

kurd adj masc
kurdo
Relatiu o pertanyent al Kurdistan, als seus habitants o a la llengua kurda.

kurd n masc
kurdo
(només singular) Llengua parlada al Kurdistan.

kurus /ˈku.ɾus/ n masc
kurus

kuwaitià /ku.waj.tiˈa/ /ku.wəj.tiˈa/ adj masc
kuwaití
Relatiu o pertanyent a Kuwait.

kuwaitià /ku.waj.tiˈa/ /ku.wəj.tiˈa/ n masc
kuwaití
Persona que habita o és originària de Kuwait.

kyrieleison /ki.ɾi.e.ɫejˈzon/ /ki.ɾi.eˈɫej.zon/ /ki.ɾi.ə.ɫəjˈzon/ /ki.ɾi.əˈɫej.zon/ n masc
kirieeleisón

kàiser /ˈkaj.zeɾ/ /ˈkaj.zər/ n masc
káiser

l'Havana /laˈva.na/ /laˈβa.na/ /ləˈva.nə/ /ləˈβa.nə/ pn
la Habana

la /ɫa/ article
la
Article determinat femení singular que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya. També és el femení de la forma dialectal i la forma arcaica lo.

la /ɫa/ n masc
la
Sisena veu de l'escala musical; el sisè punt de solfa.

la /ɫa/ pronoun
la
Acusatiu del singular del pronom personal "ella".

la venjança és un plat que se serveix fred idiom
la venganza es un plato que se sirve frío

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ n masc
laberinto
Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
Per extensió, camí o circuit intricat.
Per extensió i en general, bolic o desordre.
En mecànica, certa juntura complexa per a fluids entre un element mòbil i un altre de fix o dos de mòbils.
laberinto laberinto vestibular
Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
laberinto laberinto [[etmoidal|m laberinto acuático de Morris laberinto anterior laberinto antirradiación laberinto cortical
Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.
laberinto antirradiación
Composició poètica on els versos poden llegir-se en diferents ordres mantenint la coherència i la cadència.

laberíntic /ɫa.beˈɾin.tik/ /ɫə.βəˈɾin.tik/ adj masc
laberíntico
Que té forma de laberint.
Que és molt complicat.

laberínticament /ɫa.beˌɾin.ti.kaˈment/ /ɫa.βeˌɾin.ti.kaˈmen/ /ɫə.bəˌɾin.ti.kəˈmen/ /ɫə.bəˌɾin.ti.kəˈment/ /ɫə.βəˌɾin.ti.kəˈmen/ adv
laberínticamente

labialització /ɫa.bi.a.ɫi.za.siˈo/ /ɫa.βi.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫə.βi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
labialización

labialitzar /ɫa.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡za/ /ɫa.βi.a.ɫiˈza/ /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡za/ v
labializar

labiodental /ˌɫa.bi.o.ðenˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.o.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.u.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.βi.u.ðənˈtaɫ/ adj
labiodental
(fonètica) Articulat amb el llavi inferior i les incisives superiors.

labiovelaritzar /ɫa.bi.o.ve.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /ɫa.βi.o.βe.ɫa.ɾiˈd͡za/ /ɫa.βi.o.βe.ɫa.ɾiˈza/ /ɫə.bi.o.və.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ɫə.bi.u.və.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ɫə.βi.u.βə.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
labiovelarizar

labirintitis /ɫa.bi.ɾinˈti.tis/ /ɫə.βi.ɾinˈti.tis/ n masc
laberintitis laberintitis circunscrita laberintitis difusa laberintitis purulenta laberintitis reactiva laberintitis supurativa
Malaltia de l'oïda interna en la qual s'inflama el laberint i que té com a principal símptoma el vertigen.

labirintodont n masc
laberintodonte
Individu pertanyent a la subclasse dels labirintodonts.

labirintodonts /ɫa.bi.ɾin.toˈðons/ /ɫə.bi.ɾin.toˈðons/ /ɫə.bi.ɾin.tuˈðons/ /ɫə.βi.ɾin.tuˈðons/ n masc
laberintodontes
Subclasse que agrupa amfibis quadrúpedes extints de grans dimensions. Es caracteritza pels seus dents, que formen plecs que recorden un laberint.

labirintúlids n masc
laberintúlidos
Regne que pertany als heteroconts, dins del domini dels eucaris. Els seus membres es caracteritzen per formar colònies transparents amb els seus llargs filaments sobre el seu aliment (que descomponen o parasiten). Són majoritàriament marins, però també n'hi en el terra i en aigua dolça.

labor /ɫaˈboɾ/ /ɫəˈbo/ /ɫəˈboɾ/ /ɫəˈβor/ n fem
labor
Treball continuat.
Obra domèstica de teixits, costura, brodat.

laboral /ɫa.βoˈɾaɫ/ /ɫə.βuˈɾaɫ/ adj
laboral
Pertanyent o relacionat amb el treball.

laborar /ɫa.boˈɾaɾ/ /ɫa.βoˈɾa/ /ɫə.boˈɾa/ /ɫə.buˈɾa/ /ɫə.βuˈɾa/ v
laborar

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ n masc
laboratorio

laboratori d'idiomes n masc
laboratorio de idiomas

laca /ˈɫa.ka/ /ˈɫa.kə/ n fem
laca

lacar /ɫaˈka/ /ɫaˈkaɾ/ /ɫəˈka/ v
lacar

laceració /ɫa.se.ɾa.siˈo/ /ɫə.sə.ɾə.siˈo/ n fem
laceración

lacerar /ɫa.seˈɾa/ /ɫa.seˈɾaɾ/ /ɫə.səˈɾa/ v
rasgar

laci /ˈɫa.si/ adj masc
lacial
Relatiu o pertanyent al Laci.

laci /ˈɫa.si/ n masc
lacial
Persona que habita o és originària del Laci.

lacrar /ɫaˈkɾa/ /ɫaˈkɾaɾ/ /ɫəˈkɾa/ v
lacrar

lacrosse n masc
lacrosse

lactant /ɫakˈtan/ /ɫakˈtant/ /ɫəkˈtan/ /ɫəkˈtant/ n neut
lactante

lactància /ɫakˈtan.si.a/ /ɫəkˈtan.si.ə/ n fem
lactancia

lacònic /ɫaˈkɔ.nik/ /ɫəˈkɔ.nik/ adj masc
lacónico

laic /ˈɫajk/ adj masc
laico

lama /ˈɫa.ma/ /ˈɫa.mə/ n masc
lama

lambda /ˈlam.da/ /ˈlam.də/ n fem
lambda

lament /ɫaˈmen/ /ɫaˈment/ /ɫəˈmen/ /ɫəˈment/ n masc
lamento

lamentablement /ɫam.menˌta.bɫeˈment/ /ɫam.menˌta.βɫeˈmen/ /ɫam.menˌtab.bɫeˈmen/ /ɫəm.mənˌta.βɫəˈmen/ /ɫəm.mənˌtab.bɫəˈmen/ /ɫəm.mənˌtab.bɫəˈment/ adv
lamentablemente

lamentació /ɫa.men.ta.siˈo/ /ɫə.mən.tə.siˈo/ n fem
lamentación

lamentar /ɫa.menˈta/ /ɫa.menˈtaɾ/ /ɫə.mənˈta/ v
lamentar

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ adj
laminar
Format de làmines.

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ v
laminar
Reduir a làmines.

lampista /ɫamˈpis.ta/ n neut
electricista

lanceolat /ɫan.se.oˈɫat/ /ɫən.sə.uˈɫat/ adj masc
lanceolado
Amb aspecte de ferro de llança.

landa /ˈɫan.da/ /ˈɫan.də/ n fem
landa

lantani /ɫənˈta.ni/ n masc
lantano

laosià /ɫa.o.ziˈa/ /ɫə.o.ziˈa/ /ɫə.u.ziˈa/ adj masc
laosiano
Relatiu o pertanyent a Laos, la seva ètnia o la seva llengua.

laosià /ɫa.o.ziˈa/ /ɫə.o.ziˈa/ /ɫə.u.ziˈa/ n masc
laosiano
Persona que habita o és originària de Laos.
Persona que pertany a l'ètnia lao, majoritària a Laos.
(només singular) Llengua tai-kadai parlada principalment a Laos.

lapidació /ɫa.pi.ða.siˈo/ /ɫə.pi.ðə.siˈo/ n fem
lapidación

lapidar /ɫa.piˈða/ /ɫa.piˈðaɾ/ /ɫə.piˈða/ v
lapidar

lapislàtzuli /ɫa.pizˈɫa.d͡zu.ɫi/ n masc
lapislázuli

laplacià /ɫa.pɫa.siˈa/ /ɫə.pɫə.siˈa/ adj masc
laplaciano
Relatiu o pertanyent a les teories de Pierre-Simon de Laplace.

laplacià /ɫa.pɫa.siˈa/ /ɫə.pɫə.siˈa/ n masc
laplaciano

lapsus /ˈɫap.sus/ n masc
lapsus

lapó /ɫaˈpo/ /ɫəˈpo/ adj masc
lapón
Relatiu o pertanyent a Lapònia.

lapó /ɫaˈpo/ /ɫəˈpo/ n masc
lapón
Persona que habita o és originària de Lapònia.
Llengua baltofinesa pròpia de Lapònia.

laringe /ɫaˈɾiɲ.d͡ʒe/ n fem
laringe

laringitis /ɫa.ɾiɲˈd͡ʒi.tis/ /ɫə.ɾiɲˈʒi.tis/ n fem
laringitis

larva /ˈɫar.bə/ /ˈɫar.βa/ /ˈɫaɾ.va/ /ˈɫaɾ.və/ /ˈɫaɾ.βa/ n fem
larva

lasanya /ɫaˈza.ɲa/ n fem
lasaña

lascar /ɫasˈka/ /ɫasˈkaɾ/ /ɫəsˈka/ v
lascar

lasciu /ɫaˈsiw/ /ɫəsˈsiw/ adj masc
lascivo

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ adj
lateral

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ n neut
lateral
(handbol) Cadascun dels dos jugadors d'un sistema ofensiu 3-3 situats als extrems de la primera línia ofensiva, l'un a la dreta i l'altre a l'esquerra.

lateralitat /ɫa.te.ɾa.ɫiˈtat/ /ɫə.tə.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
lateralidad

lateralitzar /ɫa.te.ɾa.ɫiˈd͡za/ /ɫa.te.ɾa.ɫiˈza/ /ɫa.te.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /ɫə.tə.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
lateralizar

latifundi /ɫa.tiˈfun.di/ /ɫə.tiˈfun.di/ n masc
latifundio

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ n fem
latitud

latosòl /ɫa.toˈsɔɫ/ /ɫə.toˈsɔɫ/ /ɫə.tuˈsɔɫ/ n masc
latosol

latrina /laˈtɾi.na/ /ləˈtɾi.nə/ n fem
letrina

lats /ˈɫats/ n masc
lats

laude /ˈɫaw.ðe/ /ˈɫaw.ðə/ n masc
laudo

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ n fem
lava

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ n masc
lavabo
Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
(per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lavanda /ɫaˈvan.da/ /ɫaˈβan.da/ /ɫəˈvan.də/ /ɫəˈβan.də/ n fem
lavanda

lawrenci n masc
laurencio

laxar /ɫakˈsa/ /ɫakˈsaɾ/ /ɫəkˈsa/ v
laxar

lay-up n masc
lay up

laïcal /ɫa.iˈkaɫ/ /ɫə.iˈkaɫ/ adj
laical

laïcitat /ɫa.i.siˈtat/ /ɫə.i.siˈtat/ n fem
laicismo

laïcitzar /ɫa.i.siˈd͡za/ /ɫa.i.siˈza/ /ɫa.i.siˈzaɾ/ /ɫə.i.siˈd͡za/ v
laicizar

lecte /ˈɫɛk.te/ /ˈɫɛk.tə/ n masc
lecto

lectiu /ɫekˈtiw/ /ɫəkˈtiw/ adj masc
lectivo

lectoescriptura /ˌɫek.to.es.kɾipˈtu.ɾa/ /ˌɫɛk.tos.kɾipˈtu.ɾə/ /ˌɫɛk.tus.kɾipˈtu.ɾə/ n fem
lecto-escritura

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ adj masc
lector

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ n masc
lector
Persona que llegeix tot sol en silenci.
Professor de llengua estrangera, que és nadiu de la llengua que ensenya.

lectorat n masc
lectorado

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ n fem
lectura

lectura eficaç n fem
lectura eficaz

lectura labial n fem
lectura labial

lectura lletrejada n fem
deletreo
Acció de dir el nom de cada lletra d’una paraula.

lectura primerenca n fem
lectura precoz

lectura tàctil n fem
lectura táctil

legal /ɫeˈɣaɫ/ adj
legal

legalitzar /ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /ɫe.ɣa.ɫiˈza/ /ɫe.ɣa.ɫiˈzaɾ/ /ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ v
legalizar

legalment /ɫeˌɣaɫˈmen/ /ɫeˌɣaɫˈment/ /ɫəˌɣaɫˈmen/ /ɫəˌɣaɫˈment/ adv
legalmente

legionari /ɫe.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫe.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.uˈna.ɾi/ adj masc
legionario
Relatiu o pertanyent a una legió.

legionari /ɫe.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫe.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.uˈna.ɾi/ n masc
legionario
Integrant d'una legió.

legislació educativa n fem
legislación educativa

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ v
legislar

legislatiu /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtiw/ adj masc
legislativo

legislatura /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtu.ɾə/ n masc
legislatura

legitimar /ɫe.d͡ʒi.tiˈma/ /ɫe.d͡ʒi.tiˈmaɾ/ /ɫe.ʒi.tiˈma/ /ɫə.ʒi.tiˈma/ v
legitimar
Fer legítim allò que no ho era.
Justificar alguna cosa conforme a les lleis.

legió /ɫe.d͡ʒiˈo/ /ɫe.ʒiˈo/ /ɫə.ʒiˈo/ n fem
legión

legítim /ɫeˈd͡ʒi.tim/ /ɫeˈʒi.tim/ /ɫəˈʒi.tim/ adj masc
legítimo

lek /ˈɫɛk/ n masc
lek

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ n masc
lema
(literatura) Argument, títol, epígraf o tema que precedeix una composició.
Paraules que acompanyen un emblema o divisa sintetitzant una idea.
(filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
(filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lematitzar /ɫe.ma.tiˈd͡za/ /ɫe.ma.tiˈza/ /ɫe.ma.tiˈzaɾ/ /ɫə.mə.tiˈd͡za/ v
lematizar

lempira /ɫemˈpi.ɾa/ /ɫəmˈpi.ɾə/ n masc
lempira

lenificar /ɫe.ni.fiˈka/ /ɫe.ni.fiˈkaɾ/ /ɫə.ni.fiˈka/ v
lenificar

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ adj masc
lento
Que es mou molt a poc a poc.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ n fem
lente
Vidre polit que altera la visió a través d'ell.

lent de contacte n fem
lente de contacto

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ adv
lentamente despacio

lenticel·la /ɫen.tiˈsɛɫ.ɫa/ /ɫən.tiˈsɛɫ.ɫə/ n fem
lenticela
Òrgan que permet l'intercanvi gasos entre la atmosfera i els teixits interns de les plantes.

lentitud /ɫen.tiˈtut/ /ɫən.tiˈtut/ n fem
lentitud

leotards /ɫe.oˈtars/ /ɫe.oˈtaɾts/ /ɫə.oˈtaɾs/ /ɫə.uˈtars/ n masc
leotardos

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ n fem
lepra

leprós /ɫeˈpɾos/ /ɫəˈpɾos/ adj masc
leproso

leptorí /ɫep.toˈri/ /ɫəp.toˈri/ /ɫəp.tuˈri/ adj masc
leptorrino

leptosòl /ɫep.toˈsɔɫ/ /ɫəp.toˈsɔɫ/ /ɫəp.tuˈsɔɫ/ n masc
leptosol

leri-leri /ˌɫɛ.ɾiˈɫɛ.ɾi/ adv
a punto de
Molt pròxim, a punt d’esdevenir.
en un tris
(tarragoní, penedesenc) En perill de mort.

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ adj
leso
(dret) Que ha rebut alguna mena d'insult o deshonor.
(dret) Que ha estat ferit.

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ article
las
Article determinat femení plural que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ pronoun
las
Acusatiu del femení plural del pronom personal elles.

lesbi /ˈɫɛz.bi/ adj masc
lesbio

lesbiana /ɫez.biˈa.na/ /ɫəz.biˈa.nə/ n fem
lesbiana

lesbianisme /ɫez.bi.aˈniz.me/ /ɫəz.bi.əˈniz.mə/ n masc
lesbianismo

lesbianitzar /ɫez.bi.a.niˈzaɾ/ /ɫez.βi.a.niˈd͡za/ /ɫez.βi.a.niˈza/ /ɫəz.bi.ə.niˈd͡za/ v
lesbianizar

lesbià /ɫez.biˈa/ adj masc
lesbiano

lesbofòbia /ɫez.boˈfɔ.bi.a/ /ɫəz.boˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.βi.ə/ n fem
lesbofobia

lesionar /ɫe.si.oˈna/ /ɫe.si.oˈnaɾ/ /ɫə.si.uˈna/ v
lesionar

lesió /ɫe.ziˈo/ /ɫə.ziˈo/ n fem
lesión

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ adj
letal

letalitat /ɫe.ta.ɫiˈtat/ /ɫə.tə.ɫiˈtat/ n fem
letalidad
(neologisme, medicina) Qualitat de letal.

letalment /ɫeˌtaɫˈmen/ /ɫeˌtaɫˈment/ /ɫəˌtaɫˈmen/ /ɫəˌtaɫˈment/ adv
letalmente

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ n fem
letargia letargo

letó /ɫəˈto/ adj masc
letón
Relatiu a Letònia o la seva llengua.

letó /ɫəˈto/ n masc
letón
Individu de Letònia.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Letònia.

leu /ˈɫɛw/ n masc
leu

leucorrea /ɫew.koˈre.a/ /ɫəw.koˈre.ə/ /ɫəw.kuˈre.ə/ n fem
leucorrea

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ n fem
leucemia

leucòcit /ɫewˈkɔ.sit/ /ɫəwˈkɔ.sit/ n masc
leucocito

lev /ˈɫɛf/ n masc
lev

levigar /ɫe.viˈɣaɾ/ /ɫe.βiˈɣa/ /ɫə.viˈɣa/ /ɫə.βiˈɣa/ v
levigar

levitar /ɫe.viˈtaɾ/ /ɫe.βiˈta/ /ɫə.viˈta/ /ɫə.βiˈta/ v
levitar

lexema /ɫekˈse.ma/ /ɫəkˈsɛ.mə/ n masc
lexema

lexicalització /ɫek.si.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫek.si.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫək.si.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
lexicalización

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
lexicografía

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ adj masc
lexicográfico

lexicologia /ɫek.si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫek.si.ko.ɫoˈʒi.a/ /ɫək.si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ɫək.si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
lexicología

lexicó /ɫek.siˈko/ /ɫək.siˈko/ n masc
lexicón

li /ɫi/ pronoun
le

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ n fem
libación

libanès /ɫi.baˈnes/ /ɫi.bəˈnəs/ /ɫi.bəˈnɛs/ adj masc
libanés
Relatiu o pertanyent al Líban.

libanès /ɫi.baˈnes/ /ɫi.bəˈnəs/ /ɫi.bəˈnɛs/ n masc
libanés
Persona que habita o és originària del Líban.

libel /ɫiˈβɛɫ/ n masc
libelo
La certificació que presentaven els libel·làtics.
Petició, pediment, memorial.

libel·lista /ɫi.beɫˈɫis.ta/ /ɫi.beɫˈɫis.te/ /ɫi.bəɫˈɫis.tə/ /ɫi.βeˈɫis.ta/ /ɫi.βeˈɫis.te/ /ɫi.βəɫˈɫis.tə/ /ɫi.βəˈɫis.tə/ n neut
libelista

libel·làtic /ɫi.βeɫˈɫa.tik/ /ɫi.βəɫˈɫa.tik/ adj masc
libelático
S'aplicava als cristians que per deslliurar-se de les persecucions, treien certificats d'haver obeït els decrets dels emperadors.

liberal /ɫi.beˈɾaɫ/ /ɫi.βəˈɾaɫ/ adj
liberal

liberalitzar /ɫi.be.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈd͡za/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈza/ /ɫi.βə.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
liberalizar

liberalment /ɫi.beˌɾaɫˈment/ /ɫi.bəˌɾaɫˈmen/ /ɫi.bəˌɾaɫˈment/ /ɫi.βeˌɾaɫˈmen/ /ɫi.βəˌɾaɫˈmen/ adv
liberalmente

liberià /ɫi.be.ɾiˈa/ /ɫi.βə.ɾiˈa/ adj masc
liberiano
Relatiu o pertanyent a Libèria.

liberià /ɫi.be.ɾiˈa/ /ɫi.βə.ɾiˈa/ n masc
liberiano
Persona que habita o és originària de Libèria.

libi adj masc
libio
Relatiu o pertanyent a Líbia o la seva llengua.

libi n masc
libio
Persona que habita o és originària de Líbia.

libidinosament /ɫi.bi.ðiˌno.zaˈment/ /ɫi.bi.ðiˌno.zəˈmen/ /ɫi.bi.ðiˌno.zəˈment/ /ɫi.βi.ðiˌno.zaˈmen/ /ɫi.βi.ðiˌno.zəˈmen/ adv
libidinosamente

libido /ɫiˈbi.ðo/ /ɫiˈbi.ðu/ /ɫiˈβi.ðu/ n fem
libido

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ n fem
libélula

licitador /ɫi.si.taˈðo/ /ɫi.si.taˈðoɾ/ /ɫi.si.təˈðo/ n masc
licitador

licitar /ɫi.siˈta/ /ɫi.siˈtaɾ/ v
licitar

licor /ɫiˈkor/ n masc
licor

lideratge /ɫi.ðeˈɾa.d͡ʒe/ /ɫi.ðəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
liderato

liftar /ɫifˈta/ /ɫifˈtaɾ/ v
liftar

liftat /lifˈtat/ adj masc
liftado

lignificar /ɫiŋ.ni.fiˈka/ /ɫiɡ.ni.fiˈka/ /ɫiɡ.ni.fiˈkaɾ/ v
lignificar

lila /ˈɫi.ɫə/ n masc
lila

lilaina /ɫiˈɫaj.na/ /ɫiˈɫaj.nə/ n fem
lilaila

lilà /ɫiˈɫa/ n masc
lila

limfa /ˈɫiɱ.fa/ /ˈɫiɱ.fə/ n fem
linfa

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ n masc
linfoma

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ n masc
linfocito

limitació /ɫi.mi.ta.siˈo/ /ɫi.mi.tə.siˈo/ n fem
limitación

limitació en l'activitat n fem
limitación en la actividad

limitadament /ɫi.miˌta.ðaˈmen/ /ɫi.miˌta.ðaˈment/ /ɫi.miˌta.ðəˈmen/ /ɫi.miˌta.ðəˈment/ adv
limitadamente

limitar /ɫi.miˈta/ /ɫi.miˈtaɾ/ v
limitar
Posar límits, fites o termes en algun terreny.
Escassejar, donar amb limitació.
(metafòricament) Cenyir, abreviar, coartar.

limitat /li.miˈtat/ adj masc
limitado
que té uns límits

limítrof /ɫiˈmi.tɾof/ /ɫiˈmi.tɾuf/ adj masc
limítrofe

lineal /ɫi.neˈaɫ/ adj
lineal

linear /ɫi.neˈa/ /ɫi.neˈar/ /ɫi.neˈaɾ/ adj
linear
(botànica) De fulla llarga i estreta.

linebacker n neut
apoyador

linebacker exterior n neut
apoyador exterior

linebacker interior n neut
apoyador interior

lingala /liŋˈɡa.la/ /liŋˈɡa.ɫə/ n masc
lingala

lingot /ɫiŋˈɡot/ n masc
lingote

lingüicidi /ɫiŋ.ɡwiˈsi.ði/ n masc
lingüicidio

lingüístic /ɫiŋˈɡwis.tik/ adj masc
lingüístico

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ n fem
lingüística
Disciplina que estudia el llenguatge.

lingüísticament /ɫiŋˌɡwis.ti.kaˈmen/ /ɫiŋˌɡwis.ti.kaˈment/ /ɫiŋˌɡwis.ti.kəˈmen/ /ɫiŋˌɡwis.ti.kəˈment/ adv
lingüísticamente

links n masc
links

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ n masc
lince

linxar /ɫiɲˈt͡ʃa/ /ɫiɲˈt͡ʃaɾ/ /ɫiɲˈʃa/ v
linchar

linòleum /ɫiˈnɔ.ɫe.um/ /ɫiˈnɔ.ɫə.um/ n masc
linóleo

liofilitzar /ɫi.o.fi.ɫiˈd͡za/ /ɫi.o.fi.ɫiˈza/ /ɫi.o.fi.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.u.fi.ɫiˈd͡za/ v
liofilizar

lionès /ɫi.oˈnes/ /ɫi.oˈnəs/ /ɫi.uˈnɛs/ adj masc
lionés
Relatiu o pertanyent a Lió.

lionès /ɫi.oˈnes/ /ɫi.oˈnəs/ /ɫi.uˈnɛs/ n masc
lionés
Persona que habita o és originària de Lió.

lipoma /ɫiˈpo.ma/ /ɫiˈpo.mə/ n masc
lipoma

lipòtids /ɫiˈpɔ.tits/ n masc
lipótidos

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ n masc
liquen

liquidar /ɫi.kiˈða/ /ɫi.kiˈðaɾ/ v
liquidar
Vendre un bé per obtenir liquiditat, diner líquid.
Tancar un compte, referit en especial als comptes bancaris.
Resoldre un deute pendent.
(figuradament) Resoldre una qüestió pendent.

liqüefacció /li.kwe.fak.siˈo/ /li.kwə.fək.siˈo/ n fem
licuefacción

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ n fem
lira
Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.
Antiga unitat monetària de Malta.
Unitat monetària de Turquia.

liró /ɫiˈɾo/ n masc
lirón

lis /ˈɫis/ n masc
lis
Flor de lis, en heràldica, representació de la flor de lliri.

lisboeta /ɫiz.boˈe.ta/ /ɫiz.boˈə.tə/ /ɫiz.buˈɛ.tə/ adj neut
lisboeta
Relatiu o pertanyent a Lisboa.

lisboeta /ɫiz.boˈe.ta/ /ɫiz.boˈə.tə/ /ɫiz.buˈɛ.tə/ n neut
lisboeta
Persona que habita o és originària de Lisboa.

lisosoma /ɫi.zoˈzo.ma/ /ɫi.zoˈzo.mə/ /ɫi.zuˈzo.mə/ n masc
lisosoma

litas /ˈɫi.tas/ n masc
litas

literal /ɫi.teˈɾaɫ/ /ɫi.təˈɾaɫ/ adj
literal

literalment /ɫi.teˌɾaɫˈmen/ /ɫi.teˌɾaɫˈment/ /ɫi.təˌɾaɫˈmen/ /ɫi.təˌɾaɫˈment/ adv
literalmente

literari /ɫi.teˈɾa.ɾi/ /ɫi.təˈɾa.ɾi/ adj
literario

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
literatura

literatura infantil i juvenil n fem
literatura infantil y juvenil

literatura popular /ɫi.tə.ɾəˌtu.ɾə n fem
literatura popular

literàriament /ɫi.teˌɾa.ɾi.aˈmen/ /ɫi.teˌɾa.ɾi.aˈment/ /ɫi.təˌɾa.ɾi.əˈmen/ /ɫi.təˌɾa.ɾi.əˈment/ adv
literariamente

liti n masc
litio

litigar /ɫi.tiˈɣa/ /ɫi.tiˈɣaɾ/ v
litigar

litigi /ɫiˈti.d͡ʒi/ /ɫiˈti.ʒi/ n masc
litigio

litigiosament /ɫi.ti.d͡ʒiˌo.zaˈmen/ /ɫi.ti.d͡ʒiˌo.zaˈment/ /ɫi.ti.ʒiˌo.zaˈmen/ /ɫi.ti.ʒiˌo.zəˈmen/ /ɫi.ti.ʒiˌo.zəˈment/ adv
litigiosamente

litografiar /ɫi.to.ɣɾa.fiˈa/ /ɫi.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ɫi.to.ɣɾə.fiˈa/ /ɫi.tu.ɣɾə.fiˈa/ v
litografiar

litogràficament /ɫi.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /ɫi.toˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ɫi.toˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ɫi.tuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
litograficamente

litoral /li.toˈɾaɫ/ /ɫi.tuˈɾaɫ/ adj
litoral

litosòl /ɫi.toˈsɔɫ/ /ɫi.tuˈsɔɫ/ n masc
litosol

lituà adj masc
lituano
Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà n masc
lituano
Individu de Lituània.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ n fem
liturgia

litúrgic /ɫiˈtur.ʒik/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒik/ adj masc
litúrgico

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ n masc
livermorio

lixisòl /ɫik.siˈsɔɫ/ n masc
lixisol

lixiviar /ɫik.si.viˈa/ /ɫik.si.viˈaɾ/ /ɫik.si.βiˈa/ v
lixiviar

llac n masc
lago

llacor /ʎaˈko/ /ʎaˈkoɾ/ /ʎəˈko/ n fem
légamo
Llot enganxós.

llacuna /ʎaˈku.na/ /ʎəˈku.nə/ n fem
laguna

lladradissa /ʎa.ðɾaˈði.sa/ /ʎə.ðɾəˈði.sə/ n fem
ladridos

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ v
ladrar
Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ n neut
ladrón

lladregada /ʎa.ðɾeˈɣa.ða/ /ʎə.ðɾəˈɣa.ðə/ n fem
ladronesca
(despectiu) Conjunt, grup de lladres.
latrocinio
(col·loquial) Acció pròpia d’un lladre.

lladreguejar /ʎa.ðɾe.ɣeˈd͡ʒa/ /ʎa.ðɾe.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.ðɾe.ɣeˈʒa/ /ʎə.ðɾə.ɣəˈd͡ʒa/ /ʎə.ðɾə.ɣəˈʒa/ v
ladronear

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ n masc
ladrido

lladró /ʎaˈðɾo/ /ʎəˈðɾo/ n masc
sifón

llaga /ˈʎa.ɣa/ /ˈʎa.ɣə/ n fem
llaga

llagar /ʎaˈɣa/ /ʎaˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ v
llagar

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ n fem
langosta
Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).
Crustaci marí de l’ordre dels decàpodes, d’antenes llargues i fortes, molt apreciat en gastronomia (Palinurus elephas).

llagoter /ʎa.ɣoˈte/ /ʎa.ɣoˈteɾ/ /ʎə.ɣoˈte/ /ʎə.ɣuˈte/ adj masc
lisonjeador

llagrimejar /ʎa.ɣɾi.meˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.ɣɾi.meˈʒa/ /ʎə.ɣɾi.məˈʒa/ v
lagrimear

llagut /ʎəˈɣut/ n masc
chalupa

llama /ˈʎa.ma/ /ˈʎa.mə/ n fem
llama
Mamífer de la família dels camèlids (Lama glama) que serveix com a bèstia de càrrega a les zones andines.

llamborda /ʎamˈboɾ.ða/ /ʎəmˈbor.də/ n fem
adoquín
Llosa quadrilonga per lligar els empedrats.
venora
Filada de distància en distància en els recs per a que serveixi de senyal als qui hagin d'escurar.

llambregar /ʎam.bɾeˈɣa/ /ʎam.bɾeˈɣaɾ/ /ʎəm.bɾəˈɣa/ v
ojear

llambrejar /ʎam.bɾeˈd͡ʒa/ /ʎam.bɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎam.bɾeˈʒa/ /ʎəm.bɾəˈd͡ʒa/ /ʎəm.bɾəˈʒa/ v
reverberar

llambrenc /ʎamˈbɾeŋ/ /ʎamˈbɾeŋk/ /ʎəmˈbɾəŋk/ /ʎəmˈbɾɛŋ/ /ʎəmˈbɾɛŋk/ adj masc
espabilado

llambroixar /ʎam.bɾojˈʃa/ /ʎam.bɾojˈʃaɾ/ /ʎam.bɾoˈʃa/ /ʎəm.bɾoˈʃa/ /ʎəm.bɾuˈʃa/ v
rebajar

llamia porquina n fem
cazón

llaminejar /ʎa.mi.neˈd͡ʒa/ /ʎa.mi.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.mi.neˈʒa/ /ʎə.mi.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.mi.nəˈʒa/ v
golosinear

llaminer /ʎa.miˈne/ /ʎa.miˈneɾ/ /ʎə.miˈne/ adj masc
goloso
Que li agraden les llaminadures.

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ n masc
relámpago rayo

llampar /ʎamˈpa/ /ʎamˈpaɾ/ /ʎəmˈpa/ v
fulminar
(transitiu) Caure un llamp sobre alguna cosa.
agostarse
(intransitiu, pronominal) Un vegetal, agafar una malura per la calor, l’aire.

llampec /ʎamˈpek/ /ʎəmˈpək/ /ʎəmˈpɛk/ n masc
destello
Resplendor intensa de durada breu, que es pot produir en qualsevol lloc.

llampegadissa /ʎam.pe.ɣaˈði.sa/ /ʎəm.pə.ɣəˈði.sə/ n fem
relampagueo

llampegar /ʎam.peˈɣa/ /ʎam.peˈɣaɾ/ /ʎəm.pəˈɣa/ v
relampaguear

llampegueig /ʎam.peˈɣet͡ʃ/ /ʎəm.pəˈɣət͡ʃ/ /ʎəm.pəˈɣɛt͡ʃ/ n masc
relampagueo

llamperó /ʎam.peˈɾo/ /ʎəm.pəˈɾo/ n masc
zumbel

llamprea /ʎamˈpɾe.a/ /ʎəmˈpɾɛ.ə/ n fem
lamprea de río
Espècie d’àgnats de color gris fosc al dors, amb dues aletes dorsals i una aleta caudal (Lampetra fluviatilis).

llampresa /ʎamˈpɾe.za/ /ʎəmˈpɾɛ.zə/ n fem
lamprea
Espècie d’àgnat de la família dels petromizòntids de color grisenc amb el dors marbrejat de negre (Petromyzon marinus).

llampuga /ʎamˈpu.ɣa/ /ʎəmˈpu.ɣə/ n fem
dorado

llampuga borda n fem
dorado

llampuga reial n fem
luna real

llampurnejar /ʎam.pur.neˈʒa/ /ʎam.puɾ.neˈd͡ʒa/ /ʎam.puɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎəm.pur.nəˈʒa/ /ʎəm.puɾ.nəˈd͡ʒa/ v
parpadear
(nord-occidental) fer pampallugues

llamàntol /ʎaˈman.toɫ/ /ʎəˈman.toɫ/ /ʎəˈman.tuɫ/ n masc
bogavante

llana /ˈʎa.na/ n fem
lana
Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.
llana de yesero
Eina per repartir el guix sobre una paret quan s'està construint.

llancejar /ʎan.seˈd͡ʒa/ /ʎan.seˈd͡ʒaɾ/ /ʎan.seˈʒa/ /ʎən.səˈd͡ʒa/ /ʎən.səˈʒa/ v
alancear

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ n fem
llanta
Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llanejar /ʎa.neˈd͡ʒa/ /ʎa.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.neˈʒa/ /ʎə.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.nəˈʒa/ v
saber a lana

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ n masc
lagarto

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ n fem
linterna
Llum elèctric portàtil.

llanterner /ʎan.terˈne/ /ʎan.teɾˈne/ /ʎan.teɾˈneɾ/ /ʎən.tərˈne/ n masc
linternero
Fabricant o venedor de llanternes.

llanxa canonera n fem
cañonera

llança /ˈʎan.sa/ n fem
lanza
Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançada /ʎanˈsa.ða/ /ʎənˈsa.ðə/ n fem
lanzada

llançador /ʎan.saˈðo/ /ʎan.saˈðoɾ/ /ʎən.səˈðo/ n masc
chutador
(esports de pilota) Jugador que impulsa la pilota o la bola cap a la porteria o la cistella contrària en el transcurs del joc, amb l'objectiu de puntuar.
lanzador
(beisbol) Defensor situat al monticle del llançador, que s'encarrega d'impulsar la pilota en direcció al receptor.

llançador de relleu n masc
lanzador de relevo

llançador guanyador n masc
lanzador ganador

llançador obridor n masc
lanzador abridor

llançador perdedor n masc
lanzador perdedor

llançament /ʎan.saˈmen/ /ʎan.saˈment/ /ʎən.səˈmen/ /ʎən.səˈment/ n masc
lanzamiento
(esports de pilota) Acció i efecte d'impulsar una pilota, una bola, un volant o un disc aturat o pràcticament aturat.
(esports de pilota, dards) Acció i efecte d'impulsar un projectil en direcció al blanc amb la intenció de tocar-lo.
(esports de pilota) Acció d'executar un servei amb la mà o amb el peu.
(beisbol) Acció del llançador d'impulsar la pilota en direcció al receptor.

llançament a distància n masc
lanzamiento a distancia

llançament amb bot n masc
lanzamiento picado

llançament amb caiguda n masc
tiro en caída

llançament amb canvi n masc
cambio

llançament amb suport n masc
lanzamiento en apoyo

llançament creuat n masc
lanzamiento cruzado

llançament de cargol n masc
lanzamiento tornillo

llançament de corba n masc
curva

llançament de cullera n masc
resto de cuchara

llançament de dos punts n masc
lanzamiento de dos puntos

llançament de l'estic n masc
lanzamiento del stick

llançament de maluc n masc
lanzamiento de cadera

llançament de nus n masc
nudillo

llançament de palmell n masc
lanzamiento palma

llançament de revés n masc
lanzamiento de revés

llançament de revés a dues mans n masc
revés a dos manos

llançament de rosca n masc
lanzamiento de muñeca

llançament de tres punts n masc
lanzamiento de tres puntos

llançament de vaselina n masc
tiro de vaselina

llançament directe n masc
lanzamiento directo

llançament dolent n masc
lanzamiento malo

llançament en fase aèria n masc
lanzamiento en fase aérea

llançament en suspensió n masc
lanzamiento con salto

llançament il·legal n masc
lanzamiento ilegal

llançament lateral n masc
lanzamiento lateral

llançament lent n masc
lanzamiento lento

llançament lliscat n masc
slider

llançament rectificat n masc
lanzamiento rectificado

llançament ràpid n masc
lanzamiento rápido

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ v
lanzar
Tirar una cosa amb impuls.
Difondre, donar a conèixer.
(esports de pilota) Impulsar una pilota, una bola, un volant o un disc aturat o pràcticament aturat en el transcurs d'una acció de joc.
(esports de pilota, dards) Impulsar un projectil en direcció al blanc amb la intenció de tocar-lo.
botar
(esports de pilota) Executar un servei amb la mà o amb el peu.
lanzar echar
(beisbol) Impulsar la pilota, el llançador, en direcció al receptor.

llapis n masc
lápiz
Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llapis aquarel·lable n masc
lápiz acuarelable

llar /ˈʎar/ n fem
hogar
Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.
La casa considerada com a lloc d'habitatge familiar.

llar d'infants n fem
guardería
Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull infants fins a 3 anys, en el qual es prioritza el desenvolupament del moviment, el control corporal, les primeres manifestacions de la comunicació i del llenguatge, les pautes elementals de convivència i relació social i el descobriment de l'entorn immediat.

llard /ˈʎart/ n masc
manteca

llarder /ʎarˈðe/ /ʎaɾˈðeɾ/ /ʎərˈde/ adj masc
lardero

llarg /ˈʎark/ adj masc
largo
Que té una llargada superior a la normal.

llargada /ʎaɾˈɣa.ða/ /ʎərˈɡa.ðə/ n fem
largura

llarguejar /ʎar.ɣeˈʒa/ /ʎaɾ.ɣeˈd͡ʒa/ /ʎaɾ.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ʎər.ɡəˈʒa/ /ʎər.ɣəˈʒa/ /ʎəɾ.ɣəˈd͡ʒa/ v
ser más bien largo

llargues /ˈʎar.ɡəs/ /ˈʎaɾ.ɣes/ n fem
largas

llast /ˈʎast/ n masc
lastre

llastar /ʎasˈta/ /ʎasˈtaɾ/ /ʎəsˈta/ v
lastrar

llastimar /ʎas.tiˈma/ /ʎas.tiˈmaɾ/ /ʎəs.tiˈma/ /ʎəs.tiˈma/ v
lastimar
(valencià) Fer-se o prendre mal.
compadecer
(balear, alguerès) Manifestar pena o llàstima.

llastimosament /ʎas.tiˌmo.zaˈmen/ /ʎas.tiˌmo.zaˈment/ /ʎəs.tiˌmo.zəˈmen/ /ʎəs.tiˌmo.zəˈment/ adv
lastimosamente

llatinisme /ʎa.tiˈniz.me/ /ʎə.tiˈniz.mə/ n masc
latinismo
Paraula o expressió llatina utilitzada en una altra llengua.

llatinització /ʎa.ti.ni.d͡za.siˈo/ /ʎa.ti.ni.za.siˈo/ /ʎə.ti.nid.zə.siˈo/ n fem
latinización

llatinitzar /ʎa.ti.niˈd͡za/ /ʎa.ti.niˈza/ /ʎa.ti.niˈzaɾ/ /ʎə.ti.niˈd͡za/ v
latinizar

llatzeret /ʎa.d͡zeˈɾet/ /ʎə.d͡zəˈɾət/ /ʎə.d͡zəˈɾɛt/ n masc
lazareto

llatí /ʎaˈti/ adj masc
latino latín
Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ n masc
latín latino
(lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.
latino
Abreviació per llatinoamericà.

llatí clàssic n masc
latín clásico

llatí tardà n masc
latín tardío

llatí vulgar n masc
latín vulgar

llauna /ˈʎaw.na/ /ˈʎaw.nə/ n fem
hojalata
Làmina d’acer amb una capa d’estany.
lata
Recipient hermètic d’acer amb estany per a conservar aliments o contenir líquids.
Cosa molesta per pesada i avorrida.

llaunar /ʎawˈna/ /ʎawˈnaɾ/ /ʎəwˈna/ v
afinar

llaurador /ʎaw.ɾaˈðo/ /ʎaw.ɾaˈðoɾ/ /ʎəw.ɾəˈðo/ n masc
labrador
Qui llaura la terra.

llaurar /ʎawˈɾa/ /ʎawˈɾaɾ/ /ʎəwˈɾa/ v
arar
(agricultura) Solcar la terra amb l'arada.
garrear
(nàutica) Desplaçar-se un vaixell arrossegant l’àncora mal fixada.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ n masc
labio

llavió /ʎa.viˈo/ /ʎa.βiˈo/ /ʎə.viˈo/ /ʎə.βiˈo/ n masc
bodión

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ n fem
semilla
Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavorar /ʎa.voˈɾaɾ/ /ʎa.βoˈɾa/ /ʎə.voˈɾa/ /ʎə.vuˈɾa/ /ʎə.βuˈɾa/ v
labrar

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ adv
entonces
aleshores, en aquest cas

llaç /ˈʎas/ n masc
lazo

llaçar /ʎaˈsa/ /ʎaˈsaɾ/ /ʎəˈsa/ v
lazar

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ n masc
laúd
Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ n masc
ábrego

llebre /ˈʎe.bɾe/ n fem
liebre
Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llebretó /ʎe.bɾeˈto/ /ʎə.βɾəˈto/ n masc
lebrato

llec /ˈʎek/ adj masc
lego

lledoner /ʎe.ðoˈne/ /ʎe.ðoˈneɾ/ /ʎə.ðoˈne/ /ʎə.ðuˈne/ n masc
almez

lledó /ʎeˈðo/ /ʎəˈðo/ n masc
almeza

llefardar /ʎe.farˈða/ /ʎe.faɾˈða/ /ʎe.faɾˈðaɾ/ /ʎə.fərˈda/ v
engrasar

llefre /ˈʎe.fɾe/ /ˈʎe.fɾə/ adj
grasiento
Brut d'una substància greixosa.

llegar /ʎeˈɣa/ /ʎeˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ v
legar

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ n masc
legado

llegenda n fem
leyenda

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ adj masc
legendario

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ v
leer

llegir el green v
leer el green

llegit /ʎeˈd͡ʒit/ /ʎeˈʒit/ /ʎəˈʒit/ adj masc
leído

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ n masc
legumbre

lleguminoses n fem
Leguminosae
Família o ordre botànic de plantes amb fruits en llegum

llegítima /ʎeˈd͡ʒi.ti.ma/ /ʎeˈʒi.ti.ma/ /ʎəˈʒi.ti.mə/ n fem
legítima

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ n fem
ley
Norma d'obligat compliment.
Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.
Relació d'un metall preciós respecte altres additius o impureses.

llei d'educació n fem
ley de educación

llei de l'avantatge n fem
ley de la ventaja

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ adj
leal

lleialment /ʎeˌjaɫˈmen/ /ʎeˌjaɫˈment/ /ʎəˌjaɫˈmen/ /ʎəˌjaɫˈment/ adv
lealmente

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ n fem
lealtad

lleidatà /ʎej.ðaˈta/ /ʎəj.ðəˈta/ adj masc
leridano
Relatiu o pertanyent a Lleida.

lleidatà /ʎej.ðaˈta/ /ʎəj.ðəˈta/ n masc
leridano
Persona que habita o és originària de Lleida.

lleig /ˈʎet͡ʃ/ adj masc
feo

lleixa /ˈʎe.ʃə/ /ˈʎej.ʃa/ n fem
anaquel

lleixivar /ʎe.ʃiˈβa/ /ʎej.ʃiˈvaɾ/ /ʎej.ʃiˈβa/ /ʎə.ʃiˈva/ /ʎə.ʃiˈβa/ v
enlejiar

llema /ˈʎe.ma/ /ˈʎe.mə/ n fem
liendre

llemosí /ʎe.moˈzi/ /ʎə.moˈzi/ /ʎə.muˈzi/ adj masc
lemosín
Relatiu o pertanyent a Llemotges.
Relatiu o pertanyent al dialecte llemosí.

llemosí /ʎe.moˈzi/ /ʎə.moˈzi/ /ʎə.muˈzi/ n masc
lemosín
Persona que habita o és originària de Llemotges.

llenceria /ʎen.seˈɾi.a/ /ʎən.səˈɾi.ə/ n fem
lencería
Conjunt de roba d’ús domèstic: de llit, de bany, de taula.
Lloc on es desa la roba d’ús domèstic.

llenega /ʎeˈne.ɣa/ /ʎəˈnə.ɣə/ /ʎəˈnɛ.ɣə/ n fem
higróforo

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ n fem
lengua idioma
Llenguatge (ús impropi).
lengua
(anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.
Entrada allargada.
Peix pleuronectiforme de la família dels cinoglòssids (Symphurus ligulatus).

llengua artificial n fem
conlang

llengua comuna n fem
lengua común

llengua de Sant Pau n fem
lenguado

llengua de bacallà n fem
maruca
Peix d’aigües profundes de la família dels gàdids, de cos allargat, de color bru verdós (Molva molva).

llengua de gat n fem
pelada

llengua de signes n fem
lengua de signos lengua de señas

llengua de signes catalana n fem
lengua de signos catalana

llengua de signes francesa n fem
lengua de signos francesa

llengua estrangera n fem
idioma moderno

llengua materna /ˌʎeŋ.ɡwa /ˌʎeŋ.ɡwə n fem
lengua materna

llengua minoritzada n fem
lengua minorizada

llengua oficial n fem
idioma oficial

llengua pròpia n fem
lengua propia

llengua vehicular n fem
lengua de enseñanza
(educació) Llengua que s'utilitza per a transmetre els coneixements de les diferents matèries en un centre educatiu.

llenguada /ʎeŋˈɡwa.ða/ /ʎəŋˈɡwa.ðə/ n fem
pegusa

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ n masc
lenguado
Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).
lenguado de arena
Peix de la família dels soleids de cos ovalat lleugerament arrodonit (Pegusa lascaris).
peluda
Peix de la família dels bòtids (Arnoglossus kessleri).
suela del Mar Egeo
Peix de la família dels soleids d’uns 20 cm. de longitud (Pegusa nasuta).

llenguado d'arena n masc
golleta

llenguado de fonera n masc
soldado

llenguado menut n masc
lenguado

llenguado portuguès n masc
lenguado portugués

llenguado senegalès n masc
lenguado senegalés

llenguado tasconer n masc
acedía

llenguadocià /ˌʎeŋ.ɡwa.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ adj masc
languedociano
Relatiu o pertanyent a Llenguadoc o la seva parla.

llenguadocià /ˌʎeŋ.ɡwa.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ n masc
languedociano
Persona que habita o és originària de Llenguadoc.

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ n masc
lenguaje
Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
Manera d’expressar-se.
Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.

llenguatge corporal n masc
lenguaje corporal

llenguatge d'alt nivell /ʎeŋˌɡwa.d͡ʒe /ʎəŋˌɡwa.d͡ʒə n masc
lenguaje de alto nivel

llenguatge d'autors n masc
lenguaje autor

llenguatge de baix nivell n masc
lenguaje de bajo nivel

llenguatge de signes n masc
lenguaje de signos

llenguatge script n masc
lenguaje de secuencia de comandos

llengüeta /ʎeŋˈɡwe.ta/ /ʎəŋˈɡwə.tə/ /ʎəŋˈɡwɛ.tə/ n fem
lengüeta
Punta en angle agut d’una fletxa, d’un ham, que evita que es pugui extreure fàcilment.
(pilota basca) Tros de pell adobada de be o d'ovella de l'equip d'un jugador de cesta punta per a protegir-se el canell del fregament amb la cinta de la cesta.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ n fem
lenteja

lleny /ˈʎeɲ/ n masc
leño

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ n fem
leña
Fusta que es destina a fer foc.

llenyam /ʎeˈɲam/ /ʎəˈɲam/ n masc
maderamen
Conjunt de bigues de fusta.

llenyar /ʎeˈɲa/ /ʎeˈɲaɾ/ /ʎəˈɲa/ v
hacer leña

llenyataire /ʎe.ɲaˈtaj.ɾe/ /ʎə.ɲəˈtaj.ɾə/ n neut
leñador

llenyós /ʎeˈɲos/ /ʎəˈɲos/ adj masc
leñoso
Que té consistència de llenya; s'aplica a la part dels arbres anomenada fusta; no herbaci.
Referit en general a les plantes, grup que inclou mates, arbusts, i arbres.

llenç /ˈʎɛns/ n masc
lienzo

llença /ˈʎen.sa/ /ˈʎən.sə/ /ˈʎɛn.sə/ n fem
tendel
(construcció) Cordill posat recte com a guia per les filades de maons o pedres.
lienza
Ormeig de pescar amb un o més hams en un cordill calat i subjectat en la part superior.

llençar /ʎenˈsa/ /ʎenˈsaɾ/ v
tirar

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ n masc
sábana

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ n masc
leopardo pantera

llepaciris /ˌʎe.paˈsi.ɾis/ /ˌʎe.pəˈsi.ɾis/ n neut
meapilas

llepafils /ˌʎe.paˈfiɫs/ adj
esquilimoso
(també substantivat) Aquell qui és massa escrupolós amb el menjar.
quisquilloso
El qui és massa crític i busca tots els possibles defectes en qualsevol cosa.

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ v
lamer lamber
Passar la llengua per una superfície.

llepolia /ʎe.poˈɫi.a/ /ʎə.poˈɫi.ə/ /ʎə.puˈɫi.ə/ n fem
golosina
Menjar, generalment dolç, que es pren pel seu gust més que per nodrir.
golosinería
Qualitat de llépol.

llesca /ˈʎes.ka/ /ˈʎes.kə/ /ˈʎɛs.kə/ n fem
rebanada
Tros tallat de pa de gruix uniforme.
(pilota basca) Jugada ofensiva pròpia de la modalitat de frontennis consistent a llançar la pilota contra la paret esquerra amb un cop diagonal inferior, de manera que a continuació toqui el frontis just per sobre la xapa inferior, boti a la canxa i s'obri cap a l'ample.

llescador /ʎes.kaˈðo/ /ʎes.kaˈðoɾ/ /ʎəs.kəˈðo/ n masc
rebanador

llescadora /ʎes.kaˈðo.ɾa/ /ʎəs.kəˈðo.ɾə/ n fem
rebanadora

llescar /ʎesˈka/ /ʎesˈkaɾ/ /ʎəsˈka/ v
rebanar

llest /ˈʎest/ adj masc
listo
Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.
Preparat, acabat, a punt.

llet n fem
leche

lletjura /ʎeˈd͡ʒu.ɾa/ /ʎəˈd͡ʒu.ɾə/ n fem
fealdad

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ n fem
letra
Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet
pagaré, document econòmic de deute
escriptura, cal·ligrafia
Text que acompanya qualsevol tipus de música, en especial les cançons, i, sovint, també les indicacions musicals associades.
carta
carta, missiva

lletraferit /ˌʎe.tɾa.feˈɾit/ /ˌʎə.tɾə.fəˈɾit/ /ˌʎɛ.tɾə.fəˈɾit/ adj masc
literato
Que li atrau molt la literatura.
letrado
Que té una bona cultura, especialment quan és gràcies a les seves lectures.

lletraferit /ˌʎe.tɾa.feˈɾit/ /ˌʎə.tɾə.fəˈɾit/ /ˌʎɛ.tɾə.fəˈɾit/ n masc
literato
Aquell que li atrau molt la literatura.

lletrat /ʎeˈtɾat/ /ʎəˈtɾat/ adj masc
letrado

lletrat de l'estat n masc
letrado del Estado

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ v
deletrear
Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lletrut /ʎeˈtɾut/ /ʎəˈtɾut/ adj masc
letrado

lletxa /ˈʎe.t͡ʃa/ /ˈʎe.t͡ʃə/ n fem
lirio

lleu /ˈʎew/ adj
leve
De poca importància.

lleuda /ˈʎew.ða/ /ˈʎɛw.ðə/ n fem
lezda
Tribut molt antic de Catalunya, especialment aquell que es pagava per les mercaderies.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ adj masc
ligero liviano
De poc pes.

lleugerament /ʎewˌd͡ʒe.ɾaˈmen/ /ʎewˌd͡ʒe.ɾaˈment/ /ʎəwˌʒe.ɾəˈmen/ /ʎəwˌʒe.ɾəˈment/ adv
ligeramente

lleugeresa /ʎew.d͡ʒeˈɾe.za/ /ʎəw.ʒəˈɾə.zə/ /ʎəw.ʒəˈɾɛ.zə/ n fem
ligereza

lleument /ˌʎewˈmen/ /ˌʎewˈment/ adv
levemente

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ n masc
ocio

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ v
tener tiempo

lleva /ˈʎe.va/ /ˈʎe.və/ /ˈʎe.βa/ /ˈʎe.βə/ n fem
leva

llevador /ʎe.vaˈðoɾ/ /ʎe.βaˈðo/ /ʎe.βaˈðoɾ/ /ʎə.vəˈðo/ /ʎə.βəˈðo/ n masc
comadrón
(habitualment femení) Tècnic sanitari que assisteix professionalment a una partera.

llevaneu /ˌʎe.vaˈnew/ /ˌʎe.vəˈnew/ /ˌʎe.βaˈnew/ /ˌʎe.βəˈnew/ n fem
quitanieves

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ n masc
levante
Part de l'horitzó per on surt el sol.
Vent que ve de llevant del sol.

llevar /ʎeˈvaɾ/ /ʎeˈβa/ /ʎəˈva/ /ʎəˈβa/ v
quitar
Separar alguna cosa del lloc on estava.
Prendre una cosa d'entre altres o del lloc on estava, recollir.
levantar
(pronominal) Eixir del llit.
partear
Assistir la llevadora als parts.
dar
Produir fruit.
quitar venirse
Estufar-se el pa, una massa que fermenta.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ n masc
levadura
Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ preposition
excepto
exceptuant

llevat que conjunction
a menos que

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ n masc
sacacorchos

lleó /ʎəˈo/ n masc
león
Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lleó /ʎəˈo/ n neut
leo
Persona del signe zodiacal de Lleó.

lleó marí australià n masc
lobo marino de Australia

lleó marí de Califòrnia n masc
lobo marino de California

lleó marí de Nova Zelanda n masc
léon marino de Nueva Zelandia

lleó marí de Steller n masc
lobo marino de Steller

lleó marí sud-americà n masc
lobo común

lli /ˈʎi/ n masc
lino
Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibant /ʎiˈban/ /ʎiˈbant/ /ʎiˈβan/ n masc
maroma

llibertar /ʎi.beɾˈtaɾ/ /ʎi.βerˈta/ /ʎi.βeɾˈta/ /ʎi.βərˈta/ v
libertar

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ n fem
libertad
Estat o qualitat de ser lliure.

llibertat d'aprenentatge n fem
libertad de aprendizaje

llibertat d'ensenyament n fem
libertad de enseñanza

llibertat de càtedra n fem
libertad de cátedra

llibertat de recerca n fem
libertad de investigación

llibre /ˈʎi.bɾe/ n masc
libro
Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibre de text n masc
libro de clase

llibre electrònic n masc
libro digital

llibre programat n masc
libro programado

llibre ramificat n masc
libro ramificado

llibreria /ʎi.bɾeˈɾi.a/ /ʎi.βɾəˈɾi.ə/ n fem
librería
Botiga on es poden comprar llibres.

llibresc /ʎiˈbɾesk/ /ʎiˈbɾəsk/ /ʎiˈbɾɛsk/ /ʎiˈβɾɛsk/ adj masc
libresco

llibreta /ʎiˈbɾe.ta/ /ʎiˈbɾə.tə/ /ʎiˈbɾɛ.tə/ /ʎiˈβɾɛ.tə/ n fem
libreta
Conjunt de fulls de paper enquadernats destinats a escriure-hi.

llibreter /ʎi.bɾeˈteɾ/ /ʎi.βɾeˈte/ /ʎi.βɾəˈte/ n masc
librero

llicenciar /ʎi.sen.siˈa/ /ʎi.sen.siˈaɾ/ /ʎi.sən.siˈa/ v
licenciar
Donar algun tipus de permís, llicència.
Aconseguir la titulació de llicenciat.
Atorgar a una persona o grup (un curs, una promoció, etc.) la titulació de llicenciat.
Lliurar d'un servei o obligació, especialment referit a l'exèrcit.
Acomiadar a algú, fer-lo fora d'alguna organització (empresa, organisme públic, etc.)

llicenciat /ʎi.sen.siˈat/ /ʎi.sən.siˈat/ n masc
licenciado

llicenciatura /ʎi.sen.si.aˈtu.ɾa/ /ʎi.sən.si.əˈtu.ɾə/ n fem
licenciatura
Estudis universitaris de cicle llarg, generalment quatre o cinc cursos acadèmics, mitjançant els quals, un cop superats, s'obté el títol de llicenciat.

llicenciós /ʎi.sen.siˈos/ /ʎi.sən.siˈos/ adj masc
licencioso

llicorella /ʎi.koˈɾe.ʎa/ /ʎi.koˈɾe.ʎə/ /ʎi.kuˈɾe.ʎə/ n fem
pizarra

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ n fem
licencia permiso

lliga /ˈʎi.ɣa/ /ˈʎi.ɣə/ n fem
liga
Campionat esportiu, especialment el nacional de futbol.

lligacama /ˌʎi.ɣaˈka.ma/ /ˌʎi.ɣəˈka.mə/ n fem
liga
Complement del vestit (cinta o cordill) que rodeja la cama i prem contra ella el mitjó o mitja per tal de subjectar-lo i evitar que caigui.

lligadura /ʎi.ɣaˈðu.ɾa/ /ʎi.ɣəˈðu.ɾə/ n fem
tocado
Peça de vestir que es posa al cap.
ligadura
(música) Línia que uneix dues notes del mateix to, en una partitura, per indicar que cal interpretar-les com una sola unint la durada.

lligams /ʎiˈɣams/ n masc
ataduras

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ v
atar anudar
Assegurar amb una corda o similar.
ligar
Flirtejar
Relacionar amb algun fet o causa.

lligar caps v
atar cabos

llim /ˈʎim/ n masc
limo
Tipus de terreny format per la unió d'aigua i terra, barrejat amb restes orgàniques vegetals.

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ n fem
lima
Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.
Fruit de la llimera, semblant a una llimona verdosa i àcida.
escolar
(peixos) Peix de la família dels gempílids, de color marró amb aletes negres, de pell rugosa amb escuts tèrmics (Ruvettus pretiosus).

llimac /ʎiˈmak/ n masc
babosa limaza

llimada /ʎiˈma.ða/ /ʎiˈma.ðə/ n fem
limado
Acció de llimar.
(billar) Moviment de preparació d'un cop consistent a fer anar el tac endavant i enrere en la direcció escollida abans d'arribar a colpejar la bola.

llimadura /ʎi.maˈðu.ɾa/ /ʎi.məˈðu.ɾə/ n fem
limadura
Fet de llimar.
limaduras
(plural) Conjunt de partícules despreses per una llima.

llimar /ʎiˈma/ /ʎiˈmaɾ/ v
limar
Treballar amb la llima.
Polir o retocar alguna obra.
(billar) Fer anar el tac endavant i enrere en la direcció escollida abans d'arribar a colpejar la bola, com a moviment de preparació d'un cop.

llimbs /ˈʎims/ n masc
limbo

llimona /ʎiˈmo.na/ n fem
limón citrón
Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llimonada /ʎi.moˈna.ða/ /ʎi.moˈna.ðə/ /ʎi.muˈna.ðə/ n fem
limonada

llinatge /ʎiˈna.d͡ʒe/ /ʎiˈna.d͡ʒə/ n masc
linaje

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ n fem
dintel

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ n masc
umbral
Peça travessera de baix de la porta.
Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
Límit de percepció d’un estímul.

llinya /ˈʎi.ɲa/ /ˈʎi.ɲə/ n fem
sedal

lliri n masc
lirio

llis /ˈʎis/ adj masc
liso

llisament /ˌʎi.zaˈmen/ /ˌʎi.zaˈment/ /ˌʎi.zəˈmen/ /ˌʎi.zəˈment/ adv
lisamente

lliscada /ʎisˈka.ða/ /ʎisˈka.ðə/ n fem
deslizamiento
(handbol) Acció defensiva de dos defensors consistent a mantenir el marcatge dels atacants respectius després d'un encreuament.
(beisbol) Acció d'un corredor de deixar-se caure relliscant sobre la superfície del camp de joc a la vora d'una base, amb l'objectiu d'evitar ser tocat per un defensor en el moment d'entrar en contacte amb el coixí.

lliscada amb la cama flexionada n fem
deslizamiento con la pierna en flexión

lliscada de cap n fem
deslizamiento de cabeza

lliscada de ganxo n fem
deslizamiento de gancho

lliscament /ʎis.kaˈmen/ /ʎis.kaˈment/ /ʎis.kəˈmen/ /ʎis.kəˈment/ n masc
deslizamiento

lliscar /ʎisˈka/ /ʎisˈkaɾ/ v
deslizarse
Desplaçar-se de forma continua pel terra amb un fregament molt baix.
(beisbol) Deixar-se caure relliscant sobre la superfície del camp de joc a la vora d'una base, un corredor, amb l'objectiu d'evitar ser tocat per un defensor en el moment d'entrar en contacte amb el coixí.

lliscós /ʎisˈkos/ adj masc
resbaladizo

llissa capplà n fem
cabezuda

llissa fusany n fem
capitón

llissa galta-roja n fem
galupe

llissa llobarrera n fem
budión

llissa morruda n fem
caluga

llissa vera n fem
albur

llista /ˈʎis.ta/ n fem
lista
Tira o ratlla diferent en una tela.
Registre o full de paper amb una enumeració o compilació d'un conjunt d'elements.
(informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.

llistar /ʎisˈta/ /ʎisˈtaɾ/ v
gayar
Adornar alguna cosa amb llistes.

llistat /ʎisˈtat/ adj masc
listado
Que té llistes o ratlles, decorat o amb marques de diferents colors.

llistat /ʎisˈtat/ n masc
listado
(informàtica) Còpia impresa d'un programa o conjunt de dades.

llistó /ʎisˈto/ n masc
listón

llisèria /ʎiˈzɛ.ɾi.a/ /ʎiˈzɛ.ɾi.ə/ n fem
peluda

llit n masc
cama lecho
Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.
cauce lecho
Camí per on corren les aigües fluvials.

llit familiar n masc
colecho

llit fluvial n masc
cauce

llitar /ʎiˈta/ /ʎiˈtaɾ/ v
solar

llitera /ʎiˈte.ɾa/ /ʎiˈte.ɾə/ n fem
camilla
Llit lleuger per al transport de malalts o cadàvers.
litera
Llit fix en una cabina d’una embarcació, un tren.
Conjunt de dos o tres llits, l'un damunt de l'altre.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ n fem
libra

lliurada /ʎiwˈɾa.ða/ /ʎiwˈɾa.ðə/ n fem
entregada

lliurament /ʎiw.ɾaˈmen/ /ʎiw.ɾaˈment/ /ʎiw.ɾəˈmen/ /ʎiw.ɾəˈment/ n masc
entrega

lliurar /ʎiwˈɾa/ /ʎiwˈɾaɾ/ v
librar
Donar, entregar.
(arcaisme) Tenir lloc un conflicte.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ Interjection
libre
(pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que té prou espai per a jugar.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ adj
libre
Que no depèn d'altri.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ n neut
líbero
(hoquei sobre herba) Defensor encarregat principalment de fer d'enllaç amb la línia de mitjos.

lliurecanvisme /ʎiw.ɾe.kamˈbiz.me/ /ʎiw.ɾe.kaɱˈviz.me/ /ʎiw.ɾə.kəmˈbiz.mə/ /ʎiw.ɾə.kəɱˈviz.mə/ n masc
librecambismo

lliurement /ˌʎiw.ɾeˈmen/ /ˌʎiw.ɾeˈment/ /ˌʎiw.ɾəˈmen/ /ˌʎiw.ɾəˈment/ adv
libremente

lliurepensador /ˌʎiw.ɾe.pen.saˈðo/ /ˌʎiw.ɾe.pen.saˈðoɾ/ /ˌʎiw.ɾə.pən.səˈðo/ adj masc
librepensador

lliçó n fem
lección
Ensenyament transmès per un mestre.

lloança /ʎoˈan.sa/ /ʎoˈan.sə/ /ʎuˈan.sə/ n fem
alabanza

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ v
alabar

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ n fem
loba

llobarro /ʎoˈba.ro/ /ʎuˈba.ru/ /ʎuˈβa.ru/ n masc
lobarro lubina

llobató /ʎo.baˈto/ /ʎo.bəˈto/ /ʎu.bəˈto/ /ʎu.βəˈto/ n masc
lobezno

llobera /ʎoˈβe.ɾa/ /ʎuˈβe.ɾə/ n fem
lobera

llobí /ʎoˈbi/ /ʎoˈβi/ /ʎuˈbi/ /ʎuˈβi/ n masc
altramuz

lloc n masc
lugar

lloc de sortida n masc
lugar de salida

lloc de treball /ˌʎɔɡ.de.tɾeˈbaʎ/ n masc
puesto de trabajo

lloc específic n masc
puesto específico

lloc web n masc
sitio web

lloc web educatiu /ˌʎɔk n masc
sitio web educativo

lloca /ˈʎɔ.ka/ /ˈʎɔ.kə/ n fem
clueca
Gallina que cova i cria pollets.

lloctinent /ʎok.tiˈnent/ /ˌʎɔk.tiˈnen/ /ˌʎɔk.tiˈnent/ n masc
lugarteniente

llogar /ʎoˈɣa/ /ʎoˈɣaɾ/ /ʎuˈɣa/ v
arrendar
Donar alguna cosa per certa quantitat pel temps convingut.
alquilar arrendar
Prendre a lloguer.
alquilar
Treballar per cert preu.

llogaret /ʎo.ɣaˈɾet/ /ʎo.ɣəˈɾət/ /ʎu.ɣəˈɾɛt/ n masc
aldea

llogater /ʎo.ɣaˈte/ /ʎo.ɣaˈteɾ/ /ʎo.ɣəˈte/ /ʎu.ɣəˈte/ n masc
inquilino

lloguer /ʎoˈɣe/ /ʎoˈɣeɾ/ /ʎuˈɣe/ n masc
alquiler

llom /ˈʎom/ n masc
lomo

llombard /ʎomˈbaɾt/ /ʎumˈbart/ adj masc
lombardo
Tot el que pertany a la regió italiana de la Llombardia.

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ n masc
ombligo

llonganissa /ʎoŋ.ɡaˈni.sa/ /ʎoŋ.ɡəˈni.sə/ /ʎuŋ.ɡəˈni.sə/ n fem
longaniza

llonguet /ʎoŋˈget/ /ʎuŋˈgɛt/ n masc
mollete
Pa petit, llargarut i estret amb un solc gran.

llop n masc
lobo
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

llopada /ʎoˈpa.ða/ /ʎoˈpa.ðə/ /ʎuˈpa.ðə/ n fem
manada

llord /ˈʎort/ adj masc
horrendo
molt lleig, espantós
brut, desendreçat

lloreda /ʎoˈɾe.ða/ /ʎuˈɾɛ.ðə/ n fem
lauredal

llorejar /ʎo.ɾeˈd͡ʒa/ /ʎo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎo.ɾeˈʒa/ /ʎo.ɾəˈd͡ʒa/ /ʎu.ɾəˈʒa/ v
laurear

llorejat /ʎo.ɾeˈd͡ʒat/ /ʎo.ɾeˈʒat/ /ʎo.ɾəˈd͡ʒat/ /ʎu.ɾəˈʒat/ adj masc
laureado

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ n masc
laurel laurocerazo
Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

llorer-cirer n masc
lauroceraso
(botànica) Arbret perennifoli de la família de les rosàcies, cultivat com a ornamental i medicinal

lloretenc /ʎo.ɾeˈteŋk/ /ʎu.ɾəˈtɛŋ/ adj masc
lloretense
Originari, pertanyent o relatiu a Lloret de Mar (la Selva).

lloretenc /ʎo.ɾeˈteŋk/ /ʎu.ɾəˈtɛŋ/ n masc
lloretense
Natural de Lloret de Mar (la Selva).

lloriga /ʎoˈɾi.ɣa/ /ʎoˈɾi.ɣə/ /ʎuˈɾi.ɣə/ n fem
loriga
Cota de malla.
Armadura de cavall per a ús en la guerra.

llorigada /ʎo.ɾiˈɣa.ða/ /ʎo.ɾiˈɣa.ðə/ /ʎu.ɾiˈɣa.ðə/ n fem
hatajo
Colla de gent de mala vida.

lloriguera /ʎo.ɾiˈɣe.ɾa/ /ʎo.ɾiˈɣe.ɾə/ /ʎu.ɾiˈɣe.ɾə/ n fem
gazapera

llorigó /ʎo.ɾiˈɣo/ /ʎu.ɾiˈɣo/ n masc
gazapo

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ n masc
loro papagayo
Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
(peixos) tord lloro

llosat /ʎoˈzat/ /ʎuˈzat/ n masc
empizarrado

llosc /ˈʎosk/ adj masc
cegato
Qui mira malament, o no hi veu molt.

llossar /ʎoˈsa/ /ʎoˈsaɾ/ /ʎuˈsa/ v
aguzar

llostrejar /ʎos.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎos.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎos.tɾeˈʒa/ /ʎos.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎus.tɾəˈʒa/ v
alborear

llotgeta /ʎoˈd͡ʒe.ta/ /ʎoˈd͡ʒə.tə/ /ʎuˈd͡ʒɛ.tə/ n fem
palco

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
lonja
Part d'un edifici oberta per un o més costats amb arcs sostinguts per pilars o columnes.
palco
Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

llotós /ʎoˈtos/ /ʎuˈtos/ adj masc
fangoso
Fangós.

llucar /ʎuˈka/ /ʎuˈkaɾ/ v
atisbar
Mirar, observar amb atenció.

lluentejar /ʎu.en.teˈd͡ʒa/ /ʎu.en.teˈd͡ʒaɾ/ /ʎu.en.teˈʒa/ /ʎu.ən.təˈd͡ʒa/ /ʎu.ən.təˈʒa/ v
brillar

lluer /ʎuˈe/ /ʎuˈeɾ/ n masc
lugano

lluerna /ʎuˈɛr.na/ /ʎuˈɛr.nə/ /ʎuˈɛɾ.na/ /ʎuˈɛɾ.nɛ/ n fem
luciérnaga
Cuca de llum.

lluerna fosca n fem
arete alerón

lluerna roja n fem
arete

lluerna vera n fem
alfondega

lluert /ʎuˈɛrt/ n masc
lagarto real
Peix de la família dels aulòpids de color terrós amb taques fosques (Aulopus filamentosus).

lluertejar /ʎu.er.teˈʒa/ /ʎu.eɾ.teˈd͡ʒa/ /ʎu.eɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /ʎu.ər.təˈʒa/ /ʎu.əɾ.təˈd͡ʒa/ v
atisbar

llufa /ˈʎu.fa/ /ˈʎu.fə/ n fem
follón
Ventositat expel·lida sense soroll.
maza
Cua, drapot o cosa semblant que es posa amb una agulla als vestits dels homes o dones per a burlar-se d'ells.

llufar-se /ʎu.fərˈsə/ /ʎuˈfar.sə/ /ʎuˈfaɾ.se/ /ʎuˈfaɾ.sə/ v
ventosear

lluir /ʎuˈi/ /ʎuˈiɾ/ v
lucir
Resplendir, brillar, emetre llum.
(figuradament) Sobreeixir, distingir-se.
lucirse
(pronominal) Quedar bé en algun assumpte.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ n fem
lucha
Acte de lluitar.
balón retenido
(basquetbol) Situació de joc consistent a tenir dos o més adversaris una mà o totes dues sobre la pilota de manera que cap no pot obtenir-ne la possessió sense recórrer a una brusquedat excessiva.

lluitador /ʎuj.taˈðo/ /ʎuj.taˈðoɾ/ /ʎuj.təˈðo/ /ʎwi.taˈðoɾ/ adj masc
luchador

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ v
luchar

llum n fem
luz
Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.
Electricitat.

llum n masc
luz lámpara
Aparell destinat a fer llum (segons la primera accepció del femení).

llum ambiental n fem
luz ambiental

llum verd n masc
luz verde
(hoquei sobre gel) Llum de color verd situat darrere una porteria que s'encén per a indicar que el cronòmetre ha quedat aturat.

llum vermell n masc
luz roja

llumener /ʎu.meˈne/ /ʎu.meˈneɾ/ /ʎu.məˈne/ n masc
lucero
Astre lluminós.

llumenera /ʎu.meˈne.ɾa/ /ʎu.məˈne.ɾə/ n fem
velón
Llum d'oli amb un recipient metàl·lic, un peu de base i un agafador.
lumbrera
Persona que destaca per la intel·ligència.

lluminositat /ʎu.mi.no.ziˈtat/ /ʎu.mi.nu.ziˈtat/ n fem
luminosidad

lluminària /ʎu.miˈna.ɾi.a/ /ʎu.miˈna.ɾi.ə/ n masc
luminaria

lluminós /ʎu.miˈnos/ adj masc
luminoso
Molt il·luminat.
Que emet força llum.

lluna /ˈʎu.na/ n fem
luna satélite
Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
(dialectal) mirall
Període menstrual, regla.
(peixos) bot

lluna plena n fem
luna llena

llunada /ʎuˈna.ða/ /ʎuˈna.ðə/ n fem
alardillo
Peix de la família dels esfírnids, de cap aplanat i allargat en dos lòbuls en forma de mitja lluna, amb els ulls en els extrems (Sphyrna zygaena)
cornuda
Peix de la família dels esfírnids, de cap molt allargat en dos lòbuls, amb ulls petits en els extrems i zones de color daurat brillant (Sphyrna tudes)

llunada fistonada n fem
cornuda común

llunada grossa n fem
cornuda gigante
Peix de la família dels esfírnids, el més gran amb una longitud màxima de 6,1 m, característic pel cap molt pla i ample i per l’aleta dorsal en forma de falç (Sphyrna mokarran).

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ adv
lejos

llunyania /ʎu.ɲaˈni.a/ /ʎu.ɲəˈni.ə/ n fem
lejanía

llunyà /ʎuˈŋa/ adj masc
lejano

llunyíssim /ʎuˈɲi.sim/ adv
lejísimos

lluquet /ʎuˈket/ /ʎuˈkət/ /ʎuˈkɛt/ n masc
luquete pajuela
Tros de caramuixa ensofrat per encendre llum.
luquete
Tros de llimona o taronja que es llença al vi.

llur /ˈʎur/ adj
su

lluscositat /ʎus.ko.ziˈtat/ /ʎus.ku.ziˈtat/ n fem
ceguera

llustre /ˈʎus.tɾe/ /ˈʎus.tɾə/ n masc
lustre

lluç /ˈʎus/ n masc
merluza
Peix de la família dels merlúccids, de color gris amb tons argentats, boca grossa, dents d’agulla i de carn apreciada (Merluccius merluccius)

lluïdament /ʎuˌi.ðaˈmen/ /ʎuˌi.ðaˈment/ /ʎuˌi.ðəˈmen/ /ʎuˌi.ðəˈment/ adv
lucidamente

lluïsme /ʎuˈiz.me/ /ʎuˈiz.mə/ n masc
laudemio

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ n fem
lágrima

llàntia n fem
lamparón lámpara

llàstima /ˈʎas.ti.ma/ n fem
lástima
Allò que inspira pietat.

llòbrec /ˈʎɔ.bɾek/ adj masc
lóbrego

llúdria /ˈʎu.ðɾi.a/ /ˈʎu.ðɾi.ə/ n fem
nutria

llúdria costanera sud-americana n fem
chinchimén

llúdria marina n fem
nutria marina

lobotes de Surinam n masc
berrugato

local /ɫoˈkaɫ/ /ɫuˈkaɫ/ adj
local

localisme /ɫo.kaˈɫiz.me/ /ɫo.kəˈɫiz.mə/ /ɫu.kəˈɫiz.mə/ n masc
localismo

localista /ɫo.kaˈɫis.ta/ /ɫo.kaˈɫis.te/ /ɫo.kəˈɫis.tə/ /ɫu.kəˈɫis.tə/ n neut
localista

localitat /ɫo.ka.ɫiˈtat/ /ɫo.kə.ɫiˈtat/ /ɫu.kə.ɫiˈtat/ n fem
localidad
Lloc habitat per persones que hi resideixen habitualment.
Cadascun dels seients que es venen en una sala d'espectacles.

localització /ɫo.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫo.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫo.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɫu.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
localización

localitzar /ɫo.ka.ɫiˈd͡za/ /ɫo.ka.ɫiˈza/ /ɫo.ka.ɫiˈzaɾ/ /ɫo.kə.ɫiˈd͡za/ /ɫu.kə.ɫiˈd͡za/ v
localizar

localment /ɫoˌkaɫˈmen/ /ɫoˌkaɫˈment/ /ɫuˌkaɫˈmen/ adv
localmente

locomotora /ɫo.ko.moˈto.ɾa/ /ɫo.ko.moˈto.ɾə/ /ɫu.ku.muˈto.ɾə/ n fem
locomotora

locució /ɫo.ku.siˈo/ /ɫu.ku.siˈo/ n fem
locución

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ n masc
logaritmo

logopeda /ɫo.ɣoˈpe.ða/ /ɫu.ɣuˈpɛ.ðə/ n neut
logopeda

logopèdia /lo.ɣoˈpɛ.ði.a/ /lu.ɣuˈpɛ.ði.ə/ n fem
logopedia

lona /ˈɫo.na/ /ˈɫo.nə/ n fem
lona

londinenc /ɫon.diˈneŋ/ /ɫon.diˈneŋk/ /ɫon.diˈnəŋk/ /ɫun.diˈnɛŋ/ /ɫun.diˈnɛŋk/ adj masc
londinense
Relatiu o pertanyent a Londres.

londinenc /ɫon.diˈneŋ/ /ɫon.diˈneŋk/ /ɫon.diˈnəŋk/ /ɫun.diˈnɛŋ/ /ɫun.diˈnɛŋk/ n masc
londinense
Persona que habita o és originària de Londres.

longa /ˈɫoŋ.ɡa/ /ˈɫoŋ.ɡə/ n fem
longa

longeu /ɫoɲˈd͡ʒɛw/ /ɫoɲˈʒɛw/ /ɫuɲˈʒɛw/ adj masc
longevo

longitudinalment /ɫoɲ.d͡ʒi.tu.ðiˌnaɫˈmen/ /ɫoɲ.d͡ʒi.tu.ðiˌnaɫˈment/ /ɫoɲ.ʒi.tu.ðiˌnaɫˈment/ /ɫuɲ.ʒi.tu.ðiˌnaɫˈmen/ adv
longitudinalmente

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ adj
locuaz
Que parla molt.

loquaçment /ɫoˌkwazˈmen/ /ɫoˌkwazˈment/ /ɫuˌkwazˈmen/ adv
loquazmente

lorenès /ɫo.ɾeˈnes/ /ɫo.ɾəˈnəs/ /ɫu.ɾəˈnɛs/ adj masc
lorenés
Relatiu o pertanyent a Lorena.

lorenès /ɫo.ɾeˈnes/ /ɫo.ɾəˈnəs/ /ɫu.ɾəˈnɛs/ n masc
lorenés
Persona que habita o és originària de Lorena.

lot /ˈɫɔt/ n masc
lote
Conjunt de coses que s’agrupen amb una determinada finalitat.
pack
(videojocs) Conjunt format per una consola de joc i un videojoc o un perifèric que es comercialitzen conjuntament.

loteria /ɫo.teˈɾi.a/ /ɫo.təˈɾi.ə/ /ɫu.təˈɾi.ə/ n fem
lotería

loti /ˈɫɔ.ti/ n masc
loti

lubrificar /ɫu.bɾi.fiˈkaɾ/ /ɫu.βɾi.fiˈka/ v
lubrificar

luci /ˈɫu.si/ n masc
lucio

lucrar /ɫuˈkɾa/ /ɫuˈkɾaɾ/ v
lucrar

lucratiu /lu.kɾaˈtiw/ /ɫu.kɾəˈtiw/ adj masc
lucrativo
Que produeix benefici en diners.

lucrativament /ɫu.kɾaˌti.vaˈment/ /ɫu.kɾaˌti.βaˈmen/ /ɫu.kɾəˌti.vəˈmen/ /ɫu.kɾəˌti.vəˈment/ /ɫu.kɾəˌti.βəˈmen/ adv
lucrativamente

lucre /ˈɫu.kɾe/ /ˈɫu.kɾə/ n masc
lucro

ludolingüístic /ˌɫu.ðo.ɫiŋˈɡwis.tik/ /ˌɫu.ðu.ɫiŋˈɡwis.tik/ adj masc
ludicolingüístico

ludologia n fem
ludología

ludopatia n fem
juego patológico

ludoteca /ɫu.ðoˈte.ka/ /ɫu.ðoˈtɛ.kə/ /ɫu.ðuˈtɛ.kə/ n fem
ludoteca

ludotecari n masc
ludotecario

ludoteràpia /ˌɫu.ðo.teˈɾa.pi.a/ /ˌɫu.ðo.təˈɾa.pi.ə/ /ˌɫu.ðu.təˈɾa.pi.ə/ n fem
ludoterapia

lugre /ˈɫu.ɣɾe/ /ˈɫu.ɣɾə/ n masc
lugre
Petit veler o balandra de dos o tres pals aparellada amb veles al terç.

lul·lista /ɫuɫˈɫis.ta/ /ɫuɫˈɫis.te/ /ɫuɫˈɫis.tə/ /ɫuˈɫis.ta/ /ɫuˈɫis.te/ /ɫuˈɫis.tə/ adj
lulista

lul·lià /ɫu.ɫiˈa/ /ɫuɫ.ɫiˈa/ adj
luliano

lumbar /ɫumˈbar/ adj
lumbar

lupa /ˈɫu.pa/ /ˈɫu.pə/ n fem
lupa

lupus /ˈɫu.pus/ n masc
lupus
(medicina) Nom comú a diverses malalties autoimmunitàries cròniques que generalment afecten la pell o les articulacions.

lustre /ˈɫus.tɾe/ /ˈɫus.tɾə/ n masc
lustro

luteci n masc
lutecio

luvar /ɫuˈvaɾ/ /ɫuˈvaɾ/ /ɫuˈβar/ /ɫuˈβaɾ/ n masc
emperador

luvisòl /ɫu.viˈsɔɫ/ /ɫu.viˈsɔɫ/ /ɫu.βiˈsɔɫ/ n masc
luvisol

luxar /ɫukˈsa/ /ɫukˈsaɾ/ v
luxar

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ n masc
luxemburgués
Persona originària de Luxemburg.
(només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

luxúria /ɫukˈsu.ɾi.a/ /ɫukˈsu.ɾi.ə/ n fem
lujuria

làmina /ˈɫa.mi.na/ /ˈɫa.mi.nə/ n fem
lámina

lànguid /ˈɫaŋ.ɡit/ adj masc
lánguido

lànguidament /ˌɫaŋ.ɡi.ðaˈmen/ /ˌɫaŋ.ɡi.ðaˈment/ /ˌɫaŋ.ɡi.ðəˈmen/ /ˌɫaŋ.ɡi.ðəˈment/ adv
lánguidamente

làpida /ˈɫa.pi.ða/ /ˈɫa.pi.ðə/ n fem
lápida

làser /ˈɫa.zeɾ/ n masc
láser

làtex /ˈɫa.teks/ /ˈɫa.təks/ n masc
látex

làvic /ˈɫa.vik/ /ˈɫa.vik/ /ˈɫa.βik/ adj masc
lávico

lèxic /ˈɫɛk.sik/ n masc
léxico

lícit /ˈɫi.sit/ adj masc
lícito

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ n neut
líder

lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ n fem
lidia

lígur /ˈɫi.ɣur/ adj
ligur
Relatiu o pertanyent a Ligúria o la seva parla.

lígur /ˈɫi.ɣur/ n neut
ligur
Persona que habita o és originària de Ligúria.

límit /ˈɫi.mit/ n masc
límite

límpid /ˈɫim.pit/ adj masc
límpido

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ n fem
línea
Longitud sense cap altra dimensió.
Límit.
Cordó o trinxera per a destorbar l'entrada en alguna part.
Formació de la tropa en ordre de batalla.
(hoquei sobre gel) Conjunt de cinc jugadors d'un equip que juguen simultàniament en el transcurs d'un partit, generalment compost per dos defensors i tres davanters.
raya
Ratlla.
línea universo
Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
línea ecuador espectral mantener
Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
linaje
Llinatge, raça, successió de parentiu.
línea tierra comandos salto
(futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ n neut
jugador de línea

línia blava n fem
línea azul

línia central n fem
línea central
(esports de pilota) Línia d'un camp de joc real o imaginària traçada paral·lelament a les línies de fons que el divideix en dues meitats iguals.
(bàdminton) Cadascuna de les dues línies d'una pista de joc, una a cada camp, traçades des del mig de la línia de servei curt fins al mig de la línia de fons.

línia central de servei n fem
línea central de saque

línia curta n fem
línea corta

línia d'abonat digital asimètrica n fem
línea de abonado digital asimétrica

línia d'antijoc n fem
línea de antijuego

línia d'assaig n fem
línea de marca

línia d'atac n fem
línea de ataque
(voleibol) Cadascuna de les dues línies de 5 cm d'amplada d'una pista de joc, una a cada camp, traçades paral·lelament a la línia central, a 3 m de distància.

línia d'avantatge n fem
línea de ventaja

línia d'entrenadors n fem
línea de entrenadores

línia d'àrea n fem
línea de área

línia d'àrea de porteria n fem
línea de área de portería

línia davantera n fem
delantera línea delantera
(esports de pilota) Línia de jugadors formada pels jugadors que actuen a la zona més pròxima a la porteria contrària, amb funcions preferentment ofensives.
línea delantera
(voleibol) Línia de jugadors formada pels jugadors que actuen a la zona d'atac.

línia de 0,5 m n fem
línea de 0,5 m

línia de 10 iardes n fem
línea de 10 yardas

línia de 10 m n fem
línea de 10 m

línia de 15 m n fem
línea de 15 m

línia de 16,5 m n fem
línea de 16,5 m

línia de 2 iardes n fem
línea de 2 yardas

línia de 20 iardes n fem
línea de 20 yardas

línia de 22 m n fem
línea de 22 m

línia de 22,9 m n fem
línea de 22,9 m

línia de 3 iardes n fem
línea de 3 yardas

línia de 30 iardes n fem
línea de 30 yardas

línia de 4 m n fem
línea de 4 m

línia de 40 iardes n fem
línea de 40 yardas

línia de 5 m n fem
línea de 5 m

línia de 5,5 m n fem
línea de 5,5 m

línia de 6,75 n fem
línea de 6,75

línia de 7 m n fem
línea de 7 m

línia de 9 m n fem
línea de 9 m

línia de banda n fem
línea de banda

línia de base n fem
línea de base

línia de defensa n fem
línea de defensa

línia de defensors n fem
línea de atrás

línia de falta n fem
escás de falta
(pilota, esquaix) Línia d'una pista de joc traçada transversalment que indica la distància mínima que ha de superar la pilota procedent d'un servei.
raya de falta
(pilota valenciana) Línia d'una pista de joc de la modalitat de llargues traçada transversalment que la divideix en dues meitats desiguals, corresponents als camps de la banca i del rest.
línea de falta
(bowling) Línia d'una pista de bowling traçada transversalment que indica el límit de la zona d'aproximació o la zona de llançament més pròxim a la zona de plantada.

línia de flotació n fem
línea de flotación

línia de fons n fem
línea de fondo

línia de fora n fem
línea de fuera
(beisbol) Cadascuna de les dues línies de 98 m de llargada d'un camp de joc traçades des de la base de meta que el delimiten pels extrems laterals, passant l'una per la primera base i l'altra per la tercera base.

línia de fora de joc n fem
línea de fuera de juego

línia de fotògrafs n fem
línea de fotógrafos

línia de gol n fem
línea de gol
(esports de pilota) Cadascuna de les dues línies reals o imaginàries d'un camp de joc, una a cada camp, traçades transversalment entre els dos pals de la porteria corresponents a un mateix equip.
(futbol americà) Cadascuna de les dues línies d'un camp de joc, una a cada camp, traçades paral·lelament a la línia de fons respectiva, a deu iardes de distància.
línea de gol línea de meta
(hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues línies de color vermell d'una pista de joc, una a cada camp, traçades transversalment d'un costat a l'altre de la pista passant pels dos pals de la porteria corresponents a un mateix equip.

línia de iarda n fem
línea de yarda

línia de joc n fem
línea de juego

línia de jugadors n fem
línea de jugadores

línia de límit de canxa n fem
línea escás de límite de cancha

línia de mitjos n fem
línea de medios

línia de paleta de cuir n fem
línea de paleta de cuero

línia de paleta de goma n fem
línea de paleta de goma

línia de passa n fem
escás de pasa

línia de passada n fem
línea de pase

línia de pilota curta en mà n fem
corta mano

línia de pilota morta n fem
línea de balón muerto

línia de placatge n fem
línea de placaje

línia de primera base n fem
línea de fuera derecha

línia de putt n fem
línea de putt

línia de pèrdua n fem
línea de pérdida

línia de recepció n fem
línea de recepción

línia de scrimmage n fem
línea de golpeo

línia de servei n fem
línea de servicio

línia de servei de toc n fem
línea de puesta en juego

línia de servei directe n fem
línea de servicio directo

línia de servei llarg d'individuals n fem
línea de servicio largo de individuales

línia de servei llarg de dobles n fem
línea de servicio largo de dobles

línia de tercera base n fem
línea de fuera izquierda

línia de tirs lliures n fem
línea de tiros libres

línia de toc n fem
línea de lateral

línia de toc d'assaig n fem
línea de lateral de marca

línia defensiu central n masc
guardia defensivo

línia defensiu exterior n masc
defensa exterior

línia defensiu interior n masc
derribador defensivo

línia defensiva n fem
línea de defensa línea defensiva
(futbol americà) Línia de jugadors de l'equip defensor formada pels jugadors que actuen a la zona més allunyada de la zona d'anotació pròpia, amb la funció de superar la línia ofensiva adversària fins a arribar al jugador en possessió de la pilota, de placar els corredors i de provar d'impedir les passades del quarterback.

línia del rest n fem
línea del resto

línia del traure n fem
raya del saque

línia frontal de l'àrea de meta n fem
línea del área de meta

línia frontal de l'àrea de penal n fem
línea del área de penalti

línia inferior n fem
línea inferior

línia interior n fem
línea interior

línia lateral d'individuals n fem
línea lateral de individuales

línia lateral de dobles n fem
línea lateral de dobles

línia lateral de servei n fem
línea lateral de servicio

línia limítrofa n fem
línea de límite

línia mitjana n fem
línea media línea mediana
(rugbi) Línia imaginària d'una àrea de joc traçada passant per les espatlles dels jugadors de la primera línia d'una melé ordenada.
línea media
(esquaix) Línia d'una pista de joc traçada paral·lelament a les parets laterals que divideix l'àrea situada entre la línia de falta i la paret posterior en dues meitats iguals.

línia ofensiva n fem
línea ofensiva

línia pel punt d'assaig n fem
línea que pasa por el punto de ensayo

línia transversal n fem
línea de falta

líquid adj masc
líquido
Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid n masc
líquido

lívid /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.βit/ adj masc
lívido

lògica /ˈɫɔ.d͡ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.kə/ n fem
lógica

lògicament /ˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /ˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /ˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /ˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ adv
lógicamente

lúmel n masc
lumel

mabre /ˈma.bɾe/ /ˈma.βɾə/ n masc
erla

macabeu /ma.kaˈbɛw/ /mə.kəˈβɛw/ n masc
macabeo

macabre /maˈka.bɾe/ /məˈka.βɾə/ adj masc
macabro

macadamitzar /ma.ka.ða.miˈd͡za/ /ma.ka.ða.miˈza/ /ma.ka.ða.miˈzaɾ/ /mə.kə.ðə.miˈd͡za/ v
macadamizar

macar /maˈka/ /maˈkaɾ/ /məˈka/ v
magullar
Danyar un cos amb contusions.

macarró /ma.kaˈro/ /mə.kəˈro/ n masc
macarrón
(normalment en plural) Pasta de farina en forma de tub curt tallat al biaix.
macarra
Home que viu a costa d’una prostituta.
macarrón
Galeta doble i rodona feta d’ametlles, sucre i clara d’ou, típica de la pastisseria francesa.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ adj masc
macedonio
Relatiu o pertanyent a Macedònia.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ n masc
macedonio
Persona que habita o és originària de Macedònia.

macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ n fem
macedonia

maceració /ma.se.ɾa.siˈo/ /mə.sə.ɾə.siˈo/ n fem
maceración

macerar /ma.seˈɾa/ /ma.seˈɾaɾ/ /mə.səˈɾa/ v
macerar
Estovar una cosa submergint-la en un líquid.

maceta /maˈse.ta/ /məˈsə.tə/ /məˈsɛ.tə/ n fem
maceta
(construcció) Martell robust de secció quadrada usat pels mestres de cases i els picapedrers.
macillo
(forestal) Eina de dos talls per a treure l'escorça dels arbres.

machinima n fem
machinima

macip /maˈsip/ /məˈsip/ n masc
mancebo
Persona, especialment jove, que està al servei d'un altre.
aprendiz
Aprenent d'un ofici.

macroeducació /ˌma.kɾo.e.ðu.ka.siˈo/ /ˌma.kɾo.ðu.kə.siˈo/ /ˌma.kɾu.ðu.kə.siˈo/ n fem
macroeducación

macrogranja /ma.kɾoˈɣɾaɲ.d͡ʒa/ /mə.kɾoˈɣɾaɲ.ʒə/ /mə.kɾuˈɣɾaɲ.ʒə/ n fem
macrogranja

madeira /maˈðej.ɾa/ /məˈðɛj.ɾə/ n masc
maderia

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ n fem
madrastra

madrileny /mə.ðɾiˈɫəɲ/ /mə.ðɾiˈɫɛɲ/ adj masc
madrileño

madrilla /maˈðɾi.ʎa/ /məˈðɾi.ʎə/ n fem
madrilla
Peix de la família dels ciprínids, de cos allargat, que es troba en rius entre el Roine i l’Ebre (Parachondrostoma toxostoma).

madrina /maˈðɾi.na/ /məˈðɾi.nə/ n fem
madrina
Corretja que lliga dos animals de tir pels musells perquè marxin junts i no es molestin.

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ n fem
fresa frutilla

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ adj masc
maduro
Crescut, adult.
En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

maduració n fem
maduración

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ v
madurar

maduresa /ma.ðuˈɾe.za/ /mə.ðuˈɾə.zə/ /mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
madurez

maduresa vocacional n fem
madurez vocacional

mag /ˈmak/ n masc
mago
Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

maganyar /ma.ɣaˈɲa/ /ma.ɣaˈɲaɾ/ /mə.ɣəˈɲa/ v
magullar

magarrufa /ma.ɣaˈru.fa/ /mə.ɣəˈru.fə/ n fem
marrullería

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ n masc
almacén depósito

magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ n fem
magdalena

magencar /ma.d͡ʒeŋˈka/ /ma.d͡ʒeŋˈkaɾ/ /ma.ʒeŋˈka/ /mə.ʒəŋˈka/ v
desortijar
Fer el primer treball als sembrats traient les males herbes quan les plantes comencen a créixer.
aparar
Fer la segona cavada a la terra de conreu pel maig, especialment les vinyes.

magenta /maˈʒen.ta/ /məˈʒen.tə/ n fem
magenta

magisteri /ma.d͡ʒisˈtɛ.ɾi/ /ma.ʒisˈtɛ.ɾi/ /mə.ʒisˈtɛ.ɾi/ n masc
magisterio

magistral /ma.d͡ʒisˈtɾaɫ/ /ma.ʒisˈtɾaɫ/ /mə.ʒisˈtɾaɫ/ adj
magistral

magistralment /ma.d͡ʒisˌtɾaɫˈmen/ /ma.d͡ʒisˌtɾaɫˈment/ /ma.ʒisˌtɾaɫˈmen/ /mə.ʒisˌtɾaɫˈmen/ /mə.ʒisˌtɾaɫˈment/ adv
magistralmente

magistrat /ma.ʒisˈtɾat/ /mə.ʒisˈtɾat/ n masc
magistrado

magistrocentrisme n masc
magistrocentrismo

magnat /maɡˈnat/ /məɡˈnat/ n masc
magnate

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ n masc
magnesio

magnet /maɡˈnet/ /məɡˈnɛt/ n masc
imán

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ n masc
magnetismo

magnetitzar /maŋ.ne.tiˈd͡za/ /maɡ.ne.tiˈza/ /maɡ.ne.tiˈzaɾ/ /məŋ.nə.tiˈd͡za/ v
magnetizar
Transmetre a un objecte les propietats magnètiques.

magneto- /maŋˈne.to/ /maɡˈne.to/ /məŋˈnɛ.to/ /məŋˈnɛ.tu/ prefix
magneto-

magnetoscopi /maŋˌne.tosˈkɔ.pi/ /maɡˌne.tosˈkɔ.pi/ /məŋˌnə.tosˈkɔ.pi/ /məŋˌnɛ.tusˈkɔ.pi/ n masc
magnetoscopio

magnetostàtic /maŋ.ne.tosˈta.tik/ /maɡ.ne.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tusˈta.tik/ adj masc
magnetostático

magnetostàtica /maŋ.ne.tosˈta.ti.ka/ /maɡ.ne.tosˈta.ti.ka/ /məŋ.nə.tosˈta.ti.kə/ /məŋ.nə.tusˈta.ti.kə/ n fem
magnetostática

magnetòfon /maŋ.neˈtɔ.fon/ /maɡ.neˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fun/ n masc
magnetofón
Aparell d’enregistrament i de reproducció de sons per mitjà de la imantació permanent d'una cinta magnètica.

magnificar /maŋ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈkaɾ/ /məŋ.ni.fiˈka/ v
magnificar

magnitud /maŋ.niˈtut/ /maɡ.niˈtut/ /məŋ.niˈtut/ n fem
magnitud

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ adj masc
magnético

magnèticament /maŋˌnɛ.ti.kaˈmen/ /maɡˌnɛ.ti.kaˈmen/ /maɡˌnɛ.ti.kaˈment/ /məŋˌnɛ.ti.kəˈmen/ /məŋˌnɛ.ti.kəˈment/ adv
magneticamente

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ adj masc
magnífico

magníficament /maŋˌni.fi.kaˈmen/ /maɡˌni.fi.kaˈmen/ /maɡˌni.fi.kaˈment/ /məŋˌni.fi.kəˈmen/ /məŋˌni.fi.kəˈment/ adv
magnificamente

magnòlia /maŋˈnɔ.ɫi.a/ /maɡˈnɔ.ɫi.a/ /məŋˈnɔ.ɫi.ə/ n fem
magnolia

magolar /ma.ɣoˈɫa/ /ma.ɣoˈɫaɾ/ /mə.ɣoˈɫa/ /mə.ɣuˈɫa/ v
magullar

magrana /maˈɣɾa.na/ n fem
granada granado

magre /ˈma.ɣɾe/ /ˈma.ɣɾə/ adj masc
magro

magrejar /ma.ɣɾeˈd͡ʒa/ /ma.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /ma.ɣɾeˈʒa/ /mə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /mə.ɣɾəˈʒa/ v
flaquear
Ésser com magre.
magrear
(vulgarisme) Grapejar lascivament a algú.

magribí /ma.ɣɾiˈbi/ /mə.ɣɾiˈβi/ adj masc
magrebí
Relatiu o pertanyent al Magrib.

magribí /ma.ɣɾiˈbi/ /mə.ɣɾiˈβi/ n masc
magrebí
Persona que habita o és originària del Magrib.

maharaja /ma.haˈɾa.d͡ʒa/ /ma.haˈɾa.ʒa/ /mə.həˈɾa.ʒə/ n masc
marajá

mahometitzar /ma.o.me.tiˈd͡za/ /ma.o.me.tiˈza/ /ma.o.me.tiˈzaɾ/ /mə.o.mə.tiˈd͡za/ /mə.u.mə.tiˈd͡za/ v
mahometizar

mai adv
nunca jamás

mai de la vida adv
nunca jamás

mai dels mais adv
nunca jamás

maia /ˈma.ja/ /ˈma.jə/ n neut
maya

maig n masc
mayo
Cinquè mes de l'any.

maimó /majˈmo/ /məjˈmo/ adj masc
remiso

mainada /majˈna.ða/ /məjˈna.ðə/ n fem
mesnada
(històric) A l'edat mitjana, grup d'homes armats al servei d'un senyor o del corresponent casal.
chiquillería
Conjunt de criatures d'una casa.

mainadera /maj.naˈðe.ɾa/ n fem
niñera

maionesa /ma.joˈne.za/ /mə.joˈnə.zə/ /mə.juˈnɛ.zə/ n fem
mahonesa mayonesa

maire /ˈmaj.ɾe/ /ˈmaj.ɾə/ n fem
bacaladilla

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ n fem
majestad

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ adj
mayor
Més gran.
Més important.
Que s’encarrega del detall en un cos de l'exèrcit.
(nàutica) Referit al pal i arbre principal d'una embarcació (el més alt), va darrere del trinquet (si existeix) i davant del de mitjana o messana (si existeix).

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n fem
mayor
(nàutica) Vela principal d'una embarcació que va en l'arbre mestre o major.
Primera premissa d'un sil·logisme.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n masc
mayor
Superior, principal, cap de certes corporacions.
Cap de l’exèrcit.
(nàutica) Pal i arbre principal d'una embarcació (el més alt), va darrere del trinquet (si existeix) i davant del de mitjana o messana (si existeix).

major d'edat n neut
mayor de edad
Qui té l'edat determinada per la llei per eixir de tutela.

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ n masc
mayordomo

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ n fem
mayoría

majorista /ma.d͡ʒoˈɾis.ta/ /ma.d͡ʒoˈɾis.te/ /ma.ʒoˈɾis.ta/ /ma.ʒoˈɾis.te/ /mə.ʒoˈɾis.tə/ /mə.ʒuˈɾis.tə/ n neut
mayorista

majúscula /maˈd͡ʒus.ku.ɫa/ /maˈʒus.ku.ɫa/ /məˈʒus.ku.ɫə/ n fem
mayúscula

mal adj masc
malo
De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal adv
mal
Complement de manera, no gens bé.

mal n masc
mal
Maldat, fet inacceptable moralment.
dolor
Sensació de dolor o malaltia.
daño
Resultat físic d'un cop o estrip, dany

mal de cap n masc
dolor de cabeza jaqueca

mala /ˈma.ɫa/ /ˈma.ɫə/ Interjection
mala

malabar /ma.ɫaˈbaɾ/ /mə.ɫəˈβar/ adj
malabar
Relatiu o pertanyent a Malabar.

malabar /ma.ɫaˈbaɾ/ /mə.ɫəˈβar/ n neut
malabar
Persona que habita o és originària de Malabar.

malabarista /ma.ɫa.baˈɾis.ta/ /ma.ɫa.baˈɾis.te/ /mə.ɫə.βəˈɾis.tə/ n neut
malabarista

malacostumar /ma.ɫa.kos.tuˈma/ /ma.ɫa.kos.tuˈmaɾ/ /mə.ɫə.kos.tuˈma/ /mə.ɫə.kus.tuˈma/ v
malacostumbrar

malaguanyar /ˌma.ɫa.ɣwaˈɲa/ /ˌma.ɫa.ɣwaˈɲaɾ/ /ˌma.ɫə.ɣwəˈɲa/ v
desperdiciar

malagueny /mə.ɫəˈɣəɲ/ /mə.ɫəˈɣɛɲ/ adj masc
malagueño
Relatiu o pertanyent a la ciutat o la província de Màlaga.

malagueny /mə.ɫəˈɣəɲ/ /mə.ɫəˈɣɛɲ/ n masc
malagueño
Persona que habita o és originària de la ciutat o la província de Màlaga.

malaisi /maˈɫaj.zi/ /məˈɫaj.zi/ adj masc
malayo
Relatiu o pertanyent a Malàisia.

malaisi /maˈɫaj.zi/ /məˈɫaj.zi/ n masc
malayo
Persona que habita o és originària de Malàisia.

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ adj masc
enfermo

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ n fem
enfermedad dolencia
(medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaltia òrfena n fem
enfermedad huérfana

malaltís /ma.ɫaɫˈtis/ /mə.ɫəɫˈtis/ adj masc
enfermizo

malament /ˌma.ɫaˈmen/ /ˌma.ɫaˈment/ /ˌma.ɫəˈmen/ /ˌma.ɫəˈment/ adv
mal

malanomenar /ˌma.ɫa.no.meˈna/ /ˌma.ɫa.no.meˈnaɾ/ /ˌma.ɫə.no.məˈna/ /ˌma.ɫə.nu.məˈna/ v
malnombrar

malaparellat /ˌma.ɫa.pa.ɾeˈʎat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈjat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈʎat/ adj masc
malparado

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ n fem
malaquita

malarmat /ˌma.ɫaɾˈmat/ /ˌma.ɫərˈmat/ n masc
armado

malastruc /ma.ɫasˈtɾuk/ /mə.ɫəsˈtɾuk/ adj masc
desventurado
Que té desgràcia.
gafe
Que duu desgràcia.

malastrugança /ˌma.ɫes.tɾuˈɣan.sa/ /ˌma.ɫəs.tɾuˈɣan.sə/ n fem
desgracia

malaurança /ˌmaɫ.awˈɾan.sa/ /ˌmaɫ.əwˈɾan.sə/ n fem
desgracia

malaurat /ˌmaɫ.awˈɾat/ /ˌmaɫ.əwˈɾat/ adj masc
desgraciado

malaxar /ma.ɫakˈsa/ /ma.ɫakˈsaɾ/ /mə.ɫəkˈsa/ v
malaxar

malbaratament /ˌmaɫ.ba.ɾa.taˈment/ /ˌmaɫ.bə.ɾə.təˈmen/ /ˌmaɫ.bə.ɾə.təˈment/ /ˌmaɫ.βa.ɾa.taˈmen/ /ˌmaɫ.βə.ɾə.təˈmen/ n masc
malbaratamiento

malbaratar /ˌmaɫ.βa.ɾaˈta/ /ˌmaɫ.βa.ɾaˈtaɾ/ /ˌmaɫ.βə.ɾəˈta/ v
malbaratar

malcasar /ˌmaɫ.kaˈza/ /ˌmaɫ.kaˈzaɾ/ /ˌmaɫ.kəˈza/ v
malcasar

malconversador /ˌmaɫ.koɱ.vəɾ.səˈðo/ /ˌmaɫ.kuɱ.vər.səˈðo/ adj masc
mal conversador

malcriadesa /maɫ.kɾi.aˈðe.za/ /məɫ.kɾi.əˈðə.zə/ /məɫ.kɾi.əˈðɛ.zə/ n fem
malcriadez

malcriar /ˌmaɫ.kɾiˈa/ /ˌmaɫ.kɾiˈaɾ/ v
malcriar

maldar /maɫˈda/ /maɫˈdaɾ/ /məɫˈda/ v
pugnar
Esforçar-se per vèncer obstacles i aconseguir alguna cosa.

maldat /maɫˈdat/ /məɫˈdat/ n fem
maldad

maldecap /ˌmaɫ.deˈkap/ /ˌmaɫ.dəˈkap/ n masc
quebradero de cabeza

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ adj masc
desacertado torpe

maldir /ˌmaɫˈdi/ /ˌmaɫˈdiɾ/ v
maldecir
Dir mal d'alguna persona.

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ n fem
maldición

maleducat /ˌma.ɫe.ðuˈkat/ /ˌma.ɫə.ðuˈkat/ adj masc
maleducado

maleficiar /ma.ɫe.fi.siˈa/ /ma.ɫe.fi.siˈaɾ/ /mə.ɫə.fi.siˈa/ v
maleficiar

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ v
maldecir
Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malejar /ma.ɫeˈd͡ʒa/ /ma.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ma.ɫeˈʒa/ /mə.ɫəˈd͡ʒa/ /mə.ɫəˈʒa/ v
malear

malencaminar /ˌma.ɫeŋ.ka.miˈna/ /ˌma.ɫeŋ.ka.miˈnaɾ/ /ˌma.ɫəŋ.kə.miˈna/ v
desencaminar

malencertar /ˌma.ɫen.serˈta/ /ˌma.ɫen.seɾˈta/ /ˌma.ɫen.seɾˈtaɾ/ /ˌma.ɫən.sərˈta/ v
desacertar

malenconia /ma.ɫeŋ.koˈni.a/ /mə.ɫəŋ.koˈni.ə/ /mə.ɫəŋ.kuˈni.ə/ n fem
melancolía

malenconiós /ma.ɫeŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ku.niˈos/ adj masc
melancólico

malendreç /ˌma.ɫenˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾəs/ /ˌma.ɫənˈdɾɛs/ n masc
desaseo

malentendre /ˌmaɫ.enˈten.dɾe/ v
malentender

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ n masc
malentendido

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ n fem
maleta valija

maleït /ma.ɫeˈit/ adj masc
maldito

maleït siga Interjection
maldita sea

malfactor /ˌmaɫ.fakˈto/ /ˌmaɫ.fakˈtoɾ/ adj masc
maleante

malferir /ˌmaɫ.feˈɾi/ /ˌmaɫ.feˈɾiɾ/ /ˌmaɫ.fəˈɾi/ v
malherir

malfiar-se /ˌmaɫ.fi.ərˈsə/ /ˌmaɫ.fiˈar.sə/ /ˌmaɫ.fiˈaɾ.se/ /ˌmaɫ.fiˈaɾ.sə/ v
desconfiar

malformació /maɫ.foɾ.ma.siˈo/ /məɫ.foɾ.mə.siˈo/ /məɫ.fur.mə.siˈo/ n fem
malformación

malgaix /maɫˈɣajʃ/ /məɫˈɣaʃ/ adj masc
malgache
Relatiu o pertanyent a Madagascar o la seva llengua.

malgaix /maɫˈɣajʃ/ /məɫˈɣaʃ/ n masc
malgache
Persona que habita o és originària de Madagascar.
(masculí singular) Llengua austronèsica parlada a Madagascar a les illes Comores, a Mayotte i a Reunió.

malgastar /ˌmaɫ.ɣasˈta/ /ˌmaɫ.ɣasˈtaɾ/ /ˌmaɫ.ɣəsˈta/ v
malgastar

malgeneritzar /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈd͡za/ /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈza/ /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈzaɾ/ /ˌmaɫ.ʒə.nə.ɾiˈd͡za/ v
malgenerizar

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ preposition
a pesar

malhumorar /ˌma.ɫu.moˈɾa/ /ˌma.ɫu.moˈɾaɾ/ /ˌma.ɫu.muˈɾa/ v
malhumorar

malhumorat /ˌma.ɫu.moˈɾat/ /ˌma.ɫu.muˈɾat/ adj masc
malhumorado

maliciar /ma.ɫi.siˈa/ /ma.ɫi.siˈaɾ/ /mə.ɫi.siˈa/ v
maliciar

maliciós /ma.ɫi.siˈos/ /mə.ɫi.siˈos/ adj masc
malicioso

maligne /maˈɫiŋ.ne/ /maˈɫiɡ.ne/ /məˈɫiŋ.nə/ adj masc
maligno
Propens a fer el mal, dolent.
(dit d'una malaltia o tumor) Que té capacitat de metastatitzar.

malià /ma.ɫiˈa/ /mə.ɫiˈa/ adj masc
maliense
Relatiu o pertanyent a Mali.

malià /ma.ɫiˈa/ /mə.ɫiˈa/ n masc
maliense
Persona que habita o és originària de Mali.

mall /ˈmaj/ /ˈmaʎ/ n masc
mazo
Maça molt gran, emprat per a trencar pedres, per al què cal fer servir totes dues mans.
peñasco
Penyal, roca que sobresurt en una muntanya.

malla /ˈma.jə/ /ˈma.ʎa/ /ˈma.ʎə/ n fem
malla
Entramat de fils que s'encreuen seguint un patró determinat; les aplicacions d'aquest entramat són diverses, des d'un teixit per fer roba, una xarxa de pescar, una raqueta o altres usos.
(voleibol, esports de raqueta) Teixit d'una xarxa.

malla de polígons n fem
malla poligonal

mallar /maˈʎa/ /maˈʎaɾ/ /məˈja/ /məˈʎa/ v
trillar
(nord-occidental) Batre els cereals.

mallerenga /ma.ʎeˈɾeŋ.ɡa/ /mə.ʎəˈɾəŋ.ɡə/ /mə.ʎəˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
carbonero

mallol /maˈʎɔɫ/ /məˈjɔɫ/ /məˈʎɔɫ/ n masc
majuelo

malmaridar /ˌmaɫ.ma.ɾiˈða/ /ˌmaɫ.ma.ɾiˈðaɾ/ /ˌmaɫ.mə.ɾiˈða/ v
malcasar

malmenar /ˌmaɫ.meˈna/ /ˌmaɫ.meˈnaɾ/ /ˌmaɫ.məˈna/ v
maltratar

malmesclar /ˌmaɫ.mesˈkɫa/ /ˌmaɫ.mesˈkɫaɾ/ /ˌmaɫ.məsˈkɫa/ v
malquistar

malmetre /ˌmaɫˈme.tɾe/ /ˌmaɫˈmə.tɾə/ /ˌmaɫˈmɛ.tɾə/ v
malparar

malparir /ˌmaɫ.paˈɾi/ /ˌmaɫ.paˈɾiɾ/ /ˌmaɫ.pəˈɾi/ v
malparir

malparit /maɫ.paˈɾit/ /məɫ.pəˈɾit/ n masc
malnacido

malparlar /ˌmaɫ.parˈɫa/ /ˌmaɫ.paɾˈɫa/ /ˌmaɫ.paɾˈɫaɾ/ /ˌmaɫ.pərˈɫa/ v
hablar mal

malpensar /ˌmaɫ.penˈsa/ /ˌmaɫ.penˈsaɾ/ /ˌmaɫ.pənˈsa/ v
pensar mal

malprendre /ˌmaɫˈpen.dɾe/ /ˌmaɫˈpən.dɾə/ /ˌmaɫˈpɛn.dɾə/ v
tomar a mal

malservir /ˌmaɫ.serˈβi/ /ˌmaɫ.seɾˈviɾ/ /ˌmaɫ.seɾˈβi/ /ˌmaɫ.sərˈbi/ /ˌmaɫ.səɾˈvi/ v
servir mal

malson /ˌmaɫˈsɔn/ n masc
pesadilla mal sueño

malt /ˈmaɫ/ /ˈmaɫt/ n masc
malta

maltosa n fem
maltosa

maltractament /ˌmaɫ.tɾak.taˈmen/ /ˌmaɫ.tɾak.taˈment/ /ˌmaɫ.tɾək.təˈmen/ /ˌmaɫ.tɾək.təˈment/ n masc
maltrato

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ v
maltratar

maltès /maɫˈtes/ /məɫˈtəs/ /məɫˈtɛs/ adj masc
maltés
Relatiu o pertanyent a Malta, als habitants o la seva llengua.

maltès /maɫˈtes/ /məɫˈtəs/ /məɫˈtɛs/ n masc
maltés
Habitant de Malta.
(masculí singular) Llengua originària de Malta.

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ n masc
cadera

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n fem
malva
Planta de la família de les malvàcies de flors pentàmeres de color porpra, rosa o blanc.

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n masc
malva
Colorant sintètic d’anilina de color purpuri.

malvat /maɫˈvat/ /maɫˈβat/ /məɫˈvat/ /məɫˈβat/ adj masc
malvado
Que exerceix el mal amb intenció.

malvendre /ˌmaɫˈven.dɾe/ /ˌmaɫˈvən.dɾə/ /ˌmaɫˈvɛn.dɾə/ /ˌmaɫˈβen.dɾe/ /ˌmaɫˈβɛn.dɾə/ v
malvender

malversar /ˌmaɫ.veɾˈsaɾ/ /ˌmaɫ.vəɾˈsa/ /ˌmaɫ.βerˈsa/ /ˌmaɫ.βeɾˈsa/ /ˌmaɫ.βərˈsa/ v
malversar
Fer un ús impropi dels diners que s'és responsable, però no absolutament propietari.

malvestat /ˌmaɫ.vesˈtat/ /ˌmaɫ.vəsˈtat/ /ˌmaɫ.βesˈtat/ /ˌmaɫ.βəsˈtat/ n fem
maldad

malviatge /ˌmaɫ.viˈa.d͡ʒe/ /ˌmaɫ.viˈa.d͡ʒə/ /ˌmaɫ.βiˈa.d͡ʒe/ /ˌmaɫ.βiˈa.d͡ʒə/ Interjection
malhaya

malvist /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈβist/ adj masc
mal visto

malviure /ˌmaɫˈviw.ɾe/ /ˌmaɫˈviw.ɾə/ /ˌmaɫˈβiw.ɾe/ /ˌmaɫˈβiw.ɾə/ v
malvivir

mal·leabilitat /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈtat/ /maɫ.ɫe.a.bi.ɫiˈtat/ /mə.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.bi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
maleabilidad

mal·leabilitzar /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈd͡za/ /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈza/ /maɫ.ɫe.a.bi.ɫiˈzaɾ/ /maɫ.ɫe.a.βi.ɫiˈd͡za/ /mə.ɫe.ə.βi.ɫiˈd͡za/ /məɫ.ɫe.ə.bi.ɫiˈd͡za/ /məɫ.ɫe.ə.βi.ɫiˈd͡za/ v
maleabilizar

mal·leable /ma.ɫeˈa.βɫe/ /maɫ.ɫeˈa.bɫe/ /maɫ.ɫeˈab.bɫe/ /mə.ɫeˈa.βɫə/ /məɫ.ɫeˈab.bɫə/ adj
maleable

mal·lèol /maɫˈɫɛ.oɫ/ /maˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.uɫ/ /məˈɫɛ.uɫ/ n masc
maléolo

malària /maˈɫa.ɾi.a/ /məˈɫa.ɾi.ə/ n fem
malaria

malèfic /maˈɫɛ.fik/ adj masc
maléfico

malèficament /maˌɫɛ.fi.kaˈmen/ /maˌɫɛ.fi.kaˈment/ /məˌɫɛ.fi.kəˈmen/ /məˌɫɛ.fi.kəˈment/ adv
maléficamente

malèvol /maˈɫe.voɫ/ /maˈɫe.βoɫ/ /məˈɫɛ.voɫ/ /məˈɫɛ.vuɫ/ /məˈɫɛ.βuɫ/ adj masc
malévolo

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ n fem
malicia

mama /ˈma.ma/ /ˈma.mə/ n fem
mama
(col·loquial) mare

mamada /maˈma.ða/ /məˈma.ðə/ v
mamada

mamar /maˈma/ /maˈmaɾ/ /məˈma/ v
mamar
Xuclar amb els llavis i la llengua la llet de les mamelles.
(vulgarisme) Fer una fel·lació.
amorrar
(col·loquial) Beure a morro.

mamari /maˈma.ɾi/ /məˈma.ɾi/ adj masc
mamario

mamarratxo /ma.maˈra.t͡ʃo/ /mə.məˈra.t͡ʃo/ /mə.məˈra.t͡ʃu/ n masc
mamarracho

mamella /maˈme.ʎa/ /məˈme.ʎə/ n fem
mama

mamellam /ma.meˈʎam/ /mə.məˈʎam/ n masc
espetera

mameluc /ma.meˈɫuk/ /mə.məˈɫuk/ n masc
mameluco

mamilinció /ma.mi.ɫin.siˈo/ /mə.mi.ɫin.siˈo/ n fem
mamilingus

mamotejar /ma.mo.teˈd͡ʒa/ /ma.mo.teˈd͡ʒaɾ/ /ma.mo.teˈʒa/ /mə.mo.təˈd͡ʒa/ /mə.mu.təˈʒa/ v
mamujar

mamperlà /mam.peɾˈɫa/ /məm.pərˈɫa/ n masc
mamperlán

mamut /maˈmut/ /məˈmut/ n masc
mamut

mamífer /maˈmi.feɾ/ n masc
mamífero

manada /maˈna.ða/ /məˈna.ðə/ n fem
manojo
Quantitat que cap en una mà.
manoteo
Acció feta amb la mà.

manador /ma.naˈðo/ /ma.naˈðoɾ/ /mə.nəˈðo/ adj masc
mandante

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ n masc
mandamiento
Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

manar /maˈna/ /maˈnaɾ/ /məˈna/ v
mandar
Donar ordres.
Exercir l'autoritat sobre alguna cosa.

manat /maˈnat/ /məˈnat/ n masc
manojo
manat

manatí africà n masc
vaca marina del África

manatí amazònic n masc
vaca marina del Amazonas

manatí del Carib n masc
vaca marina del Caribe

mancança /maŋˈkan.sa/ /məŋˈkan.sə/ n fem
falta

mancar /maŋˈka/ /maŋˈkaɾ/ /məŋˈka/ v
carecer
(seguit de la preposició de) No haver-n'hi prou, d'una cosa necessària.
faltar
No estar complet.
amainar
Disminuir la força del vent.

manco /ˈmaŋ.ko/ /ˈmaŋ.ku/ adj masc
manco

mancomunar /maŋ.ko.muˈna/ /maŋ.ko.muˈnaɾ/ /məŋ.ko.muˈna/ /məŋ.ku.muˈna/ v
mancomunar

mandala /manˈda.ɫa/ /mənˈda.ɫə/ n
mandala
Obra artística en relleu o dibuixada, típicament circular, normalment composta en bona part per formes repetides i equidistants, pensada per objectius místics i usada especialment en l'hinduisme i el budisme.

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ n fem
mandarina

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ adj masc
mandarín

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ n masc
mandarín
Alt funcionari de la Xina imperial.
(només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandat /manˈdat/ /mənˈdat/ n masc
mandato

mandolina /man.doˈɫi.na/ /mən.doˈɫi.nə/ /mən.duˈɫi.nə/ n fem
mandolina

mandonguilla /man.doŋˈɡi.ʎa/ /mən.doŋˈɡi.ʎə/ /mən.duŋˈɡi.ʎə/ n fem
albóndiga

mandra /ˈman.dɾa/ /ˈman.dɾə/ n fem
pereza
Peresa, manca de ganes de fer res.

mandrejar /man.dɾeˈd͡ʒa/ /man.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /man.dɾeˈʒa/ /mən.dɾəˈd͡ʒa/ /mən.dɾəˈʒa/ v
gandulear
Actuar amb mandra, sense pressa, no atenent a les obligacions.

mandrinar /man.dɾiˈna/ /man.dɾiˈnaɾ/ /mən.dɾiˈna/ v
mandrilar

mandrosament /manˌdɾo.zaˈmen/ /manˌdɾo.zaˈment/ /mənˌdɾo.zəˈmen/ /mənˌdɾo.zəˈment/ adv
perezosamente

mandró /manˈdɾo/ /mənˈdɾo/ n masc
honda

manduca /manˈdu.ka/ /mənˈdu.kə/ n fem
manduca

manducar /man.duˈka/ /man.duˈkaɾ/ /mən.duˈka/ v
manducar

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ n fem
mandíbula

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ adj
entremitido
Que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ n neut
entremitido
Persona que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

maneflejar /ma.ne.fɫeˈd͡ʒa/ /ma.ne.fɫeˈd͡ʒaɾ/ /ma.ne.fɫeˈʒa/ /mə.nə.fɫəˈd͡ʒa/ /mə.nə.fɫəˈʒa/ v
entremeterse

manegar /ma.neˈɣa/ /ma.neˈɣaɾ/ /mə.nəˈɣa/ v
arreglar
Arranjar un afer.

maneguí /ma.neˈɣi/ /mə.nəˈɣi/ n masc
manguito
Mànega o cilindre de pell oberta pels dos caps per abrigar les mans.
Mitja mànega per protegir el vestit.
maneguito
(futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se l'avantbraç.

maneig /maˈnet͡ʃ/ /məˈnət͡ʃ/ /məˈnɛt͡ʃ/ n masc
manejo

manejar /ma.neˈd͡ʒa/ /ma.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ v
manejar
Usar alguna cosa o fer-la anar amb les mans.
(pronominal) Moure's, fer diligències hàbilment.

manera /maˈne.ɾa/ /məˈne.ɾə/ n fem
manera

manescal /ma.nesˈkaɫ/ /mə.nəsˈkaɫ/ n masc
albéitar
(històric) Persona encarregada de la cura dels animals, especialment els cavalls.

maneta /maˈne.ta/ /məˈnə.tə/ /məˈnɛ.tə/ n masc
manita
Mà petita.
manecilla
Peça dels rellotges analògics que assenyala les hores o els minuts.
Peça d'algunes màquines que, en accionar-la es posa en marxa el mecanisme.

manetes /maˈne.tes/ /məˈnə.təs/ /məˈnɛ.təs/ adj
manitas
Que té gran habilitat en fer o arreglar coses.

manetes /maˈne.tes/ /məˈnə.təs/ /məˈnɛ.təs/ n neut
manitas
Aquell que té gran habilitat en fer o arreglar coses.

mangaka /maŋˈɡa.ka/ /məŋˈɡa.kə/ n masc
mangaka

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ n masc
manganeso

mango /ˈmaŋ.ɡo/ /ˈmaŋ.ɡu/ n masc
mango

mania /maˈni.a/ /məˈni.ə/ n fem
manía

manicomi /ma.niˈkɔ.mi/ /mə.niˈkɔ.mi/ n masc
manicomio

manicord /ma.niˈkɔɾt/ /mə.niˈkɔrt/ n masc
manicordio

manifassejar /ma.ni.fa.seˈd͡ʒa/ /ma.ni.fa.seˈd͡ʒaɾ/ /ma.ni.fa.seˈʒa/ /mə.ni.fə.səˈd͡ʒa/ /mə.ni.fə.səˈʒa/ v
mangonear
Manejar arbitràriament alguna cosa.

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ adj masc
mequetrefe
Entremaliat, bulliciós i de poc profit.
mangoneador
Que manifasseja.

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ n masc
mangoneador
Qui manifasseja.

manifasseria /ma.ni.fa.seˈɾi.a/ /mə.ni.fə.səˈɾi.ə/ n fem
oficiosidad

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ n fem
manifestación

manifestament /ma.niˌfes.taˈmen/ /ma.niˌfes.taˈment/ /mə.niˌfes.təˈmen/ /mə.niˌfes.təˈment/ adv
manifiestamente

manifestar /ma.ni.fesˈta/ /ma.ni.fesˈtaɾ/ /mə.ni.fəsˈta/ v
manifestar
Descobrir, donar a conèixer una cosa oculta.

manilla /maˈni.ʎa/ /məˈni.ʎə/ n fem
esposa
Anell de ferro que es posa al voltant del puny i que sovint va lligat a un altre posat a l'altre puny, amb els quals es retenen els presoners.
malilla
(joc de cartes) botifarra
brazalete
Anell de ferro que es posa al canell com a ornament; braçalet.
verículo
(arcaisme) Petit estoig on s'hi posa l'hòstia; vericle.

maniobra /ma.niˈɔ.βɾa/ /mə.niˈɔ.βɾə/ n fem
maniobra
operació manual per fer anar un instrument o màquina
acció per governar i manejar una embarcació
(militar) operació d'un cos militar en combat
(figuradament) estratagema per aconseguir un fi

maniobrar /ma.ni.oˈbɾaɾ/ /ma.ni.oˈβɾa/ /mə.ni.oˈbɾa/ /mə.ni.uˈbɾa/ /mə.ni.uˈβɾa/ v
maniobrar
Operar amb les mans instruments o màquines.
(militar) Fer operacions destinades al combat, maniobres.

manipulació /ma.ni.pu.ɫa.siˈo/ /mə.ni.pu.ɫə.siˈo/ n fem
manipulación

manipular /ma.ni.puˈɫa/ /ma.ni.puˈɫaɾ/ /mə.ni.puˈɫa/ v
manipular
Operar amb les mans sobre un aparell, un producte.
Influir, alterar de forma interessada.

maniqueisme /ma.ni.keˈiz.me/ /mə.ni.kəˈiz.mə/ n masc
maniqueísmo

maniqueu /ma.niˈkɛw/ /mə.niˈkɛw/ adj masc
maniqueo
Seguidor del maniqueisme, radical, extremista.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ n masc
maniquí
Figura que representa una persona i usada per pintors, escultors, sastres i modistes per la seva feina.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ n neut
maniquí
Persona que fa de model per a sastres i modistes.

manlleu /maɲˈʎew/ /məɲˈʎew/ n masc
préstamo
Acció i efecte de manllevar.
(lingüística) Lèxic originari d’una llengua que s’integra en una altra llengua.

manlleutar /maɲ.ʎewˈta/ /maɲ.ʎewˈtaɾ/ /məɲ.ʎəwˈta/ v
afianzar

manobre /maˈnɔ.bɾe/ /məˈnɔ.bɾə/ n neut
peón

manoll /maˈnoʎ/ /məˈnoj/ /məˈnoʎ/ n masc
manojo

manovella /ma.noˈve.ʎa/ /ma.noˈβe.ʎa/ /mə.noˈve.ʎə/ /mə.nuˈve.ʎə/ /mə.nuˈβe.ʎə/ n fem
manivela

manquejar /maŋ.keˈd͡ʒa/ /maŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /maŋ.keˈʒa/ /məŋ.kəˈd͡ʒa/ /məŋ.kəˈʒa/ v
escasear

mans /ˈmans/ adj masc
manso
Referit als animals, dòcil, domesticat.

mans /ˈmans/ n fem
mano
(futbol) Falta intencionada consistent a tocar la pilota amb el braç o la mà.

mansió /man.siˈo/ /mən.siˈo/ n masc
mansión

mansoi /manˈsɔj/ /mənˈsɔj/ adj masc
manso

mant /ˈman/ /ˈmant/ adj masc
cuantioso

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ n fem
manta cobija
Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.
manta
Peix de la família dels mobúlids de cos romboïdal fins a 5,5 m de llargada i 3,5 m d'amplada (Mobula mobular).

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ n fem
mantequilla manteca

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ n masc
manto

mantellina /man.teˈʎi.na/ /mən.təˈʎi.nə/ n fem
mantilla
Peça de roba fina usada per dones per a cobrir-se el cap.
raya mariposa
(peixos) Peix de la família dels gimnúrids, de cos romboïdal fins a 4 m de llarg (Gymnura altavela).

manteniment /man.te.niˈmen/ /man.te.niˈment/ /mən.tə.niˈmen/ /mən.tə.niˈment/ n masc
mantenimiento

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ v
mantener
Conservar una cosa en el seu estat, sense que s'alteri.
Donar continuïtat, prosseguir una acció o actitud començada.
Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

mantornar /man.torˈna/ /man.toɾˈna/ /man.toɾˈnaɾ/ /mən.toɾˈna/ /mən.turˈna/ v
binar

manual /ma.nuˈaɫ/ adj
manual
Relatiu a la mà.

manual /ma.nuˈaɫ/ n masc
manual
Compendi del saber d'una àrea, especialment destinat a l'ensenyament.

manualitat /ma.nu.a.ɫiˈtat/ /mə.nu.ə.ɫiˈtat/ n fem
manualidad

manuella /ma.nuˈe.ʎa/ /mə.nuˈe.ʎə/ n fem
mancuerna
(esports) Barra curta amb pesos en els extrems per manejar amb una mà i fer exercicis.
manuella
(tecnologia) Barra per fer rodar un torn, un argue.

manufactura /ma.nu.fakˈtu.ɾa/ /mə.nu.fəkˈtu.ɾə/ n fem
manufactura

manufacturar /ma.nu.fak.tuˈɾa/ /ma.nu.fak.tuˈɾaɾ/ /mə.nu.fək.tuˈɾa/ v
manufacturar

manumetre /ma.nuˈme.tɾe/ /mə.nuˈmə.tɾə/ /mə.nuˈmɛ.tɾə/ v
manumitir

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ n masc
manuscrito

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ n fem
fuelle

manxar /maɲˈt͡ʃa/ /maɲˈt͡ʃaɾ/ /məɲˈʃa/ v
afollar

manxiula /maɲˈt͡ʃiw.ɫa/ /məɲˈʃiw.ɫə/ n fem
vejigatorio
(medicina) Pegat de cantàrides o altra cosa que alça bombolles.

manxurià /maɲ.t͡ʃu.ɾiˈa/ /məɲ.ʃu.ɾiˈa/ adj masc
manchú
Relatiu o pertanyent a Manxúria.

manxurià /maɲ.t͡ʃu.ɾiˈa/ /məɲ.ʃu.ɾiˈa/ n masc
manchú
Persona que habita o és originària de Manxúria.

manya /ˈma.ɲa/ /ˈma.ɲə/ n fem
maña

manyac /maˈɲak/ /məˈɲak/ adj masc
manso

manyac /maˈɲak/ /məˈɲak/ n masc
manso
Moltó o ovella preferida del pastor, menys esquerp que els altres animals del ramat.

manyeria /ma.ɲeˈɾi.a/ /mə.ɲəˈɾi.ə/ n fem
cerrajería

manyuclar /ma.ɲuˈkɫa/ /ma.ɲuˈkɫaɾ/ /mə.ɲuˈkɫa/ v
manosear

manyà /maˈɲa/ /məˈɲa/ n masc
cerrajero

mançanilla /man.saˈni.ʎa/ /mən.səˈni.ʎə/ n fem
manzanilla

maníac /maˈni.ak/ /məˈni.ək/ adj masc
maníaco

maonès /ma.oˈnes/ /mə.oˈnəs/ /mə.uˈnɛs/ adj masc
mahonés

maori /maˈɔ.ɾi/ adj
maorí
Relatiu o pertanyent als nadius de Nova Zelanda o la seva llengua.

maori /maˈɔ.ɾi/ n neut
maorí
Persona que pertany al poble natiu Nova Zelanda.
(només singular) Llengua austronèsica pròpia del poble maori.

mapa /ˈma.pa/ n masc
mapa

mapa cognitiu n masc
mapa cognitivo

mapa conceptual n masc
mapa conceptual

mapa d'il·luminació n masc
lightmap

mapa de bits n masc
mapa de bits

mapa de textura n masc
mapa de textura

mapa escolar n masc
mapa escolar
Representació sobre una superfície plana de la superfície de la Terra o d'una part d'ella segons una escala donada, especialment elaborada i preparada per a utilitzar-la a les escoles.
Instrument per a la planificació educativa i escolar que té com a utilitat principal aportar de manera ordenada i sistemàtica dades quantitatives sobre la població escolar, els centres educatius i la seva distribució en el territori.

mapa mut n masc
mapa mudo

mapamundi /ˌma.paˈmun.di/ /ˌma.pəˈmun.di/ n masc
mapamundi

mapar /maˈpa/ /maˈpaɾ/ /məˈpa/ v
mapear

mapatge /maˈpa.d͡ʒe/ /məˈpad.ʒə/ n masc
mapeo

mapatge MIP n masc
mapeado MIP

mapatge d'entorn n masc
environment mapping

mapatge de relleu n masc
bump mapping

mapatge de textura n masc
diseño de texturas

maquetar /ma.keˈta/ /ma.keˈtaɾ/ /mə.kəˈta/ v
maquetar

maquiavel·lisme /ma.ki.a.veɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeˈɫiz.me/ /mə.ki.ə.vəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəˈɫiz.mə/ n masc
maquiavelismo

maquiavèl·lic /ma.ki.aˈvɛɫ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈvɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛɫ.ɫik/ adj
maquiavélico

maquillar /ma.kiˈʎa/ /ma.kiˈʎaɾ/ /mə.kiˈʎa/ v
maquillar

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ n masc
maquillaje
Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

maquinar /ma.kiˈna/ /ma.kiˈnaɾ/ /mə.kiˈna/ v
maquinar

maquinari /ma.kiˈna.ɾi/ /mə.kiˈna.ɾi/ n masc
equipo

maquineta /ma.kiˈne.ta/ /mə.kiˈnə.tə/ /mə.kiˈnɛ.tə/ n fem
sacapuntas
Petit utensili per a fer punta al llapis, consistent en un receptacle on hi ha fixada una làmina d'acer esmolat.

maquinària /ma.kiˈna.ɾi.a/ /mə.kiˈna.ɾi.ə/ n fem
maquinaria

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ n
mar

mar arrissada n fem
mar rizada

mar brava n fem
mar muy gruesa

mar desfeta n fem
mar arbolada

mar enorme n fem
mar enorme

mar molt alta n fem
mar montañosa

mar plana n fem
mar llana

maraca /maˈɾa.ka/ /məˈɾa.kə/ n fem
maraca

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ n fem
esmeralda

maratonejar /ma.ɾa.to.neˈd͡ʒa/ /ma.ɾa.to.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.ɾa.to.neˈʒa/ /mə.ɾə.to.nəˈd͡ʒa/ /mə.ɾə.tu.nəˈʒa/ v
maratonear
Mirar molts episodis seguits d’una sèrie de televisió o seqüeles de pel·lícules.
Córrer una marató.

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ n fem
maratón

marbrar /marˈβɾa/ /maɾˈbɾaɾ/ /maɾˈβɾa/ /mərˈbɾa/ v
vetear

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ n masc
mármol

marc /ˈmark/ n masc
marco
Antiga unitat monetària d’Alemanya.
Bastiment decoratiu i de protecció al voltant d'un objecte.

marc curricular n masc
marco curricular

marc teòric n masc
marco teórico

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ n fem
marca
Senyal que un objecte deixa en un altre.
Paraula, símbol o ambdós alhora que identifiquen un producte o servei i que sovint pretenen fer-los més atractius per al seu potencial destinatari.
(antigament) Territori fronterer amb l'enemic.

marca de tir n fem
marca de tiro

marcadament adv
marcadamente
De manera marcada

marcador /mar.kaˈðo/ /maɾ.kaˈðoɾ/ /mər.kəˈðo/ n masc
marcador
(esports de pilota) Jugador que segueix de prop els moviments d'un adversari en el transcurs d'un partit per impedir-li al màxim la participació en les accions ofensives del seu equip.
contador
(pilota basca) Auxiliar encarregat de comptar els punts o les faltes durant un partit.

marcador d'intents n masc
marcador de downs

marcador de bola n masc
marcador de bola

marcador de taula n masc
marcador de mesa

marcapassos /ˌmar.kəˈpa.sus/ /ˌmaɾ.kaˈpa.sos/ /ˌmaɾ.kəˈpa.sos/ n masc
marcapasos

marcar /marˈka/ /maɾˈkaɾ/ /mərˈka/ v
marcar
Posar senyal o marca en alguna cosa per a distingir-la d'altres.
(esports de pilota) Aconseguir un gol fent entrar la pilota, la bola o el disc a la porteria contrària en el transcurs d'un partit.
(telecomunicacions) Seleccionar en un telèfon el número corresponent per trucar a algú.
cubrir
(esports de pilota) Seguir de prop els moviments d'un adversari per impedir-li al màxim la participació en les accions ofensives del seu equip.

marcar una correguda v
anotar una carrera

marcatge /maɾˈka.d͡ʒe/ /mərˈka.d͡ʒə/ n masc
marcaje

marcatge en flotació n masc
marcaje flotante

marcatge estret n masc
marcaje estrecho

marcatge individual n masc
marcaje hombre a hombre

marcatge mixt n masc
marcaje combinado

marcatge per zones n masc
marcaje por zonas

marcatge visual n masc
marcaje visual

marcejar /mar.seˈʒa/ /maɾ.seˈd͡ʒa/ /maɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /mər.səˈʒa/ /məɾ.səˈd͡ʒa/ v
marcear

marcenc /marˈseŋ/ /maɾˈseŋ/ /maɾˈseŋk/ /mərˈsɛŋ/ /mərˈsɛŋk/ /məɾˈsəŋk/ adj masc
marceño

marcialment /mar.siˌaɫˈmen/ /maɾ.siˌaɫˈmen/ /maɾ.siˌaɫˈment/ /mər.siˌaɫˈmen/ /məɾ.siˌaɫˈment/ adv
marcialmente

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ adj masc
marciano
Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ n masc
marciano
Habitant del planeta Mart.
Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ n fem
madre
Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ n fem
marea

maregassa /ma.ɾeˈɣa.sa/ /mə.ɾəˈɣa.sə/ n fem
mar gruesa

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ n masc
mareo

marejar /ma.ɾeˈd͡ʒa/ /ma.ɾeˈʒa/ /mə.ɾəˈd͡ʒa/ /mə.ɾəˈʒa/ v
marear

marejol /ma.ɾeˈd͡ʒɔɫ/ /ma.ɾeˈʒɔɫ/ n masc
marejadilla

mareperla /ˌma.ɾeˈpɛr.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫɛ/ /ˌma.ɾəˈpɛr.ɫə/ n fem
madreperla

maresme /maˈɾez.me/ /məˈɾəz.mə/ /məˈɾɛz.mə/ n masc
marisma

marfondre /maɾˈfon.dɾe/ /mərˈfon.dɾə/ v
extenuar

marfuga /maɾˈfu.ɣa/ /mərˈfu.ɣə/ n fem
morriña

marfull /maɾˈfuʎ/ /mərˈfuʎ/ n masc
durillo

margalló /maɾ.ɣaˈʎo/ /mər.ɡəˈʎo/ n masc
palmito

margar /marˈɣa/ /maɾˈɣa/ /maɾˈɣaɾ/ /mərˈɡa/ v
margar

margarida /maɾ.ɣaˈɾi.ða/ /mər.ɡəˈɾi.ðə/ n fem
margarita

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ n masc
margen

marginació n fem
marginación

marginal /maɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /mər.ʒiˈnaɫ/ adj
marginal

marginar /mar.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈnaɾ/ /mər.ʒiˈna/ v
marginar
Establir la distància que ocuparan els marges en un escrit.
Excloure un grup social a una o diverses persones.

marginat /maɾ.d͡ʒiˈnat/ /mər.ʒiˈnat/ adj masc
marginado

marialluïsa /maˌɾi.a.ʎuˈi.za/ /məˌɾi.ə.ʎuˈi.zə/ n fem
cedrón hierba luisa

maridar /ma.ɾiˈða/ /ma.ɾiˈðaɾ/ /mə.ɾiˈða/ v
maridar
Casar una dona, prendre marit.

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n fem
mariquita vaca de San Antón
Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n masc
mariquita afeminado
(despectiu) Home homosexual.

marina /məˈɾi.nə/ n fem
marina
Obra artística gràfica, que té com a tema central el paisatge marítim.
Part de l'exèrcit d'un país dedicat a la seva flota, inclosos edificis, personal (fins i tot el de terra), embarcacions i avions embarcats.

marinar /ma.ɾiˈna/ /ma.ɾiˈnaɾ/ /mə.ɾiˈna/ v
marinar

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ adj masc
marinero
Relatiu al mar o a la marina.

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ n masc
marinero
En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marineria /ma.ɾi.neˈɾi.a/ /mə.ɾi.nəˈɾi.ə/ n fem
marineria
Tripulació d'una embarcació que en la escala de comandament està per sota dels oficials.

marisc /maˈɾisk/ /məˈɾisk/ n masc
marisco

mariscal /ma.ɾisˈkaɫ/ /mə.ɾisˈkaɫ/ n masc
mariscal

marit /maˈɾit/ n masc
marido esposo

marital /ma.ɾiˈtaɫ/ /mə.ɾiˈtaɫ/ adj
marital

mark Interjection
mark

marlota /marˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.tɔ/ /mərˈɫɔ.tə/ n fem
marlota

marmanya /maɾˈma.ɲa/ /mərˈma.ɲə/ n fem
vendeja

marmanyer /mar.maˈɲe/ /maɾ.maˈɲeɾ/ /mər.məˈɲe/ n masc
regatón

marmessor /mar.meˈso/ /maɾ.meˈsoɾ/ /mər.məˈso/ n masc
albacea

maroma /maˈɾo.ma/ /məˈɾo.mə/ n fem
maroma

maror /maˈɾo/ /maˈɾoɾ/ /məˈɾo/ n fem
marejada

marquesa /maɾˈke.za/ /mərˈkɛ.zə/ n fem
marquesa

marquesat /maɾ.keˈzat/ /məɾ.kəˈzat/ n masc
marquesado

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ n masc
marqués

marraix /maˈrajʃ/ /məˈraʃ/ n masc
cailón tiburón cailón

marrameu /ma.raˈmɛw/ /mə.rəˈmɛw/ n masc
marramao

marranejar /ma.ra.neˈd͡ʒa/ /ma.ra.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.ra.neˈʒa/ /mə.rə.nəˈd͡ʒa/ /mə.rə.nəˈʒa/ v
berrear

marrec /maˈrɛk/ n masc
mocoso
Nen petit (emprat generalment amb to de superioritat per part del qui parla).

marrit /maˈrit/ /məˈrit/ adj masc
triste

marroquineria /ma.ro.ki.neˈɾi.a/ /mə.ro.ki.nəˈɾi.ə/ /mə.ru.ki.nəˈɾi.ə/ n fem
marroquinería

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ adj masc
marroquí
Relatiu o pertanyent al Marroc.

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ n masc
marroquí
(gentilici) Individu natural del Marroc.

marrà /maˈra/ /məˈra/ adj masc
marrano
Persona bruta.

marrà /maˈra/ /məˈra/ n masc
morueco carnero
Mascle de l'ovella.

marràs /maˈras/ /məˈras/ n masc
marrazo

marró /maˈro/ adj
marrón castaño
D'un color propi de la castanya.

marró /maˈro/ n masc
marrón
Color castany.

marsellès /maɾ.seˈʎes/ /mər.səˈʎɛs/ /məɾ.səˈʎəs/ adj masc
marsellés
Relatiu o pertanyent a Marsella.

marsellès /maɾ.seˈʎes/ /mər.səˈʎɛs/ /məɾ.səˈʎəs/ n masc
marsellés
Persona que habita o és originària de Marsella.

marsopa /maɾˈso.pa/ /mərˈso.pə/ n fem
marsopa común

marsopa d'ullera n fem
marsopa de anteojos

marsopa de Burmeister n fem
marsopa espinosa

marsopa de Califòrnia n fem
vaquita

marsopa de Dall n fem
marsopa de Dall

marsopa negra n fem
marsopa lisa

marsopes /maɾˈso.pes/ /mərˈso.pəs/ n fem
marsopas

martell /maɾˈteʎ/ n masc
martillo
Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martellejar /mar.te.ʎeˈʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /mər.tə.ʎəˈʒa/ /məɾ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ v
martillar

martingala /maɾ.tiŋˈɡa.ɫa/ /mər.tiŋˈɡa.ɫə/ n fem
garrama
En les cavalleries ensellades, corretja estreta que agafa la cingla i segueix fins a la gola on s'agafa a altres corretges i que té per funció la de limitar el moviment amunt i avall del cap de l'animal.
martingala
En el joc del monte, certa aposta de tres cartes contra una altra.

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ n masc
martirio

martiritzar /mar.ti.ɾiˈd͡za/ /maɾ.ti.ɾiˈza/ /maɾ.ti.ɾiˈzaɾ/ /mər.ti.ɾiˈd͡za/ v
martirizar
Turmentar en odi de la fe catòlica o per defensa de la fe o alguna virtut.

marxa /ˈmaɾ.t͡ʃa/ n fem
chaza
Acció de marxar, desplaçar-se, un grup de persones.

marxapeu /ˌmar.ʃəˈpɛw/ /ˌmaɾ.t͡ʃaˈpɛw/ n masc
estribo
Estrep per pujar o baixar d’un vehicle.
marchapié
(nàutica) Corda mantinguda estable amb uns estreps per on els mariners hi transiten durant les maniobres.

marxar /marˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃaɾ/ /mərˈʃa/ v
marchar
Desfilar.
Una màquina, anar, rutllar
(castellanisme) Anar-se'n, partir d'un lloc.

marxista /maɾkˈsis.ta/ /maɾkˈsis.te/ /mərkˈsis.tə/ adj
marxista

març /ˈmals/ /ˈmars/ n masc
marzo
Tercer mes de l'any.

marès /maˈɾes/ /məˈɾəs/ /məˈɾɛs/ n masc
marés
Tipus de roca sedimentària arenosa, abundant a les Illes Balears, que és fàcil de treballar.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ adj masc
marino
Relatiu al mar.
Blau fosc.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ n masc
marino
Persona que viu del mar, tripulant d'un vaixell.

marítim /maˈɾi.tim/ /məˈɾi.tim/ adj masc
marítimo
Pertanyent o relacionat amb el mar.

mascara /masˈka.ɾa/ /məsˈka.ɾə/ n fem
tiznón
Taca feta amb fum, tinta, sutge, etc.
tizne
Allò que mascara, com el sutge, etc.

mascarada /mas.kaˈɾa.ða/ /məs.kəˈɾa.ðə/ n fem
tiznón
Taca de mascara.
mascarada
Conjunt de màscares en un ball o sarau.

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ adj masc
macho
vigorós, amb qualitats virils

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ n masc
macho
Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.
Peça que encaixa dins d'una altra com una clau en la seva femella.
varón
En l'ésser humà, l'home.
morterete
Petita peça de ferro amb el seu polvorí per a fer salva en les festivitats.

masclet /masˈkɫet/ /məsˈkɫət/ /məsˈkɫɛt/ n masc
perilla
Barba petita que només abasta el mentó.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ n masc
machismo

mascota /masˈkɔ.ta/ /masˈkɔ.tɔ/ /məsˈkɔ.tə/ n fem
mascota

masculinitzar /mas.ku.ɫi.niˈd͡za/ /mas.ku.ɫi.niˈza/ /mas.ku.ɫi.niˈzaɾ/ /məs.ku.ɫi.niˈd͡za/ v
masculinizar

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ adj masc
masculino
Que pertany al mascle.
Metafòricament, dit de les expressions o estil de molta energia.

masegar /ma.zeˈɣa/ /ma.zeˈɣaɾ/ /mə.zəˈɣa/ v
machucar

masia /maˈzi.a/ /məˈzi.ə/ n fem
caserío

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ n fem
mazmorra

masoquisme /ma.zoˈkiz.me/ /mə.zoˈkiz.mə/ /mə.zuˈkiz.mə/ n masc
masoquismo

masover /ma.zoˈveɾ/ /ma.zoˈβe/ /ma.zoˈβeɾ/ /mə.zoˈve/ /mə.zuˈve/ /mə.zuˈβe/ n masc
masadero

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ adv
demasiado
En quantitat excessiva.

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
masa
Agregació de partícules.
Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.
Aplec de persones sense diferenciar.

massacrar /ma.saˈkɾa/ /ma.saˈkɾaɾ/ v
masacrar

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ n fem
masacre

massejar /ma.seˈd͡ʒa/ /ma.seˈd͡ʒaɾ/ /ma.seˈʒa/ /mə.səˈd͡ʒa/ /mə.səˈʒa/ v
haber demasiado

massificació a les aules n fem
masificación de las aulas

massificar /ma.si.fiˈka/ /ma.si.fiˈkaɾ/ /mə.si.fiˈka/ v
masificar

massilla /maˈsi.ʎa/ /məˈsi.ʎə/ n fem
masilla
Màstic de blanc d'Espanya i d’oli de llinosa usat per a tapar forats o esquerdes de la fusta i per subjectar vidres als muntants.

massillar /ma.siˈʎa/ /ma.siˈʎaɾ/ /mə.siˈʎa/ v
enmasillar

massissar /ma.siˈsa/ /ma.siˈsaɾ/ /mə.siˈsa/ v
macizar

massiu /maˈsiw/ adj masc
masivo

massé n masc
massé

massís /maˈsis/ adj masc
macizo

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ v
masticar mascar
Trinxar el menjar amb les dents.

mastegatatxes /masˌte.ɣaˈta.t͡ʃes/ /məsˌtə.ɣəˈta.t͡ʃəs/ /məsˌtɛ.ɣəˈta.t͡ʃəs/ n masc
papamoscas

mastegatatxes /masˌte.ɣaˈta.t͡ʃes/ /məsˌtə.ɣəˈta.t͡ʃəs/ /məsˌtɛ.ɣəˈta.t͡ʃəs/ n neut
refunfuñador

masteguera /mas.teˈɣe.ɾa/ /məs.təˈɣe.ɾə/ n fem
achichoria
Cichorium intybus o xicoira.

masteler /mas.teˈɫe/ /mas.teˈɫeɾ/ /məs.təˈɫe/ n masc
mastelero

masteritzar /mas.te.ɾiˈd͡za/ /mas.te.ɾiˈza/ /mas.te.ɾiˈzaɾ/ /məs.tə.ɾiˈd͡za/ v
masterizar

masticar /mas.tiˈka/ /mas.tiˈkaɾ/ /məs.tiˈka/ v
masticar
mastegar

mastigonema /mas.ti.ɣoˈne.ma/ /məs.ti.ɣuˈnɛ.mə/ n fem
mastigonema

mastologia /mas.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mas.to.ɫoˈʒi.a/ /məs.to.ɫoˈʒi.ə/ /məs.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
mamiferología
(zoologia) Ciència que estudia els mamífers.
mastología
(medicina) Branca de la medicina que es ocupa de la mamella.

mastoïdal /mas.to.iˈðaɫ/ /məs.to.iˈðaɫ/ /məs.tu.iˈðaɫ/ adj
mastoideo

masturbació /mas.tuɾ.ba.siˈo/ /məs.tur.bə.siˈo/ n fem
masturbación

masturbar /mas.turˈβa/ /mas.tuɾˈbaɾ/ /mas.tuɾˈβa/ /məs.turˈba/ v
masturbar

mastí /masˈti/ /məsˈti/ n masc
mastín

mat /ˈmat/ adj
mate
Sense brillantor.

mat /ˈmat/ n masc
mate
(escacs) Escac al rei definitiu, de manera que aquest no se'n pot escapar en la següent jugada i la partida finalitza. Normalment s'usa l'expressió escac i mat.
kill
(bàdminton) Cop executat rematant el volant de manera brusca just per sobre la xarxa.

mata /ˈma.ta/ /ˈma.tə/ Interjection
dale ahí

mata /ˈma.ta/ /ˈma.tə/ n fem
mata

mata-segells /ˌma.ta.seˈd͡ʒeʎs/ /ˌma.ta.seˈd͡ʒeʎʃ/ /ˌma.ta.seˈʒeʎs/ /ˌma.tə.səˈʒeʎs/ n masc
matasellos

matabou /ˌma.taˈbɔw/ /ˌma.təˈβɔw/ n masc
adelfilla
Arbust mediterrani de la família de les umbel·líferes (Bupleurum fruticosum).

matadissa /ma.taˈði.sa/ /mə.təˈði.sə/ n fem
gran matanza

matafaluga /ma.ta.faˈɫu.ɣa/ /mə.tə.fəˈɫu.ɣə/ n fem
anís

matalàs /ma.taˈɫas/ n masc
colchón
Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.
(pilota basca) Part d'una paret situada més enllà de la xapa, sovint recoberta d'escuma o un altre material tou per a facilitar l'apreciació de la falta amb l'esmorteïment de la pilota.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ v
matar
Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ adj masc
mismo
Sense canvis.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ adv
propio
(posposat, emfàticament) Precisament, exactament.

matemàtic /ma.teˈma.tik/ /mə.təˈma.tik/ adj masc
matemático
Relatiu o pertanyent a les matemàtiques.

matemàtic /ma.teˈma.tik/ /mə.təˈma.tik/ n masc
matemático
Persona que es dedica professionalment a les matemàtiques.

matemàtica /ma.teˈma.ti.ka/ n fem
matemáticas
(normalment en plural) Ciència pura que tracta la quantitat i la forma amb les seves relacions i estructures.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ adj
material
Relatiu a la matèria.
Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ n masc
material
Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.
Estris necessaris per dur a terme una tasca.

material didàctic n masc
material curricular

materialitzar /ma.te.ɾi.a.ɫiˈd͡za/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈza/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡za/ v
materilizar

materialment /ma.te.ɾiˌaɫˈmen/ /ma.te.ɾiˌaɫˈment/ /mə.tə.ɾiˌaɫˈmen/ /mə.tə.ɾiˌaɫˈment/ adv
materialmente

matern /maˈtɛɾn/ /məˈtɛrn/ adj masc
materno
Relatiu a la mare.
De la part de la mare

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ adj
maternal
Relatiu a la mare.

maternalment /ma.terˌnaɫˈmen/ /ma.teɾˌnaɫˈmen/ /ma.teɾˌnaɫˈment/ /mə.tərˌnaɫˈmen/ /mə.təɾˌnaɫˈment/ adv
maternalmente

maternitzar /ma.ter.niˈd͡za/ /ma.teɾ.niˈza/ /ma.teɾ.niˈzaɾ/ /mə.tər.niˈd͡za/ v
maternizar

matinada /ma.tiˈna.ða/ /mə.tiˈna.ðə/ n fem
madrugada

matinal /ma.tiˈnaɫ/ /mə.tiˈnaɫ/ adj
matutino

matinejar /ma.ti.neˈd͡ʒa/ /ma.ti.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.ti.neˈʒa/ /mə.ti.nəˈd͡ʒa/ /mə.ti.nəˈʒa/ v
madrugar

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ n fem
maitines

matisar /ma.tiˈza/ /ma.tiˈzaɾ/ /mə.tiˈza/ v
matizar

matonaire n neut
requesonero

matraca /maˈtɾa.ka/ /məˈtɾa.kə/ n fem
carraca

matriarca /ma.tɾiˈaɾ.ka/ /mə.tɾiˈar.kə/ n fem
matriarca

matricidi /ma.tɾiˈsi.ði/ /mə.tɾiˈsi.ði/ n masc
matricidio

matricular /ma.tɾi.kuˈɫa/ /ma.tɾi.kuˈɫaɾ/ /mə.tɾi.kuˈɫa/ v
matricular
Inscriure a algú en una acadèmia, institut o similar.

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
matrimonio
Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matrimonialment /ma.tɾi.mo.niˌaɫˈmen/ /ma.tɾi.mo.niˌaɫˈment/ /mə.tɾi.mo.niˌaɫˈment/ /mə.tɾi.mu.niˌaɫˈmen/ adv
matrimonialmente

matrioixca /ma.tɾiˈojʃ.ka/ /mə.tɾiˈoʃ.kə/ n fem
matriushka

matriu /maˈtɾiw/ /məˈtɾiw/ n fem
matriz

matrícula /maˈtɾi.ku.ɫa/ /məˈtɾi.ku.ɫə/ n fem
matrícula
Registre de les persones inscrites en un mateix grup (alumnes d'una acadèmia, etc).

matrícula d'honor n fem
matrícula de honor

matrícula viva n fem
matrícula viva

matusser /ma.tuˈse/ /ma.tuˈseɾ/ /mə.tuˈse/ adj
chapucero

matxet /maˈt͡ʃet/ /məˈt͡ʃət/ /məˈt͡ʃɛt/ n masc
machete

matxucar /ma.t͡ʃuˈka/ /ma.t͡ʃuˈkaɾ/ /mə.t͡ʃuˈka/ v
machacar
Trossejar, esmicolar donant cops.

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ n fem
materia
Component de l'Univers que té una massa i un volum.
Tema d'un àmbit determinat del coneixement per a l'estudi o l'ensenyament.

matí /maˈti/ n masc
mañana

matís /maˈtis/ /məˈtis/ n masc
matiz
Variació d'una tonalitat.

mató /maˈto/ /məˈto/ n masc
requesón

maula /ˈmaw.ɫa/ /ˈmaw.ɫə/ n fem
maula
Artifici d’engany.

maula /ˈmaw.ɫa/ /ˈmaw.ɫə/ n neut
maula
Persona que oculta les seves intencions.

maurar /mawˈɾa/ /mawˈɾaɾ/ /məwˈɾa/ v
estrujar

maurità /maw.ɾiˈta/ /məw.ɾiˈta/ adj masc
mauritano
Relatiu o pertanyent a Mauritània.

maurità /maw.ɾiˈta/ /məw.ɾiˈta/ n masc
mauritano
Persona que habita o és originària de Mauritània.

maxil·la /makˈsi.ɫa/ /makˈsiɫ.ɫa/ /məkˈsi.ɫə/ /məkˈsiɫ.ɫə/ n masc
maxila

maximitzar /mak.si.miˈd͡za/ /mak.si.miˈza/ /mak.si.miˈzaɾ/ /mək.si.miˈd͡za/ v
maximizar

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
maza
Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
mazo
Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maçada /maˈsa.ða/ /məˈsa.ðə/ n fem
mazazo

maçolar /ma.soˈɫa/ /ma.soˈɫaɾ/ /mə.soˈɫa/ /mə.suˈɫa/ v
macear

maçó /maˈso/ /məˈso/ n masc
masón

maó /maˈo/ n masc
ladrillo

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ n masc
meandro

mec /ˈmɛk/ adj masc
lampiño
Sense pèl a la cara.

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ n masc
mecanismo

mecanisme de defensa n masc
mecanismo de defensa

mecanitzar /me.ka.niˈd͡za/ /me.ka.niˈza/ /me.ka.niˈzaɾ/ /mə.kə.niˈd͡za/ v
mecanizar

mecanografiar /me.ka.no.ɣɾa.fiˈa/ /me.ka.no.ɣɾa.fiˈaɾ/ /mə.kə.no.ɣɾə.fiˈa/ /mə.kə.nu.ɣɾə.fiˈa/ v
mecanografiar

mecenes /meˈse.nes/ /məˈsɛ.nəs/ n neut
mecenas

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ adj masc
mecánico

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ n fem
mecánica

mecànica de joc n fem
mecánica de juego

mecànicament /meˌka.ni.kaˈmen/ /meˌka.ni.kaˈment/ /məˌka.ni.kəˈmen/ /məˌka.ni.kəˈment/ adv
mecánicamente

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ n fem
medalla

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ adj masc
medo
De l’antiga regió de la Mèdia.

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ n masc
medo
Individu d’un poble irànic que va establir un imperi en l’Orient Mitjà.

medi /ˈmɛ.ði/ n masc
medio

mediació /me.ði.a.siˈo/ /mə.ði.ə.siˈo/ n fem
mediación

mediació cultural n fem
mediación cultural

mediació escolar n fem
mediación escolar

mediació familiar n fem
mediación familiar

mediador /me.ði.aˈðo/ /me.ði.aˈðoɾ/ /mə.ði.əˈðo/ n masc
mediador

medial /me.ðiˈaɫ/ /mə.ðiˈaɫ/ adj
medial

mediambiental /me.ði.am.bi.enˈtaɫ/ /mə.ði.əm.bi.ənˈtaɫ/ adj
medioambiental
relacionat amb el medi ambient

mediana /me.ðiˈa.na/ /mə.ðiˈa.nə/ n fem
mediana
(estadística) Dada d'un conjunt que se situa just al centre de la sèrie quan s'ordenen de menor a major i que, per tant, deixa el mateix nombre de dades a cada banda.
(geometria) En un triangle, recta que va des d'un vèrtex fins al punt mitjà del costat oposat.

mediar /me.ðiˈa/ /me.ðiˈaɾ/ /mə.ðiˈa/ v
mediar

mediat /me.ðiˈat/ /mə.ðiˈat/ adj masc
mediato

mediateca /me.ði.aˈte.ka/ /mə.ði.əˈtɛ.kə/ n fem
mediateca

mediatització /me.ði.a.ti.za.siˈo/ /me.ði.a.tid.za.siˈo/ /mə.ði.ə.tid.zə.siˈo/ n masc
mediatización

mediatitzar /me.ði.a.tiˈd͡za/ /me.ði.a.tiˈza/ /me.ði.a.tiˈzaɾ/ /mə.ði.ə.tiˈd͡za/ v
mediatizar

medicalitzar /me.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /me.ði.ka.ɫiˈza/ /me.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /mə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ v
medicalizar

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ n masc
medicamento

medicament orfe n masc
fármaco huérfano

medicar /me.ðiˈka/ /me.ðiˈkaɾ/ /mə.ðiˈka/ v
medicar

medicastre /me.ðiˈkas.tɾe/ /mə.ðiˈkas.tɾə/ n masc
medicastro

medicina /me.ðiˈsi.na/ n fem
medicina
Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medicinal /me.ði.siˈnaɫ/ /mə.ði.siˈnaɫ/ adj
medicinal

medieval /me.ði.eˈvaɫ/ /me.ði.eˈβaɫ/ /mə.ði.əˈvaɫ/ /mə.ði.əˈβaɫ/ adj
medieval
Relatiu a l'edat mitjana, període comprès entre la caiguda de l'imperi romà i el descobriment d'Amèrica aproximadament.

medina /meˈði.na/ /məˈði.nə/ n fem
medina

mediocre /me.ðiˈɔ.kɾe/ /mə.ðiˈɔ.kɾə/ adj
mediocre

mediocrement /me.ðiˌɔ.kɾeˈmen/ /me.ðiˌɔ.kɾeˈment/ /mə.ðiˌɔ.kɾəˈmen/ /mə.ðiˌɔ.kɾəˈment/ adv
mediocremente

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ n fem
meditación ensimismamiento
Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

meditar /me.ðiˈta/ /me.ðiˈtaɾ/ /mə.ðiˈta/ v
meditar

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ adj masc
mediterráneo

medul·la /meˈðu.ɫa/ /meˈðuɫ.ɫa/ /məˈðu.ɫə/ /məˈðuɫ.ɫə/ n fem
médula

medul·lar /me.ðuɫˈɫaɾ/ /me.ðuˈɫaɾ/ /mə.ðuɫˈɫar/ /mə.ðuɫˈɫaɾ/ /mə.ðuˈɫar/ adj
medular

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ n fem
medusa

mefistofèlic /me.fis.toˈfɛ.ɫik/ /mə.fis.toˈfɛ.ɫik/ /mə.fis.tuˈfɛ.ɫik/ adj masc
mefistofélico

megaduc /me.ɣaˈðuk/ /mə.ɣəˈðuk/ n masc
megaduque

megafil·le /me.ɣaˈfiɫ.ɫe/ /mə.ɣəˈfiɫ.ɫə/ n masc
megafilo

megafonia /me.ɣa.foˈni.a/ /mə.ɣə.fuˈni.ə/ n fem
megafonía

megalític /me.ɣaˈɫi.tik/ /mə.ɣəˈɫi.tik/ adj masc
megalítico

megalòpoli /me.ɣaˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.pu.ɫi/ n fem
megalópolis

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ n fem
mitad

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ n masc
meitnerio

mel n fem
miel

melancòlicament /me.ɫaŋˌkɔ.ɫi.kaˈmen/ /me.ɫaŋˌkɔ.ɫi.kaˈment/ /mə.ɫəŋˌkɔ.ɫi.kəˈmen/ /mə.ɫəŋˌkɔ.ɫi.kəˈment/ adv
melancólicamente

melanesi /me.ɫaˈnɛ.zi/ /mə.ɫəˈnɛ.zi/ adj masc
melanesio
Relatiu o pertanyent a Melanèsia o la seva llengua.

melanesi /me.ɫaˈnɛ.zi/ /mə.ɫəˈnɛ.zi/ n masc
melanesio
Persona que habita o és originària de Melanèsia.
(només singular) Grup de llengues parlades principalment a Melanèsia, Micronèsia i Nova Guinea.

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ n masc
melanoma

melca /ˈmeɫ.ka/ /ˈmɛɫ.kə/ n fem
sorgo

melcoratge /meɫ.koˈɾa.d͡ʒe/ /məɫ.koˈɾa.d͡ʒə/ /məɫ.kuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
mercurial

melena /meˈɫe.na/ /məˈɫɛ.nə/ n fem
melena

melindrejar /me.ɫin.dɾeˈd͡ʒa/ /me.ɫin.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /me.ɫin.dɾeˈʒa/ /mə.ɫin.dɾəˈd͡ʒa/ /mə.ɫin.dɾəˈʒa/ v
melindrear

melis /ˈmɛ.ɫis/ n masc
pino melis

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ n fem
mermelada

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ n fem
melodía

melodiosament /me.ɫo.ðiˌo.zaˈmen/ /me.ɫo.ðiˌo.zaˈment/ /mə.ɫo.ðiˌo.zəˈment/ /mə.ɫu.ðiˌo.zəˈmen/ adv
melodiosamente

melodramàticament /me.ɫo.ðɾaˌma.ti.kaˈmen/ /me.ɫo.ðɾaˌma.ti.kaˈment/ /mə.ɫo.ðɾəˌma.ti.kəˈment/ /mə.ɫu.ðɾəˌma.ti.kəˈmen/ adv
melodramáticamente

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ n fem
bazo

melva /ˈmɛɫ.va/ /ˈmɛɫ.və/ /ˈmɛɫ.βa/ /ˈmɛɫ.βə/ /ˈmɛɫ.βɛ/ n fem
melva

mel·lificar /me.ɫi.fiˈka/ /meɫ.ɫi.fiˈka/ /meɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mə.ɫi.fiˈka/ /məɫ.ɫi.fiˈka/ v
melificar

mel·liflu /meɫˈɫi.fɫu/ /meˈɫi.fɫu/ /məɫˈɫi.fɫu/ /məˈɫi.fɫu/ adj masc
melifluo

mel·lífer /meɫˈɫi.feɾ/ /meˈɫi.feɾ/ /məɫˈɫi.fər/ /məɫˈɫi.fəɾ/ /məˈɫi.fər/ adj masc
melífero

melé a 5 m n fem
melé a 5 m

melé espontània n fem
melé abierta

melé ordenada n fem
melé

melé pactada n fem
melé no disputada

melòdica /meˈɫɔ.ði.ka/ /məˈɫɔ.ði.kə/ n fem
melódica

melòfon /meˈɫɔ.fon/ /məˈɫɔ.fun/ n masc
melófono

melòman /meˈɫɔ.man/ /məˈɫɔ.mən/ n masc
melómano

meló /məˈɫo/ n masc
melón

mem /ˈmɛm/ n masc
meme
Entitat mínima de pensament.

membrana /memˈbɾa.na/ /məmˈbɾa.nə/ n fem
membrana

membrança /memˈbɾan.sa/ /məmˈbɾan.sə/ n fem
remembranza

membranós /mem.bɾaˈnos/ /məm.bɾəˈnos/ adj masc
membranoso
Que té forma o característiques d'una membrana.
Que té una o més membranes, en especial quan aquestes tenen un aspecte o importància rellevant.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n masc
miembro
Cadascuna de les quatre extremitats del cos.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n neut
miembro
Persona que forma part d'una organització, societat, etc.

memorablement /me.moˌɾa.bɫeˈment/ /me.moˌɾa.βɫeˈmen/ /me.moˌɾab.bɫeˈmen/ /mə.moˌɾab.bɫəˈment/ /mə.muˌɾa.βɫəˈmen/ /mə.muˌɾab.bɫəˈmen/ adv
memorablemente

memorisme n masc
memorismo

memoritzar /me.mo.ɾiˈd͡za/ /me.mo.ɾiˈza/ /me.mo.ɾiˈzaɾ/ /mə.mo.ɾiˈd͡za/ /mə.mu.ɾiˈd͡za/ v
memorizar

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ n fem
memoria

memòria USB n masc
lápiz de memoria

memòria de mosquit n
memoria de pez

memòria intermèdia n fem
buffer

mena /ˈme.na/ /ˈmə.nə/ /ˈmɛ.nə/ n fem
mena
Part d'una mina o rocalla d'on s'extreu un determinat mineral.
tipo
Classe que identifica un conjunt de propietats comunes de diverses coses.

menar /meˈna/ /meˈnaɾ/ /məˈna/ v
conducir

menarquia /me.naɾˈki.a/ n fem
menarquia

mencionar /men.si.oˈna/ /men.si.oˈnaɾ/ /mən.si.oˈna/ /mən.si.uˈna/ v
mencionar

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ n masc
mendelevio

mendicar /men.diˈka/ /men.diˈkaɾ/ /mən.diˈka/ v
mendigar

menejar /me.neˈd͡ʒa/ /me.neˈd͡ʒaɾ/ /me.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ v
menear

menester /me.nesˈte/ /me.nesˈteɾ/ /mə.nəsˈte/ n masc
menester

menestral /me.nesˈtɾaɫ/ /mə.nəsˈtɾaɫ/ n masc
menestral

menestralia /me.nes.tɾaˈɫi.a/ /mə.nəs.tɾəˈɫi.ə/ n fem
menestralía

menfot /meɱˈfot/ /məɱˈfot/ n neut
pasota

menfotisme /meɱ.foˈtiz.me/ /məɱ.foˈtiz.mə/ /məɱ.fuˈtiz.mə/ n masc
pasotismo

mengívol /meɲˈd͡ʒi.voɫ/ /meɲˈd͡ʒi.βoɫ/ /məɲˈʒi.voɫ/ /məɲˈʒi.vuɫ/ /məɲˈʒi.βuɫ/ adj masc
comestible
Que pot ser menjat sense complicacions.
comer
Que es menja fruint-ne.

meninge /meˈniɲ.d͡ʒe/ /məˈniɲ.ʒə/ n fem
meninge

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ n fem
meningitis

menisc /meˈnisk/ /məˈnisk/ n masc
menisco
(anatomia) Fibra cartilaginosa del genoll que proporciona sosteniment sota tensió i torsió.

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ adj masc
comedor
Que normalment menja molt.

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ n masc
comedor
Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.
Persona que menja molt.

menjador escolar n masc
comedor escolar

menjadora /meɲ.d͡ʒaˈðo.ɾa/ /məɲ.ʒəˈðo.ɾə/ n fem
comedero

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ n masc
comida
Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ v
comer
Ingerir aliments.

menjar ràpid n masc
comida rápida
(aliments) Menjar servit en un restaurant que té com a objectius el servei fugaç a bon preu.
fast food
(comerç) La dita classe de restaurant.

menjuc /meɲˈd͡ʒuk/ /məɲˈʒuk/ n masc
tentempié

menor d'edat n neut
menor

menor estranger sense referents familiars n masc
menor extranjero no acompañado

menoret /me.noˈɾet/ /mə.noˈɾət/ /mə.nuˈɾɛt/ n masc
mínimo

menorquí /mə.noɾˈki/ /mə.nurˈki/ adj masc
menorquín
Pertanyent o relatiu a Menorca, als seus habitants o la seva llengua.

menorquí /mə.noɾˈki/ /mə.nurˈki/ n masc
menorquín
Natural de Menorca.

menovell /me.noˈveʎ/ /me.noˈβeʎ/ /mə.noˈveʎ/ /mə.nuˈveʎ/ /mə.nuˈβeʎ/ n masc
dedo auricular

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ n fem
menstruación regla

menstrual /mens.tɾuˈaɫ/ /məns.tɾuˈaɫ/ adj
menstrual

menstruar /mens.tɾuˈa/ /mens.tɾuˈaɾ/ /məns.tɾuˈa/ v
menstruar

mensualment /men.suˌaɫˈmen/ /men.suˌaɫˈment/ /mən.suˌaɫˈmen/ /mən.suˌaɫˈment/ adv
mensualmente

ment /ˈmen/ /ˈment/ n fem
mente

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ n fem
menta
Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
(especialment) menta pebrera (Mentha piperita)
Licor amb essència de Mentha.

mental /menˈtaɫ/ /mənˈtaɫ/ adj
mental
Relatiu a la ment.

mentalisme /men.taˈliz.me/ /mən.təˈliz.mə/ n masc
mentalismo

mentalitzar /men.ta.ɫiˈd͡za/ /men.ta.ɫiˈza/ /men.ta.ɫiˈzaɾ/ /mən.tə.ɫiˈd͡za/ v
mentalizar

mentida /menˈti.ða/ n fem
mentira embuste
Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentider /men.tiˈðe/ /men.tiˈðeɾ/ /mən.tiˈðe/ adj masc
mentiroso

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ v
mentir
Dir mentides o falsedats.

mentonera n fem
protector de mentón

mentor /menˈto/ /menˈtoɾ/ /mənˈto/ n masc
mentor

mentoria n fem
mentoría

mentre /ˈmen.tɾe/ conjunction
mientras
Durant el mateix temps en què.
en cas que

mentre que conjunction
mientras que

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ adv
mientras

mentó /menˈto/ n masc
barbilla mentón

menudalla /me.nuˈða.ʎa/ /mə.nuˈða.jə/ /mə.nuˈða.ʎə/ n fem
menudencias

menut /meˈnut/ /məˈnut/ adj masc
menudo

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ adv
menos

menyscabar /ˌmeɲs.kaˈbaɾ/ /ˌmeɲs.kaˈβa/ /ˌmeɲs.kəˈba/ /ˌmɛɲs.kəˈβa/ v
menoscabar

menyscreure /ˌmeɲsˈkɾew.ɾe/ /ˌmeɲsˈkɾəw.ɾə/ /ˌmeɲsˈkɾɛw.ɾə/ /ˌmɛɲsˈkɾɛw.ɾə/ v
descreer

menyspreable /ˌmeɲs.pɾeˈa.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈa.βɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈa.βɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈab.bɫə/ adj
despreciable

menysprear /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈaɾ/ v
menospreciar

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ n masc
desprecio menosprecio

menysvaloració /ˌmeɲz.va.ɫo.ɾa.siˈo/ /ˌmeɲz.və.ɫo.ɾə.siˈo/ /ˌmeɲz.və.ɫu.ɾə.siˈo/ /ˌmeɲz.βa.ɫo.ɾa.siˈo/ /ˌmɛɲz.bə.ɫu.ɾə.siˈo/ n fem
minusvaloración

menysvalorar /ˌmeɲz.va.ɫoˈɾaɾ/ /ˌmeɲz.və.ɫoˈɾa/ /ˌmeɲz.və.ɫuˈɾa/ /ˌmeɲz.βa.ɫoˈɾa/ /ˌmɛɲz.bə.ɫuˈɾa/ v
minusvalorar

menú /meˈnu/ /məˈnu/ n masc
menú

mer /ˈmer/ adj masc
mero

merament /ˌme.ɾaˈmen/ /ˌme.ɾaˈment/ /ˌme.ɾəˈmen/ /ˌme.ɾəˈment/ adv
meramente

meravella /me.ɾaˈve.ʎa/ /me.ɾaˈβe.ʎa/ /mə.ɾəˈvə.ʎə/ /mə.ɾəˈvɛ.jə/ /mə.ɾəˈβe.ʎə/ /mə.ɾəˈβɛ.ʎə/ n fem
maravilla

meravellar /me.ɾa.veˈʎaɾ/ /me.ɾa.βeˈʎa/ /mə.ɾə.vəˈʎa/ /mə.ɾə.βəˈʎa/ v
maravillar

meravellosament /me.ɾa.veˌʎo.zaˈment/ /me.ɾa.βeˌʎo.zaˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈment/ /mə.ɾə.βəˌʎo.zəˈmen/ adv
maravillosamente

meravellositat /me.ɾa.ve.ʎo.ziˈtat/ /me.ɾa.βe.ʎo.ziˈtat/ /mə.ɾə.və.ʎo.ziˈtat/ /mə.ɾə.və.ʎu.ziˈtat/ /mə.ɾə.βə.ʎu.ziˈtat/ n fem
maravillosidad

meravellós /me.ɾa.veˈʎos/ /me.ɾa.βeˈʎos/ /mə.ɾə.vəˈʎos/ adj
maravilloso

mercadejar /mer.ka.ðeˈʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒaɾ/ /mər.kə.ðəˈʒa/ /məɾ.kə.ðəˈd͡ʒa/ v
comerciar

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ n masc
mercader

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ n fem
mercancía

mercantilitzar /mer.kan.ti.ɫiˈd͡za/ /meɾ.kan.ti.ɫiˈza/ /meɾ.kan.ti.ɫiˈzaɾ/ /mər.kən.ti.ɫiˈd͡za/ v
mercantilizar

mercat /meɾˈkat/ n masc
mercado feria
Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercat de treball n masc
mercado de trabajo

mercat negre /meɾˌkadˈne.ɣɾe/ /mərˌkadˈnɛ.ɣɾə/ /məɾˌkadˈnə.ɣɾə/ n masc
mercado negro

mercenari /meɾ.seˈna.ɾi/ /mər.səˈna.ɾi/ n masc
mercenario

mercer /merˈse/ /meɾˈseɾ/ /mərˈse/ n masc
mercero

merceria /meɾ.seˈɾi.a/ /mər.səˈɾi.ə/ n fem
mercería

merceritzar /mer.se.ɾiˈd͡za/ /meɾ.se.ɾiˈza/ /meɾ.se.ɾiˈzaɾ/ /mər.sə.ɾiˈd͡za/ v
mercerizar

mercuri /mərˈku.ɾi/ n masc
mercurio

mercurial /meɾ.ku.ɾiˈaɫ/ /mər.ku.ɾiˈaɫ/ adj
mercurial
Relatiu o pertanyent al planeta o al déu romà Mercuri.
Relatiu o pertanyent a l'element químic mercuri.

mercè /meɾˈse/ /mərˈsɛ/ /məɾˈsə/ n fem
merced

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ Interjection
mierda
(teatre) Expressió per a desitjar sort abans de l'estrena d'una obra de teatre.

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ n fem
mierda
Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

merdós /meɾˈðos/ /mərˈdos/ adj masc
mierdoso
Brut, normalment de merda.

merenga /meˈɾeŋ.ɡa/ n fem
merengue

merescudament /me.ɾesˌku.ðaˈmen/ /me.ɾesˌku.ðaˈment/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈmen/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈment/ adv
merecidamente

meretriu /me.ɾeˈtɾiw/ /mə.ɾəˈtɾiw/ n fem
meretriz

meridional /me.ɾi.ði.oˈnaɫ/ /mə.ɾi.ði.uˈnaɫ/ adj
meridional
Relatiu al sud.

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ adj masc
meridiano

meritar /me.ɾiˈta/ /me.ɾiˈtaɾ/ /mə.ɾiˈta/ v
meritar

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ n fem
mirlo
(ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merlet /meɾˈɫet/ /mərˈɫɛt/ /məɾˈɫət/ n masc
almena merlón
En una fortificació, qualsevol dels elements sobresurten intermitentment d'una paret defensiva per tal de cobrir els defensors i alhora deixar espai perquè disparin les seves armes.
Per extensió, qualsevol element sortint que, formant una serie dentada, es troba a la part alta d'una paret a imitació dels merlets militars.

merlot /meɾˈɫɔt/ /mərˈɫɔt/ n masc
merlot
Merla mascle.
Varietat vinífera negra originària de Bordeus.

merlà /meɾˈɫa/ /mərˈɫa/ n masc
liba merlán

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ v
merecer

merònim /meˈɾɔ.nim/ /məˈɾɔ.nim/ n masc
merónimo

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ n masc
mes

mesa /ˈme.za/ /ˈme.zə/ /ˈmə.zə/ /ˈmɛ.zə/ n fem
mesa
Taula de l’altar.
Conjunt de persones que presideixen i dirigeixen una assemblea, una corporació.

mesar /meˈza/ /meˈzaɾ/ /məˈza/ v
rebrotar

mesc /ˈmesk/ /ˈməsk/ /ˈmɛsk/ n masc
almizcle

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ n fem
mezcla

mescladissa /mes.kɫaˈði.sa/ /məs.kɫəˈði.sə/ n fem
mezcolanza

mesclar /mesˈkɫa/ /mesˈkɫaɾ/ /məsˈkɫa/ v
mezclar
Ajuntar diversos elements de forma aparentment homogènia.

mesolecte /me.zoˈɫɛk.te/ /mə.zuˈɫɛk.tə/ n masc
mesolecto

mesopotami /me.zo.poˈta.mi/ /mə.zo.poˈta.mi/ /mə.zu.puˈta.mi/ adj masc
mesopotamio
Relatiu o pertanyent a Mesopotàmia.

mesopotami /me.zo.poˈta.mi/ /mə.zo.poˈta.mi/ /mə.zu.puˈta.mi/ n masc
mesopotamio
Persona que habita o és originària de Mesopotàmia.

mesorí /me.zoˈri/ /mə.zoˈri/ /mə.zuˈri/ adj masc
mesorrino

mesorínia /me.zoˈri.ni.a/ /mə.zoˈri.ni.ə/ /mə.zuˈri.ni.ə/ n fem
mesorrinia

mesquinament /mesˌki.naˈmen/ /mesˌki.naˈment/ /məsˌki.nəˈmen/ /məsˌki.nəˈment/ adv
mezquinamente

mesquinejar /mes.ki.neˈd͡ʒa/ /mes.ki.neˈd͡ʒaɾ/ /mes.ki.neˈʒa/ /məs.ki.nəˈd͡ʒa/ /məs.ki.nəˈʒa/ v
mezquinar

mesquita /mesˈki.ta/ n fem
mezquita

mesquí /mesˈki/ /məsˈki/ adj masc
mezquino
Moralment menyspreable, sense generositat.

messes /ˈme.ses/ /ˈme.səs/ /ˈmɛ.səs/ n fem
mieses
Sembrat de plantes en època de ser segades.

messies /meˈsi.es/ /məˈsi.əs/ n masc
mesías

messiànic /me.siˈa.nik/ /mə.siˈa.nik/ adj masc
mesiánico

mestall /mesˈtaʎ/ /məsˈtaj/ /məsˈtaʎ/ n masc
tranquillón

mestallar /mes.taˈʎa/ /mes.taˈʎaɾ/ /məs.təˈja/ /məs.təˈʎa/ v
mezclar

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ n masc
mistral

mestralada /mes.tɾaˈɫa.ða/ /məs.tɾəˈɫa.ðə/ n fem
mistral fuerte

mestre /ˈmes.tɾe/ n masc
maestro profesor
Persona que ensenya d'altres.
maestro
Ensenyant d'educació infantil o d'educació primària.

mestre d'aixa n masc
carpintero de ribera

mestre d'educació especial n masc
maestro de educación especial

mestre d'educació física n masc
maestro de educación física

mestre d'educació infantil n masc
maestro de educación infantil

mestre d'educació musical n masc
maestro de educación musical

mestre d'educació primària n masc
maestro de educación primaria

mestre de llengua estrangera n masc
maestro de lengua extranjera

mestrejar /mes.tɾeˈd͡ʒa/ /mes.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /mes.tɾeˈʒa/ /məs.tɾəˈd͡ʒa/ /məs.tɾəˈʒa/ v
maestrear

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ n fem
ama dueña
Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa n fem
ama de casa

mestretites /ˌmes.tɾeˈti.tes/ /ˌmɛs.tɾəˈti.təs/ n neut
sabelotodo

mesuradament /me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /me.zuˌɾa.ðaˈment/ /mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /mə.zuˌɾa.ðəˈment/ adv
mesuradamente

mesurador de xarxa n masc
medidor de red

mesurament /me.zu.ɾaˈmen/ /me.zu.ɾaˈment/ /mə.zu.ɾəˈmen/ /mə.zu.ɾəˈment/ n masc
medición

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ v
medir

mesó n masc
mesón

meta /ˈme.ta/ n fem
meta

metaanàlisi /ˌme.ta.aˈna.ɫi.zi/ /ˌmɛ.təˈna.ɫi.zi/ n fem
metanálisis

metaavaluació n fem
metaevaluación

metabolitzar /me.ta.bo.ɫiˈzaɾ/ /me.ta.βo.ɫiˈd͡za/ /me.ta.βo.ɫiˈza/ /mə.tə.bo.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.bu.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.βu.ɫiˈd͡za/ v
metabolizar

metabòlic /me.taˈbɔ.ɫik/ /mə.təˈβɔ.ɫik/ adj masc
metabólico

metacognició n fem
metacognición

metadada /ˌme.taˈða.ða/ /ˌmɛ.təˈða.ðə/ n fem
metadato

metaforitzar /me.ta.fo.ɾiˈd͡za/ /me.ta.fo.ɾiˈza/ /me.ta.fo.ɾiˈzaɾ/ /mə.tə.fo.ɾiˈd͡za/ /mə.tə.fu.ɾiˈd͡za/ v
metaforizar

metafòricament /me.taˌfɔ.ɾi.kaˈmen/ /me.taˌfɔ.ɾi.kaˈment/ /mə.təˌfɔ.ɾi.kəˈmen/ /mə.təˌfɔ.ɾi.kəˈment/ adv
metaforicamente

metalingüístic /ˌme.ta.ɫiŋˈɡwis.tik/ /ˌmɛ.tə.ɫiŋˈɡwis.tik/ adj masc
metalingüístico

metalingüística /ˌme.ta.ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ˌmɛ.tə.ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ n fem
metalingüística

metall /meˈtaʎ/ n masc
metal

metallenguatge /ˌme.ta.ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ /ˌmɛ.tə.ʎəŋˈɡwa.d͡ʒə/ n masc
metalenguaje

metal·litzar /me.ta.ɫiˈd͡za/ /me.ta.ɫiˈza/ /me.taɫ.ɫiˈd͡za/ /me.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɫiˈd͡za/ /mə.təɫ.ɫiˈd͡za/ v
metalizar

metal·lòfon /me.taˈɫɔ.fon/ /mə.təɫˈɫɔ.fun/ n masc
metalófono

metal·lúrgia /me.taɫˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /me.taˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /mə.təɫˈɫur.ʒi.ə/ /mə.təɫˈɫuɾ.ʒi.ə/ /mə.təˈɫur.ʒi.ə/ n fem
metalurgia

metamorfisme /me.ta.moɾˈfiz.me/ /mə.tə.murˈfiz.mə/ n masc
metamorfismo

metamorfitzar /me.ta.mor.fiˈd͡za/ /me.ta.moɾ.fiˈza/ /me.ta.moɾ.fiˈzaɾ/ /mə.tə.moɾ.fiˈd͡za/ /mə.tə.mur.fiˈd͡za/ v
metamorfizar

metamorfosar /me.ta.mor.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈzaɾ/ /mə.tə.moɾ.foˈza/ /mə.tə.mur.fuˈza/ v
metamorfosear

metamorfosi /me.ta.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.murˈfɔ.zi/ n fem
metamorfosis
Canvi en la forma d'un cos, que pot estar induït per processos químics o físics, per exemple en les papallones, o per processos màgics com en la mitologia grega o romana.
morphing
(informàtica) Procediment informàtic consistent en la transformació progressiva d'una imatge en una altra de predeterminada per mitjà de la interpolació de dades numèriques.

metamòrfic /me.taˈmɔɾ.fik/ /mə.təˈmɔɾ.fik/ adj masc
metamórfico

metarodopsina /me.ta.ro.ðopˈsi.na/ /mə.tə.ro.ðopˈsi.nə/ /mə.tə.ru.ðupˈsi.nə/ n masc
metarodopsina

metastable /ˌme.tasˈta.bɫe/ /ˌme.tasˈta.βɫe/ /ˌme.tasˈtab.bɫe/ /ˌmɛ.təsˈta.βɫə/ /ˌmɛ.təsˈtab.bɫə/ adj
metaestable

metastatitzar /me.tas.ta.tiˈd͡za/ /me.tas.ta.tiˈza/ /me.tas.ta.tiˈzaɾ/ /mə.təs.tə.tiˈd͡za/ v
metastatizar

metateoria n fem
metateoría

meteor /me.teˈoɾ/ /mə.teˈɔr/ n masc
meteoro

meteorit /me.te.oˈɾit/ /mə.tə.uˈɾit/ n masc
meteorito

meteoritzar /me.te.o.ɾiˈd͡za/ /me.te.o.ɾiˈza/ /me.te.o.ɾiˈzaɾ/ /mə.tə.o.ɾiˈd͡za/ /mə.tə.u.ɾiˈd͡za/ v
meteorizar

meteorologia /me.te.o.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /me.te.o.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /mə.tə.o.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /mə.tə.u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
metereología
Ciència que estudia l’atmosfera i tot allò que hi esdevé dins.

meteorològic /me.te.o.ɾoˈɫɔ.d͡ʒik/ /me.te.o.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /mə.tə.o.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /mə.tə.u.ɾuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
meteorológico

metge /ˈme.d͡ʒe/ n neut
médico
Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.
doncella blanca
(peixos) Peix de la família dels ofídids de cos molt allargat (Ophidion barbatum).

metge vermell n masc
doncella roja

metgia /meˈd͡ʒi.a/ /məˈd͡ʒi.ə/ n fem
remedio

meticulosament /me.ti.kuˌɫo.zaˈmen/ /me.ti.kuˌɫo.zaˈment/ /mə.ti.kuˌɫo.zəˈmen/ /mə.ti.kuˌɫo.zəˈment/ adv
meticulosamente

meticulositat /me.ti.ku.ɫo.ziˈtat/ /mə.ti.ku.ɫo.ziˈtat/ /mə.ti.ku.ɫu.ziˈtat/ n fem
meticulosidad

meticulós /me.ti.kuˈɫos/ /mə.ti.kuˈɫos/ adj masc
meticuloso

metilar /me.tiˈɫa/ /me.tiˈɫaɾ/ /mə.tiˈɫa/ v
metilar

metodista /me.toˈðis.ta/ /me.toˈðis.te/ /mə.toˈðis.tə/ /mə.tuˈðis.tə/ adj
metodista

metoditzar /me.to.ðiˈd͡za/ /me.to.ðiˈza/ /me.to.ðiˈzaɾ/ /mə.to.ðiˈd͡za/ /mə.tu.ðiˈd͡za/ v
metodizar

metodologia n fem
metodología

metodologia didàctica n fem
metodología didáctica

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ n fem
metonimia

metrallar /me.tɾaˈʎa/ /me.tɾaˈʎaɾ/ /mə.tɾəˈʎa/ v
ametrallar machine-gun

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ n masc
metro

metre cúbic n masc
metro cúbico

metre quadrat n masc
metro cuadrado

metro /ˈme.tɾo/ /ˈmɛ.tɾo/ /ˈmɛ.tɾu/ n masc
metro

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ adj masc
metropolitano
Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
Relatiu o pertanyent al metro.

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ n masc
metropolitano
metro

metrònom /meˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.num/ n masc
metrónomo

metròpolis /meˈtrɔ.po.ɫis/ /məˈtrɔ.pu.ɫis/ n fem
metrópoli

metxa /ˈme.t͡ʃa/ /ˈme.t͡ʃə/ n fem
mecha
Corda preparada amb combustibles per a calar foc a les peces d'artilleria, mines, pirotècnia, etc.
(medecina) Feix de desfiles que s’empra per a curar ferides.
(nàutica) Part de l’arbre d’una nau que s’encaixa dins de la paramola.
almilla
Extrem més prim d’una peça allargada que s’encaixa en el forat d'una altra.

metzina /meˈd͡zi.na/ /məˈd͡zi.nə/ n fem
veneno

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ n fem
metáfora

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ adj masc
metálico
Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ n masc
metálico
diner en monedes o bitllets d'ús corrent, emprat en oposició al diner en forma de xec o taló bancari.

metàtesi /meˈta.te.zi/ /məˈta.tə.zi/ n fem
metátesis

metòdic /meˈtɔ.ðik/ /məˈtɔ.ðik/ adj masc
metódico

metòdicament /meˌtɔ.ði.kaˈmen/ /meˌtɔ.ði.kaˈment/ /məˌtɔ.ði.kəˈmen/ /məˌtɔ.ði.kəˈment/ adv
metódicamente

meu pronoun
mío
Allò (alguna cosa de gènere masculí) de propietat o relació d'un mateix (de la meva propietat o relació).

meva /ˈme.va/ /ˈme.və/ /ˈme.βa/ /ˈme.βə/ pronoun
mío
Allò (alguna cosa de gènere femení) de propietat o relació d'un mateix (quelcom que és meu).

mexicà adj masc
mejicano
Relatiu o pertanyent a Mèxic o el seu dialecte propi.

mexicà n masc
mexicano
Persona que habita o és originària de Mèxic.
mejicano
(només singular, obsolet) Llengua nàhuatl.

mezuzà /me.zuˈza/ /mə.zuˈza/ n fem
mezuzá

mi /ˈmi/ n fem
mi
Dotzena lletra de l'alfabet grec: μ ‎(m) Μ ‎(M).

mica /ˈmi.ka/ n fem
poco
Petita porció.
mica
Mineral d’un grup de la classe dels fil·losilicats, brillant, amb aspecte de làmines.

micasquist /mi.kasˈkist/ /mi.kəsˈkist/ n masc
micaesquisto

micció /mik.siˈo/ n fem
micción

micel·la /miˈsɛ.ɫa/ /miˈsɛ.ɫə/ /miˈsɛ.ɫɛ/ /miˈsɛɫ.ɫa/ /miˈsɛɫ.ɫə/ n fem
micela

micel·lar /mi.seɫˈɫaɾ/ /mi.seˈɫaɾ/ /mi.səɫˈɫar/ /mi.səɫˈɫaɾ/ /mi.səˈɫar/ adj
micelar

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ n masc
mico mono
Simi de cua llarga i prènsil.

mico filós n masc
espantajo

micoriza /mi.koˈri.za/ /mi.koˈri.zə/ /mi.kuˈri.zə/ n fem
micorriza

microcefàlia /ˌmi.kɾo.seˈfa.ɫi.a/ /ˌmi.kɾo.səˈfa.ɫi.ə/ /ˌmi.kɾu.səˈfa.ɫi.ə/ n fem
microcefalia

microeducació /ˌmi.kɾo.e.ðu.ka.siˈo/ /ˌmi.kɾo.ðu.kə.siˈo/ /ˌmi.kɾu.ðu.kə.siˈo/ n fem
microeducación

microensenyament n masc
microenseñanza

microfilmar /mi.kɾo.fiɫˈma/ /mi.kɾo.fiɫˈmaɾ/ /mi.kɾu.fiɫˈma/ v
microfilmar

microfil·le /mi.kɾoˈfiɫ.ɫe/ /mi.kɾuˈfiɫ.ɫə/ n masc
microfilo

micromasclisme /mi.kɾo.masˈkɫiz.me/ /mi.kɾo.məsˈkɫiz.mə/ /mi.kɾu.məsˈkɫiz.mə/ n masc
micromachismo

micronesi /mi.kɾoˈnɛ.zi/ /mi.kɾuˈnɛ.zi/ adj masc
micronesio
Relatiu o pertanyent a Micronèsia o als Estats Federats de Micronèsia.

micronesi /mi.kɾoˈnɛ.zi/ /mi.kɾuˈnɛ.zi/ n masc
micronesio
Persona que habita o és originària de Micronèsia o als Estats Federats de Micronèsia.

microones /mi.kɾoˈo.nes/ /mi.kɾoˈo.nəs/ /mi.kɾuˈo.nəs/ n masc
microondas

micropolítica de l'escola n fem
micropolítica de la escuela

microprogramari n masc
firmware

microrelat /mi.kɾo.reˈɫat/ /mi.kɾo.rəˈɫat/ /mi.kɾu.rəˈɫat/ n masc
microrrelato

microscopi /mi.kɾosˈkɔ.pi/ /mi.kɾusˈkɔ.pi/ n masc
microscopio
Aparell que permet veure amplificades les imatges d'elements propers de mida molt reduïda (imatges microscòpiques).

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ n masc
micrófono

micròstom /miˈkɾɔs.tom/ /miˈkɾɔs.tum/ n masc
falsa limanda
Peix de la família dels pleuronèctids amb el cos oval i els ulls al costat dret (Microstomus kitt).

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ n fem
medida demasiado descomedido
Dimensió d'alguna cosa, mesura lineal.
Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.
medida demasiado descomedido medir
Instrument que serveix per conèixer les dimensions d'alguna cosa.
(catolicisme) Cinta o tafetà beneït que té la llargària d'alguna imatge.

midó /miˈðo/ n masc
almidón

mielopatia /mi.e.ɫo.paˈti.a/ /mi.ə.ɫo.pəˈti.ə/ /mi.ə.ɫu.pəˈti.ə/ n fem
mielopatía

mig /ˈmit͡ʃ/ adj
medio
Que és la meitat d'un tot.

mig /ˈmit͡ʃ/ adv
medio
(davant verbs) incompletament

mig /ˈmit͡ʃ/ n masc
medio
Punt central que té la mateixa distància a cada extrem.
(matemàtiques) Meitat, part equivalent a la fracció 1/2.

mig /ˈmit͡ʃ/ n neut
centro
(esports de pilota) Cadascun dels jugadors situats preferentment en la zona compresa entre la línia defensiva i la línia davantera.

mig camp n masc
campo atrás
(basquetbol) Violació de l'equip amb el control de la pilota consistent a fer-la passar de la zona d'atac pròpia a la zona de defensa.

mig camp dret del receptor n masc
medio campo del receptor

mig camp dret del servidor n masc
medio campo del servidor

mig centre n neut
medio centro

mig d'obertura n neut
medio de apertura

mig de melé n neut
medio de melé

mig dret n masc
interior derecha

mig esquerre n masc
interior izquierdo

mig swing n masc
medio swing

migbec /ˌmid͡ʒˈbek/ /ˌmid͡ʒˈbək/ /ˌmid͡ʒˈbɛk/ /ˌmid͡ʒˈβɛk/ n masc
agujeta

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ n masc
mediodía
Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ n fem
siesta
Temps destinat a dormir havent dinat.

migjorn /ˌmid͡ʒˈd͡ʒoɾn/ /ˌmiˈd͡ʒorn/ /ˌmiˈd͡ʒoɾn/ n masc
ostro

migrador /mi.ɣɾaˈðo/ /mi.ɣɾaˈðoɾ/ /mi.ɣɾəˈðo/ adj masc
migratorio

migrament /mi.ɣɾaˈmen/ /mi.ɣɾaˈment/ /mi.ɣɾəˈmen/ /mi.ɣɾəˈment/ n masc
consunción

migrant /miˈɣɾan/ /miˈɣɾant/ n neut
migrante

migranya /miˈɣɾa.ɲa/ /miˈɣɾa.ɲə/ n fem
migraña

migrança /miˈɣɾan.sa/ /miˈɣɾan.sə/ n fem
desazón

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ v
migrar

migratori /mi.ɣɾaˈtɔ.ɾi/ /mi.ɣɾəˈtɔ.ɾi/ adj masc
migratorio

mil number
mil
(cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
(valor ordinal) Milè, milena.
Un nombre elevat indeterminat.

milana /miˈɫa.na/ /miˈɫa.nə/ n fem
águila
Peix de la família dels miliobàtids amb els ulls laterals, la boca petita i la cua curta amb un o més fiblons (Myliobatis aquila).

milanta /miˈɫan.ta/ /miˈɫan.tə/ adj
milenta

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ adj masc
milanés
Relatiu o pertanyent a Milà.

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ n masc
milanés
Persona que habita o és originària de Milà.
Dialecte central del llombard occidental parlat majoritàriament a Milà.

miliar /mi.ɫiˈar/ adj
miliar

miliard /mi.ɫiˈart/ number masc
millardo

milionari /mi.ɫi.oˈna.ɾi/ /mi.ɫi.uˈna.ɾi/ adj masc
millonario

militant /mi.ɫiˈtan/ /mi.ɫiˈtant/ adj
militante

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ adj
militar
Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ n neut
militar
Persona que forma part d'un exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ v
militar
Servir en la guerra.
Concórrer com a membre actiu en una organització o moviment.

militaritzar /mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ v
militarizar

militarment /mi.ɫiˌtarˈmen/ /mi.ɫiˌtaɾˈmen/ /mi.ɫiˌtaɾˈment/ adv
militarmente

militància /mi.ɫiˈtan.si.a/ /mi.ɫiˈtan.si.ə/ n fem
militancia

milió number masc
millón

mill /ˈmiʎ/ n masc
mijo

milla /ˈmi.ʎa/ /ˈmi.ʎə/ n fem
milla

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ adj
mejor
En grau superior comparat amb un altre.
Sense altre que el superi, comparat amb qualsevol.

millora /miˈʎo.ɾa/ /miˈʎo.ɾə/ n fem
mejora

millora contínua n fem
mejora continua

millorar /mi.ʎoˈɾa/ /mi.ʎoˈɾaɾ/ /mi.ʎuˈɾa/ v
mejorar
(pronominal) Fer-se una cosa millor a ella mateixa.

mil·lenari /mi.ɫeˈna.ɾi/ /mi.ɫəˈna.ɾi/ /miɫ.ɫeˈna.ɾi/ /miɫ.ɫəˈna.ɾi/ adj masc
milenario
Que té mil anys.
Període de mil anys.
Mil·lèsim aniversari.
Celebració del mil·lèsim aniversari.

mil·lenarisme /mi.ɫe.naˈɾiz.me/ /mi.ɫə.nəˈɾiz.mə/ /miɫ.ɫe.naˈɾiz.me/ /miɫ.ɫə.nəˈɾiz.mə/ n masc
milenarismo

mil·lenarista /mi.ɫe.naˈɾis.ta/ /mi.ɫe.naˈɾis.te/ /mi.ɫə.nəˈɾis.tə/ /miɫ.ɫe.naˈɾis.ta/ /miɫ.ɫe.naˈɾis.te/ /miɫ.ɫə.nəˈɾis.tə/ n neut
milenarista

mil·lenni /miɫˈɫɛn.ni/ /miˈɫɛn.ni/ n masc
milenio

mil·lennista /mi.ɫenˈnis.ta/ /mi.ɫenˈnis.te/ /mi.ɫənˈnis.tə/ /miɫ.ɫenˈnis.ta/ /miɫ.ɫenˈnis.te/ /miɫ.ɫənˈnis.tə/ n neut
milénico

mil·li- prefix
mili-

mil·liar /mi.ɫiˈar/ /mi.ɫiˈaɾ/ /miɫ.ɫiˈar/ /miɫ.ɫiˈaɾ/ adj
miliar

mil·limètric /mi.ɫiˈmɛ.tɾik/ /miɫ.ɫiˈmɛ.tɾik/ adj masc
milimétrico

mil·lisegon /mi.ɫi.seˈɣon/ /mi.ɫi.səˈɣon/ /miɫ.ɫi.seˈɣon/ /miɫ.ɫi.səˈɣon/ n masc
milisegundo

mil·lèsim /miɫˈɫɛ.zim/ /miˈɫɛ.zim/ adj
milésimo

mil·límetre /miɫˈɫi.me.tɾe/ /miɫˈɫi.mə.tɾə/ /miˈɫi.me.tɾe/ /miˈɫi.mə.tɾə/ n masc
milímetro

milà /miˈɫa/ n masc
milano
Au rapinyaire de la família Accipitridae i subfamília Milvinae.

milícia /miˈɫi.si.a/ /miˈɫi.si.ə/ n fem
milicia

mim /ˈmim/ n neut
mimo
Actor que fa ús de la mímica.

mimar /miˈma/ /miˈmaɾ/ v
mimar

mimetisme /mi.meˈtiz.me/ /mi.məˈtiz.mə/ n masc
mimetismo

mimètic /miˈmɛ.tik/ adj masc
mimético

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ n fem
mina
(numismàtica) Moneda equivalent a 100 dracmes.

minaire /miˈnaj.ɾe/ /miˈnaj.ɾə/ n neut
minero

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ v
minar
Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ n masc
alminar minarete

minbar /mimˈbar/ n masc
almimbar

miner /miˈne/ /miˈneɾ/ adj masc
minero

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ adj
mineral
Relatiu o pertanyent a una substància inorgànica.

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ n masc
mineral
Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mineralitzar /mi.ne.ɾa.ɫiˈd͡za/ /mi.ne.ɾa.ɫiˈza/ /mi.ne.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /mi.nə.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
mineralizar

mineria /mi.neˈɾi.a/ /mi.nəˈɾi.ə/ n fem
minería

mingo n masc
minga

mini /ˈmi.ni/ n masc
minio

miniaplicació /mi.ni.a.pɫi.ka.siˈo/ /mi.ni.ə.pɫi.kə.siˈo/ n fem
aplicacioncita

miniar /mi.niˈa/ /mi.niˈaɾ/ v
miniar
Posar una capa de mini al casc d'un vaixell de ferro, com a preparació a la capa de pintura que s'aplicarà a continuació.

miniatura /mi.ni.aˈtu.ɾa/ /mi.ni.əˈtu.ɾə/ n fem
miniatura

miniaturar /mi.ni.a.tuˈɾa/ /mi.ni.a.tuˈɾaɾ/ /mi.ni.ə.tuˈɾa/ v
miniar

minibàsquet n masc
minibasket

minibò /mi.niˈβɔ/ n masc
minibono

minifaldilla /mi.ni.faɫˈdi.ʎa/ /mi.ni.fəɫˈdi.ʎə/ n fem
minifalda

minigolf /mi.niˈɣoɫf/ n masc
minigolf

minihandbol n masc
minihandbol

minijoc n masc
minijuego

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ v
minimizar
Reduir la importància d'una cosa.
(informàtica) Fer que un element visual ocupi un espai reduït preestablert en pantalla.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ n masc
ministerio

ministerial /mi.nis.te.ɾiˈaɫ/ /mi.nis.tə.ɾiˈaɫ/ adj
ministerial

ministerialment /mi.nis.te.ɾiˌaɫˈmen/ /mi.nis.te.ɾiˌaɫˈment/ /mi.nis.tə.ɾiˌaɫˈmen/ /mi.nis.tə.ɾiˌaɫˈment/ adv
ministerialmente

ministre /miˈnis.tɾe/ /miˈnis.tɾə/ n masc
ministro
En el govern d'un estat, membre del govern que en la jerarquia política està just per sota del cap d'estat. Típicament dirigeix un ministeri o més, en cas contrari se l'anomena ministre sense cartera.

minitennis n masc
minitenis

minivoleibol n masc
minivoleibol

minorar /mi.noˈɾa/ /mi.noˈɾaɾ/ /mi.nuˈɾa/ v
aminorar

minoria /mi.noˈɾi.a/ /mi.noˈɾi.ə/ /mi.nuˈɾi.ə/ n fem
minoría

minorització /mi.no.ɾi.d͡za.siˈo/ /mi.no.ɾi.d͡zə.siˈo/ /mi.no.ɾi.za.siˈo/ /mi.nu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n masc
minorización

minoritzar /mi.no.ɾiˈd͡za/ /mi.no.ɾiˈza/ /mi.no.ɾiˈzaɾ/ /mi.nu.ɾiˈd͡za/ v
minorizar
(lingüística) Fer esdevenir minoritari per força, sobretot l'ús de certa llengua o una cultura.
Menysprear, menystenir.

minso /ˈmin.so/ /ˈmin.su/ adj masc
exiguo

minuciós /mi.nu.siˈos/ adj masc
minucioso
Que para l'atenció en els petits detalls.

minusvalidesa /mi.nuz.bə.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.va.ɫiˈðe.za/ /mi.nuz.və.ɫiˈðə.zə/ /mi.nuz.və.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.βa.ɫiˈðe.za/ n fem
minusvalía

minusvàlid /mi.nuzˈba.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈβa.ɫit/ n masc
minusválido

minut n masc
minuto

minutar /mi.nuˈta/ /mi.nuˈtaɾ/ v
minutar

minutera /mi.nuˈte.ɾa/ /mi.nuˈte.ɾə/ n fem
minutero

minva /ˈmim.ba/ /ˈmim.bə/ /ˈmiɱ.va/ /ˈmiɱ.və/ n fem
mengua

minvar /mimˈba/ /miɱˈva/ /miɱˈvaɾ/ v
menguar

minyona /miˈɲo.na/ /miˈɲo.nə/ n fem
sirvienta
Criada, noia de servei domèstic.

minyó /miˈɲo/ n masc
miñón
Soldat d'un cos policial espanyol anterior a la Guàrdia Civil i equivalent a mosso d'esquadra.
Milícia rural d'Àlaba i Biscaia.

minúscul /miˈnus.kuɫ/ adj masc
minúsculo

minúscula /miˈnus.ku.ɫa/ /miˈnus.ku.ɫə/ n fem
minúscula

miocardi /mi.oˈkaɾ.ði/ /mi.uˈkar.di/ n masc
miocardio

miocardiopatia /mi.o.kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /mi.u.kər.di.u.pəˈti.ə/ n fem
miocardiopatía

miol /miˈɔɫ/ n masc
maullido

miolar /mi.oˈɫa/ /mi.oˈɫaɾ/ /mi.uˈɫa/ v
maullar

miop /miˈop/ adj
miope
Que té dificultat per a distingir objectes distants.

miop /miˈop/ n neut
miope
Persona afectada de miopia.

miopia /mi.oˈpi.a/ /mi.oˈpi.ə/ /mi.uˈpi.ə/ n fem
miopía

miquel /miˈkɛɫ/ n masc
chasco

miquelet /mi.keˈɫet/ /mi.kəˈɫət/ /mi.kəˈɫɛt/ n masc
miguelete

mira /ˈmi.ɾa/ /ˈmi.ɾə/ n fem
mira
Peça d'un arma de foc que serveix per a afinar la punteria.

mira'm-i-no-em-toquis /ˌmi.ɾam.iˌno.emˈtɔ.kis/ /ˌmi.ɾəm.iˌno.əmˈtɔ.kis/ n neut
finolis

miracle /miˈɾa.kɫe/ n masc
milagro

miraculosament /mi.ɾa.kuˌɫo.zaˈmen/ /mi.ɾa.kuˌɫo.zaˈment/ /mi.ɾə.kuˌɫo.zəˈmen/ /mi.ɾə.kuˌɫo.zəˈment/ adv
miraculosamente

mirada /miˈɾa.ða/ /miˈɾa.ðə/ n fem
mirada

mirador /mi.ɾaˈðo/ /mi.ɾaˈðoɾ/ /mi.ɾəˈðo/ n masc
mirador

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ n masc
espejo
Material polit que reflecteix imatges.

mirallejar /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒa/ /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /mi.ɾa.ʎeˈʒa/ /mi.ɾə.jəˈʒa/ /mi.ɾə.ʎəˈd͡ʒa/ /mi.ɾə.ʎəˈʒa/ v
espejear

miranda /miˈɾan.ða/ /miˈɾan.ðə/ n fem
miranda

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ v
mirar
Fixar l'atenció visual.
Comprovar.
Intentar.

mirar prim v
hilar fino

mirar-s'hi /miˈɾar.si/ v
esmerarse
Posar molta cura en fer una cosa.

miratge /miˈɾa.d͡ʒe/ /miˈɾa.d͡ʒə/ n masc
espejismo
Il·lusió òptica causada per la refracció de la llum.

mirinyac /mi.ɾiˈɲak/ n masc
miriñaque

mirlitó /mir.ɫiˈto/ n masc
mirlitón

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ n fem
mirra

mirífic /miˈɾi.fik/ adj masc
mirífico

misantrop /mi.zanˈtɾɔp/ /mi.zənˈtɾɔp/ n masc
misántropo misántropa

miscel·lani /mi.seɫˈɫa.ni/ /mi.seˈɫa.ni/ /mi.səɫˈɫa.ni/ /mi.səˈɫa.ni/ /mis.səɫˈɫa.ni/ adj masc
misceláneo

miscel·lània /mi.seɫˈɫa.ni.a/ /mi.seˈɫa.ni.a/ /mi.səɫˈɫa.ni.ə/ /mi.səˈɫa.ni.ə/ /mis.səɫˈɫa.ni.ə/ n fem
miscelánea

miserable /mi.zeˈɾa.bɫe/ /mi.zeˈɾa.βɫe/ /mi.zeˈɾab.bɫe/ /mi.zəˈɾa.βɫə/ /mi.zəˈɾab.bɫə/ adj
miserable

misogin /miˈzɔ.d͡ʒin/ /miˈzɔ.ʒin/ adj masc
misógino

misogínia /mi.zoˈd͡ʒi.ni.a/ /mi.zoˈʒi.ni.a/ /mi.zoˈʒi.ni.ə/ /mi.zuˈʒi.ni.ə/ n fem
misoginia

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ n fem
misa

missal /miˈsaɫ/ n masc
misal

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ n masc
mensaje

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ n masc
mensajero

misser /miˈsɛ/ /miˈsɛɾ/ n masc
micer

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ n masc
misionero misionario

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ n fem
misiva

missió n fem
misión

missió contrarellotge n fem
misión contrarreloj

misteri n masc
misterio
Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriosament /mis.te.ɾiˌo.zaˈmen/ /mis.te.ɾiˌo.zaˈment/ /mis.tə.ɾiˌo.zəˈmen/ /mis.tə.ɾiˌo.zəˈment/ adv
misteriosamente

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ adj masc
misterioso

misticets /mis.tiˈsets/ /mis.tiˈsɛts/ n masc
ballenas misticetas

mistificar /mis.ti.fiˈka/ /mis.ti.fiˈkaɾ/ v
mistificar

misto /ˈmis.to/ /ˈmis.tu/ n masc
cerilla fósforo
Petita tija dotada d'un pantaló curt de fusta o cartó amb un cap de productes químics inflamables que s'empra per a l'obtenció de foc.

misàndria /miˈzan.dɾi.a/ /miˈzan.dɾi.ə/ n fem
misandria

misèria /miˈzɛ.ɾi.a/ /miˈzɛ.ɾi.ə/ n fem
miseria
Situació de pobresa.
Quelcom sense valor, o de menys valor del que es podia esperar.

mite n masc
mito
Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitena /miˈtɛ.na/ /miˈtɛ.nə/ n fem
mitón

mitger /miˈd͡ʒe/ /miˈd͡ʒeɾ/ adj
medio
Situat al centre, al mig d'altres coses.

mitger /miˈd͡ʒe/ /miˈd͡ʒeɾ/ n masc
medio
(pilota) Jugador de pilota situat immediatament davant del saguer, en un equip de tres o més jugadors.

mitificar /mi.ti.fiˈka/ /mi.ti.fiˈkaɾ/ v
mitificar

mitigar /mi.tiˈɣa/ /mi.tiˈɣaɾ/ v
mitigar

mitja /ˈmi.d͡ʒa/ /ˈmi.d͡ʒə/ /ˈmi.ʒə/ n fem
media

mitja entrada n fem
media entrada

mitja lluna n masc
media luna medialuna
Figura que representa la lluna minvant o creixent amb un quart de la cara visible.

mitja paret n fem
media pared

mitja part n fem
medio tiempo

mitja pensió n fem
media pensión

mitja portada n fem
media portada

mitjana /miˈd͡ʒa.na/ /miˈd͡ʒa.nə/ n fem
media
Quocient de la suma entre diverses quantitats pel nombre de dites quantitats.
lomo
Barra de secció quadrada on es recolza el pes de la biga de la premsa de lliura durant el descans.

mitjana de gols n fem
goal average

mitjana de punts n fem
promedio de puntos

mitjana de sets n fem
set average

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ n fem
medianoche

mitjans d'ensenyament n masc
medios de enseñanza

mitjançant /mi.d͡ʒanˈsan/ /mi.d͡ʒanˈsant/ /mi.d͡ʒənˈsan/ /mi.d͡ʒənˈsant/ preposition
mediante

mitjançar /mi.d͡ʒanˈsa/ /mi.d͡ʒanˈsaɾ/ /mi.d͡ʒənˈsa/ v
mediar

mitjapunta /ˌmi.d͡ʒaˈpun.ta/ /ˌmi.d͡ʒəˈpun.tə/ n neut
delantero falso

mitjà adj
medio
Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjà n masc
medio
Allò necessari perquè es realitzi algun fet.
(petanca) Jugador que sol participar en segon lloc d'una tripleta, encarregat de tota mena de llançaments segons les circumstàncies.

mitjà audiovisual n masc
medio audiovisual

mitjà bàsic n masc
medio básico

mitjà de comunicació n masc
medio de comunicación

mitjà de comunicació de massa n masc
mass media

mitjó /miˈd͡ʒo/ n masc
calcetín

mitografia /mi.to.ɣɾaˈfi.a/ /mi.to.ɣɾəˈfi.ə/ /mi.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
mitografía

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
mitología

mitologitzar /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈza/ /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡za/ v
mitologizar

mitològic /mi.toˈɫɔ.d͡ʒik/ /mi.toˈɫɔ.ʒik/ /mi.tuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
mitológico

mitològicament /mi.toˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /mi.toˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /mi.toˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /mi.toˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /mi.tuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
mitológicamente

mitomania /mi.to.maˈni.a/ /mi.to.məˈni.ə/ /mi.tu.məˈni.ə/ n fem
mitomanía

mitosi /miˈtɔ.zi/ n fem
mitosis

mitridat /mi.tɾiˈðat/ n masc
mitridato

mixturar /miʃ.tuˈɾa/ /miʃ.tuˈɾaɾ/ v
mixturar

mmm Interjection
mu

mnemotècnia /ne.moˈtɛŋ.ni.a/ /ne.moˈtɛɡ.ni.a/ /nə.moˈtɛŋ.ni.ə/ /nə.muˈtɛŋ.ni.ə/ n fem
mnemotecnia

moai /moˈaj/ n masc
moái

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ adj masc
mobiliario
Relatiu als béns mobles.

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ n masc
mobiliario
Conjunt de mobles d'una casa.
Conjunt de béns mobles.

mobiliari escolar n masc
mobiliario escolar

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
movilidad

mobilitat d'estudiants n fem
movilidad de estudiantes

mobilitat del professorat n fem
movilidad del profesorado

mobilitat laboral n fem
movilidad laboral

mobilitat social n fem
movilidad social

mobilitzar /mo.bi.ɫiˈd͡za/ /mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /mo.βi.ɫiˈd͡za/ /mo.βi.ɫiˈza/ /mu.bi.ɫiˈd͡za/ /mu.βi.ɫiˈd͡za/ v
movilizar

moblament /mo.bɫaˈment/ /mo.βɫaˈmen/ /mob.bɫaˈmen/ /mob.bɫəˈment/ /mu.βɫəˈmen/ /mub.bɫəˈmen/ n masc
amueblamiento

moblar /mobˈbɫa/ /moˈbɫaɾ/ /moˈβɫa/ /mubˈbɫa/ v
amueblar

moble /ˈmɔ.bɫe/ /ˈmɔ.βɫe/ /ˈmɔ.βɫə/ /ˈmɔb.bɫe/ /ˈmɔb.bɫə/ adj
mueble
Bé que es pot moure.

moble /ˈmɔ.bɫe/ /ˈmɔ.βɫe/ /ˈmɔ.βɫə/ /ˈmɔb.bɫe/ /ˈmɔb.bɫə/ n masc
mueble
Element no fix que forma part de l’equipament estable de l’interior d'un edifici, en especial els habitatges. Típicament es refereixen a miralls, taules, seients, llits, objectes per a guardar-hi coses o bé d'adorn.

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ n masc
moco mocos
Humor que penja del nas.

moca /ˈmo.ka/ /ˈmo.kə/ /ˈmɔ.ka/ /ˈmɔ.kɔ/ /ˈmɔ.kə/ n masc
moca
Cafè d’Aràbia molt ric en cafeïna.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ n masc
pañuelo
Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.
Peça de roba, quadrada o triangular, pensada com a complement del vestuari per abrigar o per adornar. Normalment va lligada al voltant del coll.
flag
(futbol americà) Cadascuna de les dues peces de tela de forma rectangular de l'equip d'un jugador de futbol flag, que se subjecten a la cintura.

mocar /moˈka/ /moˈkaɾ/ /muˈka/ v
sonar

moció /mo.siˈo/ /mu.siˈo/ n fem
moción

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ n fem
moda
Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.
Xifra més repetida en un estudi estadístic.

mode n masc
modo

model /moˈðɛɫ/ /muˈðɛɫ/ n masc
modelo

model d'il·luminació n masc
modelo de iluminación

model de shading n masc
modelo de sombreado

modelar /mo.ðeˈɫa/ /mo.ðeˈɫaɾ/ /mo.ðəˈɫa/ /mu.ðəˈɫa/ v
modelar
Donar forma amb un material plàstic a un model a esculpir o tallar.

modelatge n masc
modelado

modelitzar /mo.ðe.ɫiˈd͡za/ /mo.ðe.ɫiˈza/ /mo.ðe.ɫiˈzaɾ/ /mo.ðə.ɫiˈd͡za/ /mu.ðə.ɫiˈd͡za/ v
modelizar

moderar /mo.ðeˈɾa/ /mo.ðeˈɾaɾ/ /mo.ðəˈɾa/ /mu.ðəˈɾa/ v
moderar

modern /moˈðɛɾn/ /muˈðɛrn/ adj masc
moderno
Relatiu al temps present o recent.

modernament /moˌðɛr.naˈmen/ /moˌðɛɾ.naˈmen/ /moˌðɛɾ.naˈment/ /moˌðɛɾ.nəˈment/ /muˌðɛr.nəˈmen/ adv
modernamente

modernisme /mo.ðeɾˈniz.me/ /mo.ðəɾˈniz.mə/ /mu.ðərˈniz.mə/ n masc
modernismo
Tendència a desprendre’s de les tradicions adoptant gustos i idees moderns.
(sovint en majúscula) Moviment cultural occidental, especialment arquitectònic i decoratiu, de final del segle XIX i principi del segle XX, caracteritzat per l'ús de formes i motius molt innovadors.

modernització /mo.ðer.ni.d͡za.siˈo/ /mo.ðeɾ.ni.za.siˈo/ /mo.ðəɾ.ni.d͡zə.siˈo/ /mu.ðər.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
modernización

modernitzar /mo.ðer.niˈd͡za/ /mo.ðeɾ.niˈza/ /mo.ðeɾ.niˈzaɾ/ /mo.ðəɾ.niˈd͡za/ /mu.ðər.niˈd͡za/ v
modernizar

modestament /moˌðes.taˈmen/ /moˌðes.taˈment/ /moˌðes.təˈment/ /muˌðes.təˈmen/ adv
modestamente

modificació /mo.ði.fi.ka.siˈo/ /mo.ði.fi.kə.siˈo/ /mu.ði.fi.kə.siˈo/ n fem
modificación

modificació curricular n fem
modificación curricular

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ v
modificar

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ adj
modular
Que està format per mòduls.

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ v
modular
Regular la veu quan es parla perquè no soni desagradable.

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ n fem
modestia

mofar-se /moˈfaɾ.se/ /moˈfaɾ.sə/ /mu.fərˈsə/ /muˈfar.sə/ v
mofarse

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ n fem
mofeta

mohana vina n fem
mohana veena

moix /ˈmojʃ/ /ˈmoʃ/ adj masc
alicaído

moixell /mojˈʃeʎ/ /mujˈʃeʎ/ /muˈʃeʎ/ n masc
copo
Bolic de matèria tèxtil.
baderna
(nàutica) Cap de corda per a amarrar.

moixera de pastor n fem
mostajo mostajo de perucos

moixina /mojˈʃi.na/ /moˈʃi.na/ /moˈʃi.nə/ /muˈʃi.nə/ n fem
bocanegra

moixó /mojˈʃo/ /moˈʃo/ /muˈʃo/ n masc
pájaro
Ocell petit, generalment de l'ordre dels passeriformes.
argentina
(peixos) Peix de la família dels argentínids, de color verd clar amb escates argentades, de cos allargassat, amb els ulls molt grossos, amb la llengua proveïda de dents pel voltant, de carn apreciada (Argentina sphyraena).

mol /ˈmɔɫ/ n masc
mol
Unitat de mesura de quantitat de substància que equival a la constant d'Avogadro.
maul
(rugbi) Jugada consistent a agafar-se almenys un jugador de cada equip al voltant del jugador que condueix la pilota, amb l'objectiu, per a un equip, d'ajudar-lo a avançar i, per a l'altre, d'impedir-li-ho.

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ n fem
muela
Pedra rodona i plana del molí.
Pedra rodona que serveix per esmolar les tisores, ganivets i altres instruments d'acer.
Quantitat d'aigua que basta per fer anar un molí.
mole
Cosa gran en volum o quantitat.
muela
Tossal elevat de manera abrupta i de cim planer.
muela mola
Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.

molar /moˈɫa/ /moˈɫaɾ/ /muˈɫa/ /muˈɫar/ adj
molar
Relatiu a un mol de matèria.
(medicina, anatomia) Relatiu als queixals.

molar /moˈɫa/ /moˈɫaɾ/ /muˈɫa/ /muˈɫar/ v
adujar
Caragolar una corda en forma de mola.
molar
(castellanisme, col·loquial) Fer goig, encantar, entusiasmar

moldau /moɫˈdaw/ /muɫˈdaw/ adj masc
moldavo
Relatiu o pertanyent a Moldàvia.

moldau /moɫˈdaw/ /muɫˈdaw/ n masc
moldavo
Persona que habita o és originària de Moldàvia.
(llengua) Dialecte del romanès propi de Moldàvia, que s'escriu tant en alfabet llatí com en ciríl·lic.

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ v
moler

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ v
molestar

moletejar /mo.ɫe.teˈd͡ʒa/ /mo.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /mo.ɫe.teˈʒa/ /mo.ɫə.təˈd͡ʒa/ /mu.ɫə.təˈʒa/ v
moletear

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ n masc
molibdeno

molina /moˈɫi.na/ /moˈɫi.nə/ /muˈɫi.nə/ n fem
sierra
Serradora hidràulica per a tallar fusta.
borujo
Pinyol d’oliva després de premsat.

molinar /mo.ɫiˈna/ /mo.ɫiˈnaɾ/ /mu.ɫiˈna/ n masc
molinar

moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ n masc
molinero

molinet /mo.ɫiˈnet/ /mu.ɫiˈnɛt/ n masc
molinillo
Instrument domèstic per a moldre productes culinaris.
molinete molinillo
Instrument per a batre la xocolata dins de la xocolatera, consta d'un cilindre dentat amb un mànec.
molinete
(nàutica) Torn situat en la coberta de proa d'una nau per a llevar les àncores.

moll adj masc
blando
Tou, sense força ni resistència.
mojado
Ple d'aigua.

moll n masc
médula
Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.
salmonete
(peixos) Peix del gènere dels múl·lids (Mullus).
muelle malecón
Obra construïda a la riba d'aigües navegables per amarrar embarcacions i poder embarcar i desembarcar.
meollo
(figuradament) Substància principal d'una cosa no material.

moll de fang n masc
salmonete

moll de roca n masc
barbadiña

moll reial n masc
cardenal

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ n fem
miga
Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.
muelle
Peça metàl·lica pensada perquè es pugui deformar en fer-hi força, però que quan la força de pressió desapareix, la peça torna a la seva forma original, arrossegant, si s'escau, alguna altra peça. Típicament, consisteix en un filferro torçat en alguna forma d'espiral.

molls /ˈmɔʎs/ /ˈmɔʎʃ/ n masc
tenazas

molló /moˈʎo/ /muˈʎo/ n masc
mojón
Pedra col·locada per marcar un límit.

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ n fem
musgo
Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adj
mucho
En gran quantitat o nombre.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adv
mucho
De manera abundant.

molt de gust Interjection
mucho gusto

moltes gràcies /ˌmoɫ.tes /ˌmoɫ.təs Interjection
muchas gracias

moltonada n fem
carnerada

moltonejar /moɫ.to.neˈd͡ʒa/ /moɫ.to.neˈd͡ʒaɾ/ /moɫ.to.neˈʒa/ /moɫ.to.nəˈd͡ʒa/ /muɫ.tu.nəˈʒa/ v
aborregarse
Comportar-se de forma gregària.

moltons n masc
arietes carneros mansos

molturar /moɫ.tuˈɾa/ /moɫ.tuˈɾaɾ/ /muɫ.tuˈɾa/ v
maquilar

moltíssim /moɫˈti.sim/ /muɫˈti.sim/ adj masc
muchísimo

moltó /moɫˈto/ /muɫˈto/ n masc
carnero
Mascle de l'ovella castrat.

mol·lificar /mo.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mu.ɫi.fiˈka/ /muɫ.ɫi.fiˈka/ v
molificar

mol·lisòl /mo.ɫiˈsɔɫ/ /moɫ.ɫiˈsɔɫ/ /mu.ɫiˈsɔɫ/ /muɫ.ɫiˈsɔɫ/ n masc
mollisol

mol·lusc /moɫˈɫusk/ /moˈɫusk/ /muɫˈɫusk/ /muˈɫusk/ n masc
molusco

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ n fem
molécula
Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molèstia /moˈɫɛs.ti.a/ /moˈɫɛs.ti.ə/ /muˈɫɛs.ti.ə/ n fem
molestia

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ n masc
molino

molí d'oli n masc
almazara

mom /ˈmom/ n masc
momo
Dansa representada per una comparsa, moixiganga... per a l'entreteniment d'una festa.
mueca
Ganyota

moma /ˈmo.ma/ /ˈmo.mə/ n fem
mosca seso
Familiarment, diners.
seso
Allò que es dóna o es rep per sobre l'estipulat per llei.
Ganga.

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ n masc
momento

momentàniament /mo.menˌta.ni.aˈmen/ /mo.menˌta.ni.aˈment/ /mo.mənˌta.ni.əˈment/ /mu.mənˌta.ni.əˈmen/ adv
momentaniamente

momeria /mo.meˈɾi.a/ /mu.məˈɾi.ə/ n fem
momería

momificar /mo.mi.fiˈka/ /mo.mi.fiˈkaɾ/ /mu.mi.fiˈka/ v
momificar

mon /mon/ /mun/ adj masc
mi

mona /ˈmo.na/ /ˈmo.nə/ n fem
mono
Primat de cua curta del gènere dels cercopitecs.
mona
Tortell decorat amb ous durs, que es menja tradicionalment per Pasqua Florida.

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ n fem
monarquía
Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ n fem
moneda

monedar /mo.neˈða/ /mo.neˈðaɾ/ /mo.nəˈða/ /mu.nəˈða/ v
amonedar

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ n masc
monedero
Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monegasc /mo.neˈɣask/ /mo.nəˈɣask/ /mu.nəˈɣask/ adj masc
monegasco
Relatiu o pertanyent a Mònaco o la seva llengua.

monegasc /mo.neˈɣask/ /mo.nəˈɣask/ /mu.nəˈɣask/ n masc
monegasco
Habitant de Mònaco.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ n masc
monasterio

monestrell /mo.nesˈtɾeʎ/ /mo.nəsˈtɾeʎ/ /mu.nəsˈtɾeʎ/ n masc
monastrell

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ adj masc
monetario

monetitzar /mo.ne.tiˈd͡za/ /mo.ne.tiˈza/ /mo.ne.tiˈzaɾ/ /mo.nə.tiˈd͡za/ /mu.nə.tiˈd͡za/ v
monetizar

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ n fem
judía

mongeta tendra n fem
judía verde

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ adj masc
mongol
De Mongòlia o relacionat amb aquest país.

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ n masc
mongol
(masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

mongòlic /moŋˈɡɔ.ɫik/ /muŋˈɡɔ.ɫik/ adj masc
mongólico

moniato /mo.niˈa.to/ /mu.niˈa.tu/ n masc
batata

monitor /mo.niˈto/ /mo.niˈtoɾ/ /mu.niˈto/ n masc
monitor
Persona que guia altres persones en l'aprenentatge o l'execució d'una activitat, especialment quan aquesta és de caràcter cultural o esportiu.
Aparell per supervisar gravacions.

monitor d'activitats esportives n masc
monitor de actividades deportivas

monitor de lleure n masc
monitor de ocio

monitor de menjador n masc
monitor de comedor

monitor de pati n masc
monitor de patio

monitor de transport escolar n masc
monitor de transporte escolar

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ n fem
monja

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ n masc
monje

monjoiar /moɲ.d͡ʒoˈja/ /moɲ.d͡ʒoˈjaɾ/ /moɲ.ʒoˈja/ /muɲ.ʒuˈja/ v
agavillar

monoartritis /mo.no.aɾˈtɾi.tis/ /mo.no.əɾˈtɾi.tis/ /mu.nu.ərˈtɾi.tis/ n fem
monoartritis

monocord /mo.noˈkɔɾt/ /mu.nuˈkɔrt/ n masc
monocordio

monodòntids /mo.noˈðɔn.tits/ /mu.nuˈðɔn.tits/ n masc
monodóntidos

monoftongar /mo.nof.toŋˈɡa/ /mo.nof.toŋˈɡaɾ/ /mu.nuf.tuŋˈɡa/ v
monoptongar

monofòbia /mo.noˈfɔ.bi.a/ /mo.noˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.βi.ə/ n fem
monofobia
Fòbia a la soledat.

monologar /mo.no.ɫoˈɣa/ /mo.no.ɫoˈɣaɾ/ /mu.nu.ɫuˈɣa/ v
monologar

mononeuropatia /mo.no.new.ɾo.paˈti.a/ /mo.no.nəw.ɾo.pəˈti.ə/ /mu.nu.nəw.ɾu.pəˈti.ə/ n fem
mononeuropatía

monoparental /mo.no.pa.ɾenˈtaɫ/ /mo.no.pə.ɾənˈtaɫ/ /mu.nu.pə.ɾənˈtaɫ/ adj
monoparental

monoplà /mo.noˈpɫa/ /mu.nuˈpɫa/ n masc
monoplano

monopoli natural n masc
monopolio natural

monopolitzar /mo.no.po.ɫiˈd͡za/ /mo.no.po.ɫiˈza/ /mo.no.po.ɫiˈzaɾ/ /mu.nu.pu.ɫiˈd͡za/ v
monopolizar

monopòdic /mo.noˈpɔ.ðik/ /mu.nuˈpɔ.ðik/ adj masc
monopódico
Pertanyent o relatiu al monopodi.

monosexual /mo.no.sek.suˈaɫ/ /mo.no.sək.suˈaɫ/ /mu.nu.sək.suˈaɫ/ adj
monosexual

monosexualitat /mo.no.sek.su.a.ɫiˈtat/ /mo.no.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /mu.nu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
monosexualidad

monostable /mo.nosˈta.bɫe/ /mo.nosˈta.βɫe/ /mo.nosˈtab.bɫe/ /mo.nosˈtab.bɫə/ /mu.nusˈta.βɫə/ /mu.nusˈtab.bɫə/ adj
monoestable

monosèmia /mo.noˈsɛ.mi.a/ /mo.noˈsɛ.mi.ə/ /mu.nuˈsɛ.mi.ə/ n fem
monosemia

monosíl·lab /mo.noˈsi.ɫap/ /mo.noˈsiɫ.ɫap/ /mo.noˈsiɫ.ɫəp/ /mu.nuˈsi.ɫəp/ /mu.nuˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
monosílabo
Que té una sola síl·laba.

monosíl·lab /mo.noˈsi.ɫap/ /mo.noˈsiɫ.ɫap/ /mo.noˈsiɫ.ɫəp/ /mu.nuˈsi.ɫəp/ /mu.nuˈsiɫ.ɫəp/ n masc
monosílabo
Mot que té una sola síl·laba.
Vers que de mètrica només té una síl·laba.

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ n masc
monstruo

monstruosament /mons.tɾuˌo.zaˈmen/ /mons.tɾuˌo.zaˈment/ /mons.tɾuˌo.zəˈment/ /muns.tɾuˌo.zəˈmen/ adv
monstruosamente

monsó /monˈso/ /munˈso/ n masc
monzón

montblanquí /mom.bɫaŋˈki/ /mun.bɫəŋˈki/ adj masc
montblanquino
Originari, pertanyent o relatiu a Montblanc (Conca de Barberà).

montblanquí /mom.bɫaŋˈki/ /mun.bɫəŋˈki/ n masc
montblanquino
Natural de Montblanc (Conca de Barberà).

montenegrí /mon.te.neˈɣɾi/ /mon.tə.nəˈɣɾi/ /mun.tə.nəˈɣɾi/ adj masc
montenegrino
Relatiu o pertanyent a Montenegro.

montenegrí /mon.te.neˈɣɾi/ /mon.tə.nəˈɣɾi/ /mun.tə.nəˈɣɾi/ n masc
montenegrino
Persona que habita o és originària de Montenegro.
Persona que pertany al grup ètnic dels montenegrins.

montgolfier /moŋ.ɡoɫ.fiˈe/ /moŋ.ɡoɫ.fiˈeɾ/ /muŋ.ɡuɫ.fiˈe/ n masc
montgolfier

monticle del llançador n masc
montículo del lanzador

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ n masc
monumento

monumental /mo.nu.menˈtaɫ/ /mo.nu.mənˈtaɫ/ /mu.nu.mənˈtaɫ/ adj
monumental

monumentalitat /mo.nu.men.ta.ɫiˈtat/ /mo.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ /mu.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ n fem
monumentalidad

monyeca /moˈɲe.ka/ /moˈɲə.cə/ /muˈɲɛ.kə/ n fem
muñeca
(col·loquial) canell

monyó /moˈɲo/ /muˈɲo/ n masc
muñón

monàrquicament /moˌnar.ki.kaˈmen/ /moˌnaɾ.ki.kaˈmen/ /moˌnaɾ.ki.kaˈment/ /moˌnaɾ.ki.kəˈment/ /muˌnar.ki.kəˈmen/ adv
monárquicamente

monàstic /moˈnas.tik/ /muˈnas.tik/ adj masc
monástico

monòlit /moˈnɔ.ɫit/ /muˈnɔ.ɫit/ n masc
monolito

monòtonament /moˌnɔ.to.naˈmen/ /moˌnɔ.to.naˈment/ /moˌnɔ.to.nəˈment/ /muˌnɔ.tu.nəˈmen/ adv
monótonamente

moquejar /mo.keˈd͡ʒa/ /mo.keˈd͡ʒaɾ/ /mo.keˈʒa/ /mo.kəˈd͡ʒa/ /mu.kəˈʒa/ v
moquear

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ adj
moral

moralitat n fem
moralidad

moralitzar /mo.ɾa.ɫiˈd͡za/ /mo.ɾa.ɫiˈza/ /mo.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /mo.ɾə.ɫiˈd͡za/ /mu.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
moralizar

moralment /moˌɾaɫˈmen/ /moˌɾaɫˈment/ /muˌɾaɫˈmen/ adv
moralmente

morastell /mo.ɾasˈteʎ/ /mo.ɾəsˈteʎ/ /mu.ɾəsˈteʎ/ n masc
graciano

morat /moˈɾat/ /muˈɾat/ n masc
morado

moravià /mo.ɾa.viˈa/ /mo.ɾa.βiˈa/ /mo.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.βiˈa/ adj masc
moravo
Relatiu o pertanyent a Moràvia.

moravià /mo.ɾa.viˈa/ /mo.ɾa.βiˈa/ /mo.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.βiˈa/ n masc
moravo
Persona que habita o és originària de Moràvia.

morcar /morˈka/ /moɾˈka/ /moɾˈkaɾ/ /murˈka/ v
morcar

mordant /morˈðˈan// /moɾˈðˈan// /moɾˈðˈant// /murˈðˈan// /murˈˈðan// n masc
mordiente

mordassa /moɾˈða.sa/ /moɾˈða.sə/ /murˈda.sə/ /murˈða.sə/ n fem
mordaza
Element emprat per impedir de parlar a algú.

mordaçment /morˌðazˈmen/ /moɾˌðazˈmen/ /moɾˌðazˈment/ /murˌdazˈmen/ /murˌðazˈmen/ adv
mordazmente

mordentar /mor.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈtaɾ/ /moɾ.ðənˈta/ /mur.dənˈta/ /mur.ðənˈta/ v
morder

mordicar /mor.ðiˈka/ /moɾ.ðiˈka/ /moɾ.ðiˈkaɾ/ /mur.diˈka/ /mur.ðiˈka/ v
mordicar

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ n fem
morena
(peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

morenot /mo.ɾeˈnɔt/ /mo.ɾəˈnɔt/ /mu.ɾəˈnɔt/ n masc
morena negra

morera /moˈɾe.ɾa/ /moˈɾe.ɾə/ /muˈɾe.ɾə/ n fem
morera

moresc /moˈɾesk/ /moˈɾəsk/ /muˈɾɛsk/ adj masc
moruno

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ n masc
morfema

morfina /moɾˈfi.na/ /moɾˈfi.nə/ /murˈfi.nə/ n fem
morfina

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ n fem
morfología

morfològicament /mor.foˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /moɾ.foˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /moɾ.foˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /moɾ.foˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /mur.fuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
morfológicamente

morfosi /moɾˈfɔ.si/ /murˈfɔ.si/ n fem
morfosis

morganàtic /moɾ.ɣaˈna.tik/ /mur.gəˈna.tik/ adj masc
morganático

moribund /mo.ɾiˈbunt/ /mo.ɾiˈβun/ /mu.ɾiˈbun/ /mu.ɾiˈβun/ adj masc
moribundo

morigerar /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /mo.ɾi.ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.ʒəˈɾa/ /mu.ɾi.ʒəˈɾa/ v
morigerar

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ v
morir fallecer
Deixar d'existir, cessar.

morisc /moˈɾisk/ /muˈɾisk/ adj masc
morisco
Relatiu als moros o als descendent dels mudèjars.

morisc /moˈɾisk/ /muˈɾisk/ n masc
morisco
Descendent cristianitzat dels mudèjars.

moro /ˈmɔ.ɾo/ /ˈmɔ.ɾu/ adj masc
moro
(popularment) Magribí, relatiu al nord d'Àfrica.

morralles /moˈra.ʎes/ /moˈra.ʎəs/ /muˈra.ʎəs/ n fem
bocado

morreig /moˈret͡ʃ/ /moˈrət͡ʃ/ /muˈrɛt͡ʃ/ n masc
morreo

morrejar /mo.reˈd͡ʒa/ /mo.reˈd͡ʒaɾ/ /mo.reˈʒa/ /mo.rəˈd͡ʒa/ /mu.rəˈʒa/ v
mamujar
Beure agafant el broc amb el llavis com qui mama: beure a galet, beure a morro.
Mamar com si la criatura no tingués gana prenent i deixant repetidament el pit.
morrear
(col·loquial, també pronominal) Besar a algú a la boca persistentment.

morro /ˈmo.ro/ /ˈmo.ru/ n masc
morro
Part sortint de la cara dels animals.
(despectiu, central i nord-occidental) Llavi, especialment gros, inflat, brut.
Part anterior d’un vehicle.

morruda /moˈru.ða/ /moˈru.ðə/ /muˈru.ðə/ n fem
sargo picudo

morrut /moˈrut/ /muˈrut/ adj masc
hocicudo
De morro gros.

morsa /ˈmor.sə/ /ˈmoɾ.sa/ n fem
morsa

morse /ˈmor.sə/ /ˈmoɾ.se/ n masc
morse

mort adj masc
muerto muerte
Que no viu.
fuera de juego muerto
(esports de pilota) Dit de la pilota, la bola, el volant o el disc que no està en condicions de ser jugat en el transcurs d'un partit o una partida.

mort n fem
muerte
Fi de la vida.

mort sobtada n fem
muerte súbita
(golf) Sistema de desempat de determinades competicions consistent en l'eliminació successiva del perdedor de cada forat a mesura que es van jugant els diversos forats.

mortadel·la /mor.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫɛ/ /moɾ.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.təˈðɛɫ.ɫə/ /mur.təˈðɛ.ɫə/ /mur.təˈðɛɫ.ɫə/ n fem
mortadela

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ adj
mortal
Que pot morir.
Que pot matar, letal.

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ n neut
mortal

mortaldat /moɾ.taɫˈdat/ /mur.təɫˈdat/ n fem
motandad

mortalitat /moɾ.ta.ɫiˈtat/ /mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
mortalidad

mortalla /moɾˈta.ʎa/ /moɾˈta.ʎə/ /murˈta.jə/ /murˈta.ʎə/ n fem
mortaja

mortalment /morˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈment/ /murˌtaɫˈmen/ adv
mortalmente

morter /morˈte/ /moɾˈte/ /moɾˈteɾ/ /murˈte/ n masc
mortero

mortificar /mor.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈkaɾ/ /mur.ti.fiˈka/ v
mortificar
Llevar la vitalitat natural o disminuir el vigor o activitat d'alguna part del cos.
(també pronominal) Refrenar les passions castigant el cos i reprimint la voluntat.
Afligir, disgustar, causar pena o molèstia.

mortuori /moɾ.tuˈɔ.ɾi/ /mur.tuˈɔ.ɾi/ adj masc
mortuorio

mortífer /moɾˈti.feɾ/ /moɾˈti.fəɾ/ /murˈti.fər/ adj masc
mortífero

morè /moˈɾe/ /moˈɾə/ /muˈɾɛ/ adj masc
moreno

mos /mos/ /mus/ /ˈmɔs/ n masc
mordisco
Porció de menjar que es pot posar a la boca.

mosca /ˈmos.kə/ n fem
mosca
Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae
Sobrenom referit a l'avió rus Polikarpov I-16 des del bàndol republicà, altrament conegut com a "rata" pel bàndol contrari, utilitzat durant la guerra civil espanyola.
(billar) Cadascun dels punts marcats al feltre en què s'han de situar les boles al començament d'una partida i en certs moments del desenvolupament del joc.

moscat /mosˈkat/ /musˈkat/ adj masc
almizcleño

moscatell /mos.kaˈteʎ/ /mos.kəˈteʎ/ /mus.kəˈteʎ/ n masc
moscatel

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ n masc
moscovio

moscovita /mos.koˈvi.ta/ /mos.koˈvi.tə/ /mos.koˈβi.ta/ /mus.kuˈvi.tə/ /mus.kuˈβi.tə/ adj neut
moscovita
Relatiu o pertanyent a Moscou o a Moscòvia.

moscovita /mos.koˈvi.ta/ /mos.koˈvi.tə/ /mos.koˈβi.ta/ /mus.kuˈvi.tə/ /mus.kuˈβi.tə/ n neut
moscovita
Persona que habita o és originària de Moscou o a Moscòvia.

mosquejar /mos.keˈd͡ʒa/ /mos.keˈd͡ʒaɾ/ /mos.keˈʒa/ /mos.kəˈd͡ʒa/ /mus.kəˈʒa/ v
mosquear
Espantar les mosques per a treure-se-les de sobre.

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ n masc
mosquete

mosquetada /mos.keˈta.ða/ /mos.kəˈta.ðə/ /mus.kəˈta.ðə/ n fem
mosquetazo

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ n masc
mosquito zancudo
Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossa /ˈmɔ.sa/ /ˈmɔ.sɔ/ /ˈmɔ.sə/ n fem
muesca

mossegada /mo.seˈɣa.ða/ /mo.səˈɣa.ðə/ /mu.səˈɣa.ðə/ n fem
mordisco mordedura
Acció i efecte de mossegar.
mordida
(golf) Acció de la bola d'aturar-se en caure a terra en comptes de rodolar, com a conseqüència especialment d'un efecte de retrocés.

mossegadeta /mo.se.ɣaˈðe.ta/ /mo.sə.ɣəˈðə.tə/ /mu.sə.ɣəˈðɛ.tə/ n fem
mordisquillo

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ v
morder
Clavar les dents en alguna cosa.
(figuradament) Dir mal d'algú.

mosso /ˈmo.so/ /ˈmo.su/ n masc
mozo
Persona que treballa tenint cura dels cavalls i de les quadres.

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ adj
mozárabe

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ n neut
mozárabe
Persona de religió cristiana durant la dominació andalusina.

mossèn /moˈsen/ /moˈsən/ /muˈsɛn/ n masc
padre

most /ˈmost/ n masc
mosto

mostassa /mosˈta.sə/ /musˈta.sə/ n fem
mostaza

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ n masc
bigote

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ n fem
comadreja

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ n fem
amagar ostentar
Acció de mostrar.
muestras
Tros o petita quantitat d'un material, utilitzat per a analitzar-lo o determinar-ne les propietats o conèixer les seves qualitats. Testimoni, prova, senyal, indici, espècimen.
muestra
(estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.
Disseny, patró, model, exemple.
El cap de peça en les teles, panys i teixits.
Detenció que fa el gos quan veu la caça.
dibujo
El dibuix de les robes.
sueldo
En l'àmbit militar, paga dels soldats o soldada.
cierna dibujo muestra
Flor de les oliveres i de les vinyes.
hornija
Llenya per al forn.
artesón maña muestra
Feix de cànem o de lli de cert nombre de manolls.

mostra aleatòria n fem
muestra aleatoria

mostra estratificada n fem
muestra estratificada

mostrar /mosˈtɾa/ /mosˈtɾaɾ/ /musˈtɾa/ v
mostrar

mostrari /mosˈtɾa.ɾi/ /musˈtɾa.ɾi/ n masc
muestrario

mostratge /mosˈtɾa.d͡ʒe/ /mosˈtɾa.d͡ʒə/ /musˈtɾa.d͡ʒə/ n masc
muestreo

mostrejar /mos.tɾeˈd͡ʒa/ /mos.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /mos.tɾeˈʒa/ /mos.tɾəˈd͡ʒa/ /mus.tɾəˈʒa/ v
muestrear

mot n masc
palabra

mot hereditari n masc
palabra hereditaria

motejar /mo.teˈd͡ʒa/ /mo.teˈd͡ʒaɾ/ /mo.teˈʒa/ /mo.təˈd͡ʒa/ /mu.təˈʒa/ v
motejar
Censurar les accions d'algú amb renoms despectius o de menyspreu.
apodar
Posar motius o renoms.

motiu /muˈtiw/ n masc
motivo
Causa d'un fet.
mote
renom

motivació /mo.ti.va.siˈo/ /mo.ti.və.siˈo/ /mo.ti.βa.siˈo/ /mu.ti.və.siˈo/ /mu.ti.βə.siˈo/ n fem
motivación

motivació didàctica n fem
motivación didáctica

motivació extrínseca n fem
motivación extrínseca

motivació funcional n fem
motivación funcional

motivació integrativa n fem
motivación integradora

motivació intrínseca n fem
motivación intrínseca

motivadament /mo.tiˌva.ðaˈment/ /mo.tiˌva.ðəˈment/ /mo.tiˌβa.ðaˈmen/ /mu.tiˌva.ðəˈmen/ /mu.tiˌβa.ðəˈmen/ adv
motivadamente

motivar /mo.tiˈva/ /mo.tiˈvaɾ/ /mo.tiˈβa/ /mu.tiˈva/ /mu.tiˈβa/ v
motivar

motlle /ˈmɔɫ.ɫe/ /ˈmɔɫ.ɫə/ /ˈmɔʎ.ʎe/ /ˈmɔʎ.ʎə/ n masc
molde

motllurar /moɫ.ɫuˈɾa/ /moɫ.ɫuˈɾaɾ/ /moʎ.ʎuˈɾa/ /muɫ.ɫuˈɾa/ /muʎ.ʎuˈɾa/ v
moldurar

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ n fem
motocicleta

motociclisme /mo.to.siˈkɫiz.me/ /mo.to.siˈkɫiz.mə/ /mu.tu.siˈkɫiz.mə/ n masc
motociclismo

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ adj masc
motor
Que és capaç de posar en moviment.

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ n masc
motor
Màquina que genera un moviment.

motor d'inferències n masc
motor de inferencias

motor d'àudio n masc
motor de sonido

motor de joc n masc
motor de juego

motor gràfic n masc
motor gráfico

motoritzar /mo.to.ɾiˈd͡za/ /mo.to.ɾiˈza/ /mo.to.ɾiˈzaɾ/ /mu.tu.ɾiˈd͡za/ v
motorizar

motricitat n fem
motricidad

motricitat fina n fem
motricidad fina

motricitat global n fem
motricidad global

mots encreuats n masc
crucigrama

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ n fem
mochila

motí /moˈti/ /muˈti/ n masc
motín

moure /ˈmɔw.ɾe/ v
mover
Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ n masc
movimiento
Acció de moure.
Desplaçament.
Cadascuna de les parts d'una obra musical extensa.
Escola artística o ideològica.

moviment de renovació pedagògica n masc
movimiento de renovación pedagógica

moviment estudiantil n masc
movimiento estudiantil

moviment juvenil n masc
movimiento juvenil

moçambiquès /mo.sam.biˈkes/ /mo.səm.biˈkəs/ /mu.səm.biˈkɛs/ adj masc
mozambiqueño
Relatiu o pertanyent al Moçambic.

moçambiquès /mo.sam.biˈkes/ /mo.səm.biˈkəs/ /mu.səm.biˈkɛs/ n masc
mozambiqueño
Persona que habita o és originària de Moçambic.

mridanga n masc
mrdanga

muda /ˈmu.ða/ /ˈmu.ðə/ n fem
muda
Roba que es posa conjuntament, especialment la interior.

mudança /muˈðan.sa/ n fem
mudanza

mudar /muˈða/ /muˈðaɾ/ v
mudar
Canviar-se de roba i millorar l'aspecte una persona.
Canviar de domicili.

mudesa /muˈðe.za/ /muˈðə.zə/ /muˈðɛ.zə/ n fem
mudez

muetzí /mu.eˈd͡zi/ /mu.əˈd͡zi/ n masc
muecín

mugic /muˈd͡ʒik/ /muˈʒik/ n masc
mujik

mugró n masc
pezón

muguet n masc
convalaria

mujada /muˈd͡ʒa.ða/ /muˈʒa.ða/ /muˈʒa.ðə/ n fem
mojada

mul /ˈmuɫ/ n masc
mulo

muladí /mu.ɫaˈði/ /mu.ɫəˈði/ n neut
muladí

mular /muˈɫa/ /muˈɫar/ /muˈɫaɾ/ adj
mular

mulat /muˈɫat/ n masc
muleto
mulato

mullar /muˈja/ /muˈʎa/ /muˈʎaɾ/ v
mojar
Impregnar d'aigua o altre líquid.

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ n fem
esposa

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ n fem
multa

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ v
multar

multicel·lular /ˌmuɫ.ti.se.ɫuˈɫaɾ/ /ˌmuɫ.ti.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /ˌmuɫ.ti.sə.ɫuˈɫar/ /ˌmuɫ.ti.səɫ.ɫuˈɫar/ /ˌmuɫ.ti.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
multicelular

multicopiar /muɫ.ti.ko.piˈa/ /muɫ.ti.ko.piˈaɾ/ /muɫ.ti.ku.piˈa/ v
multicopiar

multiculturalisme /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾaˈɫiz.me/ /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾəˈɫiz.mə/ n masc
multiculturalismo

multilingüe /muɫ.tiˈliŋ.gwe/ /muɫ.tiˈliŋ.gwə/ adj
multilingüe

multilingüisme /muɫ.ti.ɫiŋˈɡwiz.me/ /muɫ.ti.ɫiŋˈɡwiz.mə/ n masc
multilingüismo

multimèdia /muɫ.tiˈmɛ.ði.a/ /muɫ.tiˈmɛ.ði.ə/ adj
multimedia

multinacional /muɫ.ti.na.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.uˈnaɫ/ n fem
multinacional

multiplexar /muɫ.ti.pɫekˈsa/ /muɫ.ti.pɫekˈsaɾ/ /muɫ.ti.pɫəkˈsa/ v
multiplexar

multiplicació /muɫ.ti.pli.ka.siˈo/ /muɫ.ti.pɫi.kə.siˈo/ n fem
multiplicación

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ v
multiplicar

multiplicatiu /muɫ.ti.pɫi.kaˈtiw/ /muɫ.ti.pɫi.kəˈtiw/ adj masc
multiplicativo

multipotencialitat n fem
multipotencialidad

multitud /muɫ.tiˈtut/ n fem
multitud

mundial /mun.diˈaɫ/ adj
mundial
Relatiu a tot el món.

mundial /mun.diˈaɫ/ n masc
mundial
Competició esportiva que enfronta a equips de diferents continents.

mundialment /mun.diˌaɫˈmen/ /mun.diˌaɫˈment/ adv
mundialmente

mundificar /mun.di.fiˈka/ /mun.di.fiˈkaɾ/ v
mundificar

municionar /mu.ni.si.oˈna/ /mu.ni.si.oˈnaɾ/ /mu.ni.si.uˈna/ v
municionar

municipal /mu.ni.siˈpaɫ/ adj
municipal
Relatiu o pertanyent al municipi.

municipal /mu.ni.siˈpaɫ/ n neut
municipal
(informal) Membre d'un cos de policia local o guàrdia municipal.

municipalitzar /mu.ni.si.pa.ɫiˈd͡za/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈza/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈzaɾ/ /mu.ni.si.pə.ɫiˈd͡za/ v
municipalizar

municipi n masc
municipio

munició /mu.ni.siˈo/ n fem
munición

muniquès /mu.niˈkəs/ /mu.niˈkɛs/ adj masc
muniqués
Relatiu o pertanyent a Munic.

muniquès /mu.niˈkəs/ /mu.niˈkɛs/ n masc
muniqués
Persona que habita o és originària de Munic.

munir /muˈni/ /muˈniɾ/ v
municionar

munió /mu.niˈo/ n fem
multitud

munt /ˈmun/ /ˈmunt/ n masc
montón
(per extensió) Pila de coses (coses que s'apilen fent forma de muntanya).

muntacàrregues /mun.taˈka.re.ɣes/ /mun.təˈka.rə.ɣəs/ n masc
montacargas

muntanya /munˈta.ɲa/ n fem
montaña monte

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ adj masc
montañoso

muntar /munˈta/ /munˈtaɾ/ v
montar
Una animal equí, cobrir la femella, cavalcar.
Armar, acoblar les parts d’un objecte.
Disposar un establiment, un negoci per a que comenci a funcionar.

muntera adj fem
montera
Relativa o pertanyent a la munteria o cacera.

munyir /muˈɲi/ /muˈɲiɾ/ v
ordeñar

mur /ˈmu/ /ˈmuɾ/ n masc
muro
Paret gruixuda.

murada /muˈɾa.ða/ /muˈɾa.ðə/ n fem
amurada
(nàutica) Costat interior d'una embarcació.

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ n fem
muralla
Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.
(pilota valenciana) Cadascuna de les dues parets laterals d'un trinquet de pilota valenciana.

muralla de l'escala n fem
muralla de la escalera

murcià adj masc
murciano

murga /ˈmur.ɡə/ /ˈmuɾ.ɣa/ n fem
murga
Cosa molesta de suportar.

murgonar /mur.ɡuˈna/ /mur.ɣoˈna/ /mur.ɣuˈna/ /muɾ.ɣoˈna/ /muɾ.ɣoˈnaɾ/ v
amugronar

murmurar /mur.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾaɾ/ v
murmurar

murmurejar /mur.mu.ɾeˈʒa/ /mur.mu.ɾəˈʒa/ /muɾ.mu.ɾeˈd͡ʒa/ /muɾ.mu.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /muɾ.mu.ɾəˈd͡ʒa/ v
murmurar

murmuri /murˈmu.ɾi/ n masc
murmullo

murri /ˈmu.ri/ adj masc
ganforro
Esquerp, taciturn, melancòlic, sorrut.

murriejar /mu.ri.eˈd͡ʒa/ /mu.ri.eˈd͡ʒaɾ/ /mu.ri.eˈʒa/ /mu.ri.əˈd͡ʒa/ /mu.ri.əˈʒa/ v
pillear

murta /ˈmur.tə/ /ˈmuɾ.ta/ n fem
arrayán

murí adj masc
múrido

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ n fem
musa

musar /muˈza/ /muˈzaɾ/ v
musar

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ n masc
mejillón

muscular /mus.kuˈɫar/ adj
muscular

musculatura /mus.ku.ɫaˈtu.ɾa/ /mus.ku.ɫəˈtu.ɾə/ n fem
musculatura

musell n masc
hocico

museu /muˈzew/ n masc
museo
Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

museu escolar n masc
museo escolar

museístic /mu.zeˈis.tik/ /mu.zəˈis.tik/ adj masc
museístico

museïtzar /mu.ze.iˈd͡za/ /mu.ze.iˈza/ /mu.ze.iˈzaɾ/ /mu.zə.iˈd͡za/ v
musealizar

musical adj
musical
Relacionat amb la música.

musical n masc
musical
Espectacle teatral amb música i cançons.

musicalitat /mu.zi.ka.ɫiˈtat/ /mu.zi.kə.ɫiˈtat/ n fem
musicalidad

musicar /mu.ziˈka/ /mu.ziˈkaɾ/ v
musicar

musicoteràpia /ˌmu.zi.ko.teˈɾa.pi.a/ /ˌmu.zi.ko.təˈɾa.pi.ə/ /ˌmu.zi.ku.təˈɾa.pi.ə/ n fem
musicoterapia

mussitar /mu.siˈta/ /mu.siˈtaɾ/ v
musitar

mussol n masc
mochuelo
Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).
orzuelo
Furóncol amb forma de gra d’ordi que surt a la vora de la parpella.

mussola /muˈsɔ.ɫa/ /muˈsɔ.ɫɔ/ /muˈsɔ.ɫə/ n fem
musola
Gènere de taurons de la família dels triàquids (Mustelus).
musola pundiada
Espècie de tauró de cos allargat i cap curt amb musell cònic i dents petites (Mustelus punctulatus).

mussola pintada n fem
caella

mussola vera n fem
bocablanca

mussolina /mu.soˈɫi.na/ /mu.soˈɫi.nə/ /mu.suˈɫi.nə/ n fem
muselina

musulmà /mu.zuɫˈma/ adj masc
musulmán
Relatiu a l'Islam.

musulmà /mu.zuɫˈma/ n masc
musulmán
Persona seguidora de l'Islam

mut /ˈmut/ adj masc
mudo

mutilar /mu.tiˈɫa/ /mu.tiˈɫaɾ/ v
mutilar

mutis /ˈmu.tis/ Interjection
mutis

mutisme /muˈtiz.me/ /muˈtiz.mə/ n masc
mutismo

muó n masc
muón muon

mà n fem
mano
(anatomia) Part final del braç, dividida en dits.
(pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es disputen colpejant la pilota directament amb la mà.

mà a mà n masc
handoff

mà de la pala n fem
mano de la raqueta

mà de paper n fem
mano

mà individual n fem
mano individual

mà involuntària n fem
mano involuntaria

mà lliure n fem
mano libre

mà per parelles n fem
mano parejas

mà-llarg /ˌmaˈʎark/ adj masc
manilargo

màcula /ˈma.ku.ɫa/ /ˈma.ku.ɫə/ n fem
mácula

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ n fem
magia

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ adj masc
mágico

màgicament /ˌma.d͡ʒi.kaˈmen/ /ˌma.d͡ʒi.kaˈment/ /ˌma.ʒi.kaˈmen/ /ˌma.ʒi.kəˈmen/ /ˌma.ʒi.kəˈment/ adv
mágicamente

màmia /ˈma.mi.a/ /ˈma.mi.ə/ n fem
mamía

màndorla /ˈman.doɾ.ɫa/ /ˈman.doɾ.ɫə/ /ˈman.dur.ɫə/ n fem
mandorla

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ n masc
mango
Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.
navaja
Mol·lusc bivalve en forma de tub lleugerament recte (Solen marginatus).

mànec anatòmic n masc
mango anatómico

mànec còncau n masc
mango cóncavo

mànec cònic n masc
mango cónico

mànec japonès n masc
mango japonés

mànec recte n masc
mango recto

mànega /ˈma.ne.ɣa/ n fem
manguera
Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.
manga
Tornado format sobre la superfície de l'aigua.
Part d'una competició.

màniga n fem
manga

màquia /ˈma.ki.a/ /ˈma.ki.ə/ n fem
maquia

màquina /ˈma.ki.na/ n fem
máquina

màquina d'afaitar n fem
máquina de afeitar

màquina de cosir n fem
máquina de coser

màquina de plantar n fem
máquina plantadora

màquina de polir n fem
máquina de pulir hielo

màquina recreativa n fem
arcade

màrfega /ˈmar.fə.ɣə/ /ˈmaɾ.fe.ɣa/ n fem
jergón
Espècie de sac gran amb un forat al mig que, ple de palla o espart, serveix de matalàs.
Persona grossa, pesada i tosca.
esterilla
Estora que sol ser d'escuma de poliuretà, o potser inflable, utilitzat com aïllant en els bivacs o en sessions de gimnàstica, per tal d'aïllar-se del terra.

màrqueting /ˈmar.kə.tiŋ/ /ˈmaɾ.ke.tiŋ/ /ˈmaɾ.kə.tiŋk/ n masc
mercadotecnia

màrtir /ˈmar.tir/ n neut
mártir

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ n fem
máscara
Careta per amagar o cobrir el rostre.
disfraz
Disfressa, vestit per a disfressar-se, persona tràgica.

màster /ˈmas.teɾ/ /ˈmas.tər/ n masc
estudios de máster

màstil /ˈmas.tiɫ/ n masc
mástil

màxim /ˈmak.sim/ adj masc
máximo

màxim golejador n masc
máximo goleador

màxima /ˈmak.si.ma/ n masc
máxima

mèdic adj masc
médico
Que té relació amb la medicina.

mèdic n masc
medo
Llengua de l’antiga Mèdia.

mèrit /ˈmɛ.ɾit/ n masc
mérito

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ n masc
método

mètode Agazzi n masc
método Agazzi

mètode Decroly n masc
método Decroly

mètode Kumon n masc
método Kumon

mètode Montessori n masc
método Montessori

mètode actiu n masc
método activo

mètode analític n masc
método analítico

mètode audiolingual n masc
método audiolingual

mètode audiovisual n masc
método audiovisual

mètode biogràfic n masc
método biográfico

mètode comparatiu n masc
método comparativo

mètode de casos n masc
método de casos

mètode de projectes n masc
método de proyectos

mètode deductiu n masc
método deductivo

mètode eclèctic n masc
método ecléctico

mètode experimental n masc
método experimental

mètode fenomenològic n masc
método fenomenológico

mètode heurístic n masc
método heurístico

mètode inductiu n masc
método inductivo

mètode intuïtiu n masc
método intuitivo

mètode natural n masc
método Freinet

mètode prospectiu n masc
método prospectivo

mètode quasiexperimental n masc
método cuasi-experimental

mètode sintètic n masc
método sintético

mèu /ˈmɛw/ Interjection
miau

més adv
más
Diferència comparativa per excés.

més n masc
más
(aritmètica) El signe + usat per l'operació d'addició i per indicar els nombres positius.

més content que un gínjol adj
muy vivo

més-dient /ˌmez.diˈen/ /ˌmez.ðiˈen/ /ˌmez.ðiˈent/ n neut
rematante

més-enllà /ˌme.zeɲˈʎa/ /ˌme.zəɲˈʎa/ n masc
ultratumba

mínim /ˈmi.nim/ adj masc
mínimo

místic /ˈmis.tik/ adj masc
místico

mística /ˈmis.ti.ka/ /ˈmis.ti.kə/ n fem
mística

mític /ˈmi.tik/ adj masc
mítico

míticament /ˌmi.ti.kaˈmen/ /ˌmi.ti.kaˈment/ /ˌmi.ti.kəˈmen/ /ˌmi.ti.kəˈment/ adv
miticamente

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ n masc
móvil
Telèfon mòbil.

mòdem /ˈmɔ.ðem/ n masc
módem

mòdul n masc
módulo

mòdul professional n masc
módulo profesional

mòllera /ˈmɔ.ʎe.ɾa/ /ˈmɔ.ʎə.ɾə/ n fem
barbada
Peix de la família dels glàdids, de fons fangosos, de color marró rosaci clar i de carn apreciada (Trisopterus minutus capelanus).

mòllera morenella n fem
mollera moranella

mòllera pigada n fem
alfaneca

mòllera roquera n fem
brotola de roca
Peix de la família dels gàdids amb aletes ventrals formades per dos radis molt allargats que s'estenen fins a l'origen de l'aleta anal (Phycis phycis).

mòlta /ˈmɔɫ.ta/ /ˈmɔɫ.tə/ n fem
molienda

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ n fem
momia

mòrid /ˈmɔ.ɾit/ n masc
mora

món n masc
mundo
Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

món persistent n masc
mundo persistente

món virtual n masc
mundo virtual

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ n fem
mora
Fruit de la morera.
Fruit de l’esbarzer.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ adj
múltiple
Que no és únic o simple, que es repeteix en més d'una ocasió.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ adj masc
múltiplo múltiple
Relatiu al nombre enter, que conté un altre enter una quantitat fixa de vegades.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ n masc
múltiplo múltiple
Nombre que conté un nombre enter una quantitat exacta de vegades.

múl·ligan n masc
mulligan

múscul n masc
músculo

músic /ˈmu.zik/ n masc
músico

música /ˈmu.zi.ka/ n fem
música
Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

mústic /ˈmus.tik/ adj masc
mustio

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ n masc
arándano

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ adj
nacional

nacionalisme /na.si.o.naˈɫiz.me/ /nə.si.o.nəˈɫiz.mə/ /nə.si.u.nəˈɫiz.mə/ n masc
nacionalismo

nacionalista /na.si.o.naˈɫis.ta/ /na.si.o.naˈɫis.te/ /nə.si.o.nəˈɫis.tə/ /nə.si.u.nəˈɫis.tə/ adj
nacionalista
Relatiu o pertanyent al nacionalisme.

nacionalista /na.si.o.naˈɫis.ta/ /na.si.o.naˈɫis.te/ /nə.si.o.nəˈɫis.tə/ /nə.si.u.nəˈɫis.tə/ n neut
nacionalista
Partidari del nacionalisme.

nacionalitzar /na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /na.si.o.na.ɫiˈza/ /na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ /nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ v
nacionalizar

nacionalment /na.si.oˌnaɫˈmen/ /na.si.oˌnaɫˈment/ /nə.si.oˌnaɫˈment/ /nə.si.uˌnaɫˈmen/ adv
nacionalmente

nació /na.siˈo/ n fem
nación
Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).
Per extensió, organització política d'una comunitat amb identitat nacional (amb diferents graus d'autonomia política possibles).
Per extensió, territori on la majoria de població comparteix un sentiment d'identitat nacional.

nacra /ˈna.kɾa/ /ˈna.kɾə/ n fem
nácara

nacrat /naˈkɾat/ /nəˈkɾat/ adj masc
nacarado

nacre /ˈna.kɾe/ /ˈna.kɾə/ n masc
nácar

nadal /naˈɾaɫ/ /nəˈðaɫ/ /nəˈðaɫ/ n masc
Navidades
Període al voltant de la festivitat de Nadal.

nadala /naˈða.ɫa/ /nəˈða.ɫə/ n fem
villancico

nadalejar /na.ða.ɫeˈd͡ʒa/ /na.ða.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /na.ða.ɫeˈʒa/ /nə.ðə.ɫəˈd͡ʒa/ /nə.ðə.ɫəˈʒa/ v
navidear

nadalenc /na.ðaˈɫeŋ/ /na.ðaˈɫeŋk/ /nə.ðəˈɫəŋk/ /nə.ðəˈɫɛŋ/ /nə.ðəˈɫɛŋk/ adj masc
navideño

nadalencament /na.ðaˌɫeŋ.kaˈmen/ /na.ðaˌɫeŋ.kaˈment/ /nə.ðəˌɫəŋ.kəˈment/ /nə.ðəˌɫɛŋ.kəˈmen/ adv
navideñamente

nadalitzar /na.ða.ɫiˈd͡za/ /na.ða.ɫiˈza/ /na.ða.ɫiˈzaɾ/ /nə.ðə.ɫiˈd͡za/ v
navideñizar

nadiu /naˈðiw/ /nəˈðiw/ adj masc
oriundo

nadó /naˈðo/ /nəˈðo/ n masc
bebé

nafrar /naˈfɾa/ /naˈfɾaɾ/ v
llagar
Ulcerar la pell.

nahua /naˈu.a/ /nəˈu.ə/ n neut
náhuatl
Individu amerindi de l'altiplà central de Mèxic i part de l'Amèrica Central.
(invariable) Grup de llengües de la família utoasteca parlades principalment al centre de Mèxic i antigament a bona part de Mesoamèrica.

naixement n masc
nacimiento

namibi /naˈmi.bi/ /nəˈmi.βi/ adj masc
namibio
Relatiu o pertanyent a Namíbia.

namibi /naˈmi.bi/ /nəˈmi.βi/ n masc
namibio namibia
Persona que habita o és originària de Namíbia.

nan /ˈnan/ adj
enano

nansa /ˈnan.sa/ /ˈnan.sə/ n fem
nansa nasa
Mena de gàbia, generalment feta de vímet, que es fa servir com a parany per pescar.

naos /ˈna.os/ n masc
naos

nap n masc
nabo
Planta de la família de les crucíferes (Brassica napus) que es conrea per la seva arrel comestible i les seves llavors.

nap-buf /ˌnabˈbuf/ n masc
pitufo

napoleònic /na.po.ɫeˈɔ.nik/ /nə.po.ɫeˈɔ.nik/ /nə.pu.ɫeˈɔ.nik/ adj masc
napoleónico
Relatiu o pertanyent a algun dels emperadors francesos anomenats Napoleó o a la seva època, en especial Napoleó I.

napoleònic /na.po.ɫeˈɔ.nik/ /nə.po.ɫeˈɔ.nik/ /nə.pu.ɫeˈɔ.nik/ n masc
napoleónico
Seguidor d'algun dels emperadors francesos anomenats Napoleó, de la seva política o dels seus hereus, en especial Napoleó I.

napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ n masc
napoleón
Moneda d'or francesa utilitzada en l'època de Napoleó I que tenia el valor de vint francs i que va substituir el lluís de l'època borbònica, assumint el mateix valor.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ adj masc
napolitano
Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ n masc
napolitano
Persona que habita o és originària de Nàpols.

narbonès /naɾ.boˈnes/ /nər.buˈnɛs/ /nəɾ.boˈnəs/ adj masc
narbonés
Relatiu o pertanyent a Narbona.

narbonès /naɾ.boˈnes/ /nər.buˈnɛs/ /nəɾ.boˈnəs/ n masc
narbonés
Persona que habita o és originària de Narbona.

narcopís /naɾ.koˈpis/ /nər.kuˈpis/ /nəɾ.koˈpis/ n masc
narcopiso

narcotitzar /nar.ko.tiˈd͡za/ /naɾ.ko.tiˈza/ /naɾ.ko.tiˈzaɾ/ /nər.ku.tiˈd͡za/ /nəɾ.ko.tiˈd͡za/ v
narcotizar

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ n masc
narina

narració /na.ra.siˈo/ /nə.rə.siˈo/ n fem
narración

narrar /naˈra/ /naˈraɾ/ /nəˈra/ v
narrar

narval /narˈβaɫ/ /naɾˈvaɫ/ /naɾˈβaɫ/ /nərˈbaɫ/ /nəɾˈvaɫ/ n masc
narval

nas n masc
nariz
En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nasalitzar /na.za.ɫiˈd͡za/ /na.za.ɫiˈza/ /na.za.ɫiˈzaɾ/ /nə.zə.ɫiˈd͡za/ v
nasalizar

nata /ˈna.tə/ n fem
nata superficial de la leche
Crosta que es forma a la superfície de la llet quan es bull.
nata
Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ n fem
natación

natal /naˈtaɫ/ /nəˈtaɫ/ adj
natal

natalici /na.taˈɫi.si/ /nə.təˈɫi.si/ n masc
natalicio

natilla /naˈti.ʎa/ /nəˈti.ʎə/ n fem
natillas
(plural) Crema dolça feta amb llet, ous i sucre.

natiu /naˈtiw/ /nəˈtiw/ adj masc
nativo

nativament /naˌti.vaˈment/ /naˌti.βaˈmen/ /nəˌti.vəˈmen/ /nəˌti.vəˈment/ /nəˌti.βəˈmen/ adv
nativamente

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ n fem
nalga

natura /naˈtu.ɾa/ n fem
naturaleza
Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natura morta n fem
naturaleza muerta

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ adj
natural
Relatiu a la natura.
Originari.

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ n masc
natural

naturalisme pedagògic n masc
naturalismo pedagógico

naturalitzar /na.tu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /na.tu.ɾa.ɫiˈza/ /na.tu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /nə.tu.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
naturalizar

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ adv
naturalmente

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ adj masc
nazareno
Relatiu o pertanyent a Natzaret.

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ n masc
nazareno
Persona que habita o és originària de Natzaret.
Imatge de Jesucrist portant la creu durant el via crucis.
Penitent durant una processó de setmana santa, típicament vestit amb una túnica morada.

nau n fem
nave
Embarcació.
Vehicle aeri o espacial.
(arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragar /naw.fɾaˈɣa/ /naw.fɾaˈɣaɾ/ /nəw.fɾəˈɣa/ v
naufragar

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ n masc
naufragio

naumàquia /nawˈma.ki.a/ /nawˈma.ki.ə/ n fem
naumaquia

nauruà /naw.ɾuˈa/ /nəw.ɾuˈa/ adj masc
nauruano
Originari, pertanyent o relatiu a Nauru (estat illenc d'Oceania).

nauruà /naw.ɾuˈa/ /nəw.ɾuˈa/ n masc
nauruano
Natural de Nauru (estat illenc d'Oceania).
Idioma polinesi propi i oficial de Nauru.

nauxer /nawˈt͡ʃeɾ/ /nawˈʃe/ /nawˈʃeɾ/ /nəwˈʃe/ n masc
naucher

naval /naˈvaɫ/ /naˈβaɫ/ /nəˈvaɫ/ /nəˈβaɫ/ adj
naval

navalla /naˈva.ʎa/ /naˈβa.ʎa/ /nəˈva.ʎə/ /nəˈβa.ʎə/ n fem
navaja
Ganivet de fulla giratòria que es pot amagar dins el mànec.
Mol·lusc marí de forma allargada lleugerament corbada, semblant a un ganivet plegat (Ensis ensis).

navarrès /na.vaˈres/ /na.βaˈres/ /nə.vəˈrəs/ /nə.vəˈrɛs/ /nə.βəˈrɛs/ adj masc
navarro

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ n fem
navegación

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ v
navegar

navegar a la vela v
velejar

naveta /naˈve.ta/ /naˈβe.ta/ /nəˈvə.tə/ /nəˈvɛ.tə/ /nəˈβɛ.tə/ n fem
naveta

navili /naˈvi.ɫi/ /naˈβi.ɫi/ /nəˈvi.ɫi/ /nəˈβi.ɫi/ n masc
navío

navilier /na.vi.ɫiˈeɾ/ /na.βi.ɫiˈe/ /na.βi.ɫiˈeɾ/ /nə.vi.ɫiˈe/ /nə.βi.ɫiˈe/ adj masc
naviero

nazi /ˈna.zi/ n neut
nazi

naïf /naˈif/ /nəˈif/ adj
naíf

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ n fem
sobrina

neboda valenciana n fem
sobrina segunda

nebodalla /ne.boˈða.ʎa/ /nə.boˈða.ʎə/ /nə.buˈða.ʎə/ /nə.βuˈða.ʎə/ n fem
sobrinos

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ n masc
sobrino

nebot valencià n masc
sobrino segundo

nebulitzar /ne.bu.ɫiˈzaɾ/ /ne.βu.ɫiˈd͡za/ /ne.βu.ɫiˈza/ /nə.βu.ɫiˈd͡za/ v
nebulizar

necessari /ne.seˈsa.ɾi/ adj masc
necesario

necesser /ne.seˈse/ /ne.seˈseɾ/ /nə.səˈse/ /nə.səˈseɾ/ n masc
neceser

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ v
necesitar

necessitat /ne.se.siˈtat/ n fem
necesidad

necessitat educativa n fem
necesidad educativa

necessitat social n fem
necesidad social

necessitats educatives especials n fem
necesidades educativas especiales

necessàriament /ne.seˌsa.ɾi.aˈmen/ /ne.seˌsa.ɾi.aˈment/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈmen/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈment/ adv
necesariamente

neci /ˈnɛ.si/ adj masc
necio

necrologia /ne.kɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.kɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.kɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.kɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
necrología

necrosar /ne.kɾoˈza/ /ne.kɾoˈzaɾ/ /nə.kɾoˈza/ /nə.kɾuˈza/ v
necrosar

necrosi /neˈkɾɔ.zi/ /nəˈkɾɔ.zi/ n fem
necrosis

necrònim /neˈkɾɔ.nim/ /nəˈkɾɔ.nim/ n masc
necrónimo
Nom d'algú mort, sobretot un dels que rep algú en certes tribus i que designa el parentiu que el relaciona amb algú mort.
(figurat, LGBTI) Nom d'algú trans que li va ser assignat al néixer i ja no usa.

necròpsia /neˈkɾɔp.si.a/ n fem
necropsia

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ v
nadar

neerlandès /nə.ər.ɫənˈdɛs/ /nə.əɾ.ɫənˈdəs/ adj masc
neerlandés
Originari, pertanyent o relatiu als Països Baixos o a la seva llengua.

neerlandès /nə.ər.ɫənˈdɛs/ /nə.əɾ.ɫənˈdəs/ n masc
neerlandés
Natural dels Països Baixos.
(masculí singular) Llengua germànica occidental parlada als Països Baixos (així com excolònies) i a Flandes (Bèlgica).

nefast /neˈfast/ /nəˈfast/ adj masc
nefasto

nefrologia /ne.fɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.fɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.fɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.fɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
nefrología

nefropatia /ne.fɾo.paˈti.a/ /nə.fɾo.pəˈti.ə/ /nə.fɾu.pəˈti.ə/ n fem
nefropatía

negacionisme /ne.ɣa.si.oˈniz.me/ /nə.ɣə.si.oˈniz.mə/ /nə.ɣə.si.uˈniz.mə/ n masc
negacionismo

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ adj
negacionista
Relatiu al negacionisme.

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ n neut
negacionista
Persona que nega un fet o una teoria que es considera prou demostrat o àmpliament acceptat.

negació /ne.ɣa.siˈo/ /nə.ɣə.siˈo/ n fem
negación

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ v
negar
Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.
ahogar
Ofegar-se, perdre la capacitat per respirar.
anegar
Inundar d'aigua, mullar-se molt.

negatiu /ne.ɣaˈtiw/ /nə.ɣəˈtiw/ adj masc
negativo
Que no és positiu.
Pessimista.
En matemàtiques, nombre menor que zero.
Revers, oposat.

negatiu /ne.ɣaˈtiw/ /nə.ɣəˈtiw/ n masc
negativo
(fotografia) Placa base amb els tons invertits.

negativament /ne.ɣaˌti.vaˈment/ /ne.ɣaˌti.βaˈmen/ /nə.ɣəˌti.vəˈmen/ /nə.ɣəˌti.vəˈment/ /nə.ɣəˌti.βəˈmen/ adv
negativamente

negativisme /ne.ɣa.tiˈviz.me/ /ne.ɣa.tiˈβiz.me/ /nə.ɣə.tiˈviz.mə/ /nə.ɣə.tiˈβiz.mə/ n masc
negativismo

negligent /ne.ɣɫiˈd͡ʒen/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒent/ /ne.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒent/ adj
negligente

negligentment /ne.ɣɫiˌd͡ʒemˈmen/ /ne.ɣɫiˌd͡ʒemˈment/ /ne.ɣɫiˌʒemˈmen/ /nə.ɣɫiˌʒemˈmen/ /nə.ɣɫiˌʒemˈment/ adv
negligentemente

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ v
descuidar
Deixar de tenir cura.
ignorar descuidar
No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
negligencia

negoci /neˈɣɔ.si/ n masc
negocio

negociació /ne.ɣo.si.a.siˈo/ /nə.ɣo.si.ə.siˈo/ /nə.ɣu.si.ə.siˈo/ n fem
negociación

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ v
negociar
Fer negoci amb béns, mercaderies.
Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ adj masc
negro
Del color del carbó, fosc, sense blancor.
Trist, infaust.
infernal

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ n masc
negro
Individu d'ètnia de pell fosca, especialment subsaharià o melanesi.
Color completament fosc.

negrejar /ne.ɣɾeˈd͡ʒa/ /ne.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /ne.ɣɾeˈʒa/ /nə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /nə.ɣɾəˈʒa/ v
negrear
Presentar un to negrós.
oscurecer
Començar a fer-se de nit.

negret /nəˈɣɾət/ /nəˈɣɾɛt/ n masc
cochino

negreta /neˈɣɾe.ta/ /nəˈɣɾə.tə/ /nəˈɣɾɛ.tə/ n fem
negrita

negror /neˈɣɾo/ /neˈɣɾoɾ/ /nəˈɣɾo/ n fem
negrura negror

negrós /neˈɣɾos/ /nəˈɣɾos/ adj masc
negruzco

neguit /neˈɣit/ /nəˈɣit/ n masc
desazón

neguitejar /ne.ɣi.teˈd͡ʒa/ /ne.ɣi.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.ɣi.teˈʒa/ /nə.ɣi.təˈd͡ʒa/ /nə.ɣi.təˈʒa/ v
inquietar

neguitós /ne.ɣiˈtos/ /nə.ɣiˈtos/ adj masc
desazonado

nen /ˈnen/ n masc
niño infante
Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

nena /ˈne.na/ /ˈnɛ.nə/ n fem
niña

neobalènids /ne.o.baˈɫɛ.nits/ /nə.o.bəˈɫɛ.nits/ /nə.u.bəˈɫɛ.nits/ /nə.u.βəˈɫɛ.nits/ n masc
neobalénidos

neoclàssic /ˌne.oˈkɫa.sik/ /ˌnɛ.oˈkɫa.sik/ /ˌnɛ.uˈkɫa.sik/ adj masc
neoclásico

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ n masc
neodimio

neogrec /ˌne.oˈɣɾek/ /ˌnɛ.oˈɣɾek/ /ˌnɛ.uˈɣɾek/ adj masc
neogriego

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
neologismo

neonatologia /ne.o.na.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.o.na.to.ɫoˈʒi.a/ /nə.o.nə.to.ɫoˈʒi.ə/ /nə.u.nə.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
neonatología

neonazi /ˌne.oˈna.zi/ /ˌnɛ.oˈna.zi/ /ˌnɛ.uˈna.zi/ adj
neonazi

neonazisme /ˌne.o.naˈziz.me/ /ˌnɛ.o.nəˈziz.mə/ /ˌnɛ.u.nəˈziz.mə/ n masc
neonazismo

neoplàsia /ne.oˈpɫa.zi.a/ /nə.oˈpɫa.zi.ə/ /nə.uˈpɫa.zi.ə/ n fem
neoplasia

neoplàsic /ne.oˈpɫa.zik/ /nə.oˈpɫa.zik/ /nə.uˈpɫa.zik/ adj masc
neoplásico

neozelandès /ˌne.o.zə.ɫənˈdəs/ /ˌne.u.zə.ɫənˈdɛs/ adj masc
neozelandés
Relatiu o pertanyent a Nova Zelanda.

neozelandès /ˌne.o.zə.ɫənˈdəs/ /ˌne.u.zə.ɫənˈdɛs/ n masc
neozelandés
Persona que habita o és originària de Nova Zelanda.

neperià /ne.pe.ɾiˈa/ /nə.pə.ɾiˈa/ adj masc
neperiano

neptuni /nəpˈtu.ni/ n masc
neptunio

nervadura /ner.βaˈðu.ɾa/ /neɾ.vaˈðu.ɾa/ /neɾ.βaˈðu.ɾa/ /nər.bəˈðu.ɾə/ /nəɾ.vəˈðu.ɾə/ n fem
nervadura
(botànica) Conjunt de nervis de les fulles.
(entomologia) Conjunt de nervis de les ales dels insectes.
(arquitectura) Reforç de ferro o de formigó armat en la fosa d’una construcció.

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ n masc
nervio
Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.
Intranquil·litat, angoixa, agitació.

nervi facial n masc
nervio facial

nervi medià n masc
nervio mediano

nerviosament /ner.βiˌo.zaˈmen/ /neɾ.viˌo.zaˈment/ /neɾ.βiˌo.zaˈmen/ /nər.biˌo.zəˈmen/ /nər.viˌo.zəˈmen/ /nəɾ.viˌo.zəˈment/ adv
nerviosamente

nerviosisme /ner.βi.oˈziz.me/ /neɾ.vi.oˈziz.me/ /neɾ.βi.oˈziz.me/ /nər.bi.uˈziz.mə/ /nər.vi.uˈziz.mə/ /nəɾ.vi.oˈziz.mə/ n masc
nerviosismo

nerviós /ner.βiˈos/ /neɾ.viˈos/ /neɾ.βiˈos/ /nər.biˈos/ /nəɾ.viˈos/ adj masc
nervioso
Relatiu al nervi.
Dit d'algú que es mou molt, que canvia d'estat d'humor o que es mostra intranquil.

nespla /ˈnes.pɫa/ /ˈnes.pɫə/ n fem
níspero

nespra /ˈnes.pɾa/ /ˈnes.pɾə/ n fem
níspero

nesònim /neˈzɔ.nim/ /nəˈzɔ.nim/ n masc
nesónimo

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ adj masc
limpio neto
Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netastre /neˈtas.tɾe/ /nəˈtas.tɾə/ n masc
nietastro

netbol n masc
netball

netedat /ne.teˈðat/ /nə.təˈðat/ n fem
limpieza

neteja /neˈte.d͡ʒa/ /neˈte.ʒa/ /nəˈtə.ʒə/ /nəˈtɛ.ʒə/ n fem
limpieza

netejalínies /neˌte.d͡ʒaˈɫi.ni.es/ /neˌte.ʒaˈɫi.ni.es/ /nəˌtə.ʒəˈɫi.ni.əs/ /nəˌtɛ.ʒəˈɫi.ni.əs/ n neut
limpialíneas

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ v
limpiar

netejavidres /neˌte.d͡ʒaˈvi.ðɾes/ /neˌte.d͡ʒaˈβi.ðɾes/ /neˌte.ʒaˈβi.ðɾes/ /nəˌtə.ʒəˈvi.ðɾəs/ /nəˌtɛ.ʒəˈvi.ðɾəs/ /nəˌtɛ.ʒəˈβi.ðɾəs/ n neut
limpiacristales

neu n fem
nieve nevada

neula /ˈnew.ɫa/ /ˈnew.ɫə/ n fem
barquillo
Pasta de full enrotllada en canó feta de farina, sucre i essència.
nebladura
Malura causada per fongs en les plantes en situacions de boira o elevada humitat.

neular-se /newˈɫaɾ.se/ /nəw.ɫərˈsə/ /nəwˈɫar.sə/ /nəwˈɫaɾ.sə/ v
atizonarse

neumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ n masc
neumático

neuro- /ˈnew.ɾo/ /ˈnɛw.ɾo/ /ˈnɛw.ɾu/ prefix
neuro-

neurociència /ˌnew.ɾo.siˈɛn.si.a/ /ˌnɛw.ɾo.siˈɛn.si.ə/ /ˌnɛw.ɾu.siˈɛn.si.ə/ n fem
neurociencia

neurociència cognitiva n fem
neurociencia cognitiva

neurodegeneratiu /new.ɾo.ðe.d͡ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /new.ɾo.ðe.ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /nəw.ɾo.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ /nəw.ɾu.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ adj masc
neurodegenerativo

neurologia /new.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
neurología

neurolèptic /new.ɾoˈɫɛp.tik/ /nəw.ɾuˈɫɛp.tik/ n masc
neuroléptico

neurològic /new.ɾoˈɫɔ.d͡ʒik/ /new.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
neurológico

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ n fem
neurona

neuropatia /new.ɾo.paˈti.a/ /nəw.ɾo.pəˈti.ə/ /nəw.ɾu.pəˈti.ə/ n fem
neuropatía

neurosi /newˈɾɔ.zi/ /nəwˈɾɔ.zi/ n fem
neurosis

neurosquelet /ˌnew.ɾos.keˈɫet/ /ˌnɛw.ɾos.kəˈɫət/ /ˌnɛw.ɾus.kəˈɫɛt/ n masc
neuroesqueleto

neuroticisme /new.ɾo.tiˈsiz.me/ /nəw.ɾo.tiˈsiz.mə/ /nəw.ɾu.tiˈsiz.mə/ n masc
neuroticismo

neurotitzar-se /new.ɾo.tiˈd͡zar.se/ /new.ɾo.tiˈzaɾ.se/ /nəw.ɾo.tiˈd͡zaɾ.sə/ /nəw.ɾu.ti.d͡zərˈsə/ /nəw.ɾu.tiˈd͡zar.sə/ v
neurotizarse

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ n fem
neutralidad

neutralitat educativa n fem
neutralidad educativa

neutralitzar /new.tɾa.ɫiˈd͡za/ /new.tɾa.ɫiˈza/ /new.tɾa.ɫiˈzaɾ/ v
neutralizar

neutralment /newˌtɾaɫˈmen/ /newˌtɾaɫˈment/ /nəwˌtɾaɫˈmen/ /nəwˌtɾaɫˈment/ adv
neutralmente

neutrí n masc
neutrino

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ n masc
neutrón

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ n fem
nevada

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ v
nevar

nevera /neˈve.ɾa/ /neˈβe.ɾa/ /nəˈve.ɾə/ /nəˈβe.ɾə/ n fem
nevera
Lloc on es conserva la neu per al seu ús.

nevisquejar /ne.vis.keˈd͡ʒaɾ/ /ne.βis.keˈd͡ʒaɾ/ /ne.βis.keˈʒa/ /nə.vis.kəˈd͡ʒa/ /nə.βis.kəˈʒa/ v
neviscar

newton /ˈniw.ton/ n masc
newton

newtonià /niw.to.niˈa/ /niw.tu.niˈa/ adj masc
newtoniano

nexe /ˈnɛk.se/ /ˈnɛk.sə/ n masc
nexo

neòfit /neˈɔ.fit/ n masc
neófito

neó /nəˈo/ n masc
neón

ni /ni/ /ˈni/ conjunction
ni
Partícula amb la qual es neguen dues proposicions.

ni /ni/ /ˈni/ n fem
ni

niar /niˈa/ /niˈaɾ/ v
anidar

nic n masc
nick
(esquaix) Cadascun dels angles del terra d'una pista de joc amb les parets.
(esquaix) Cop en què la pilota, després de rebotar a la paret frontal, va a parar en un punt del nic, de manera que queda esmorteïda o fa un bot imprevisible.

nicaragüenc /ni.ka.ɾaˈɣweŋ/ /ni.ka.ɾaˈɣweŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwəŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋ/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋk/ adj masc
nicaragüense
Relatiu o pertanyent a Nicaragua.

nicaragüenc /ni.ka.ɾaˈɣweŋ/ /ni.ka.ɾaˈɣweŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwəŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋ/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋk/ n masc
nicaragüense
Persona que habita o és originària de Nicaragua.

niciesa /ni.siˈe.za/ /ni.siˈə.zə/ /ni.siˈɛ.zə/ n fem
estupidezs

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ n fem
nicotina

niell /niˈeʎ/ n masc
niel
(orfebreria) Gravat fet en metalls preciosos i omplert d’esmalt negre.
sarro
(medicina) Substància calcària que ataca l'esmalt de les dents.
escollo
Roca petita que surt a flor d’aigua.

niellar /ni.eˈʎa/ /ni.eˈʎaɾ/ /ni.əˈʎa/ v
nielar

nigerià /ni.ʒe.ɾiˈa/ /ni.ʒə.ɾiˈa/ adj masc
nigeriano
Relatiu o pertanyent a Nigèria.

nigerià /ni.ʒe.ɾiˈa/ /ni.ʒə.ɾiˈa/ n masc
nigeriano
Persona que habita o és originària de Nigèria.

nigerí /ni.d͡ʒeˈɾi/ /ni.ʒeˈɾi/ /ni.ʒəˈɾi/ adj masc
nigerino
Relatiu o pertanyent al Níger.

nigerí /ni.d͡ʒeˈɾi/ /ni.ʒeˈɾi/ /ni.ʒəˈɾi/ n masc
nigerino
Persona que habita o és originària del Níger.

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ n fem
nigromancia

nihoni n masc
nihonio

nimbe /ˈnim.be/ /ˈnim.bə/ n masc
nimbo
Cercle brillant col·locat darrere del cap d'un personatge sagrat en una pintura o escultura.

nimfa /ˈniɱ.fa/ /ˈniɱ.fə/ n fem
ninfa

nimfòmana /niɱˈfɔ.ma.na/ /niɱˈfɔ.mə.nə/ n fem
ninfómana

nina /ˈni.na/ n fem
muñeca
Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ning-nang /ˌniŋˈnaŋ/ /ˌniŋˈnaŋk/ /ˌniŋˈnaŋk/ Interjection
tilín talán
Evocació del so repetit d’una campana.

ning-nang /ˌniŋˈnaŋ/ /ˌniŋˈnaŋk/ /ˌniŋˈnaŋk/ n masc
talán
So repetit d’una campana.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ Interjection
tilín
Evocació del so repetit d’una campaneta.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ n masc
tilín
So repetit d’una campaneta.

ningú /niŋˈɡu/ pronoun
nadie

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ n masc
muñeco peluche
Joguina que representa una figura humana masculina.
(plural) Joguina que representa un animal.

ninot /niˈnɔt/ n masc
muñeco
Figura humana amb aire grotesc o de caricatura.
ninot
Figura que forma part d’una falla.
pelele
Persona que es deixa dominar pels altres.

ninot de neu n masc
muñeco de nieve

niobi n masc
niobio

niquelar /ni.keˈɫa/ /ni.keˈɫaɾ/ /ni.kəˈɫa/ v
niquelar

nissaga /niˈsa.ɣa/ /niˈsa.ɣə/ n fem
raza

nit n fem
noche
Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitidesa /ni.tiˈðe.za/ /ni.tiˈðə.zə/ /ni.tiˈðɛ.zə/ n fem
nitidez

nitisòl /ni.tiˈsɔɫ/ n masc
nitisol

nitrar /niˈtɾa/ /niˈtɾaɾ/ v
nitrar

nitrat /niˈtɾat/ n masc
nitrato

nitrificar /ni.tɾi.fiˈka/ /ni.tɾi.fiˈkaɾ/ v
nitrificar

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ n masc
nitrógeno

nitrogenar /ni.tɾo.d͡ʒeˈna/ /ni.tɾo.d͡ʒeˈnaɾ/ /ni.tɾo.ʒeˈna/ /ni.tɾo.ʒəˈna/ /ni.tɾu.ʒəˈna/ v
nitrogenar

nitrurar /ni.tɾuˈɾa/ /ni.tɾuˈɾaɾ/ v
nitrurar

nitròfil /niˈtɾɔ.fil/ adj masc
nitrófilo
Dit de l'organisme o de la comunitat que prefereix els sòls rics en substàncies nitrogenades solubles.

niu n masc
nido
Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.
Indret arrecerat on els insectes, els rèptils i els rosegadors alimenten les cries.
Refugi usat d’amagatall.
cueva nido
Nucli on s’acumulen persones amb unes característiques comunes, especialment perilloses.
nido montón
Gran quantitat, multitud.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ n masc
nivel

nivell d'ensenyament n masc
nivel de enseñanza

nivell d'escolarització n masc
nivel de escolarización

nivell de concreció n masc
nivel de concreción

nivell de formació n masc
nivel de formación

nivell extra n masc
nivel extra

no adv
no
Partícula de negació o contradicció.

no dir ase ni bèstia v
no decir palabra

no dir ni piu v
no decir pío

no entendre-hi un borrall v
no entender ni jota

no estar catòlic v
estar pachucho feel under the weather

no fotis Interjection
no fastidies

no fotre brot v
no dar golpe

no fumador n masc
no fumador

no gens adv
nada

no girar rodó v
tener pocas luces

no haver-hi tutia v
no hay tutía

no s'hi val idiom
no vale

no saber-se'n avenir v
no salir de su asombro

no veure un bou a tres passes v
no ver tres en un burro

no ésser ni carn ni peix v
no ser carne ni pescado

no-binari /ˌno.βiˈna.ɾi/ adj masc
no binario
(LGBTI) Que no compleix les exigències del binarisme de gènere, especialment algú que no s'emmarca ni com a home ni com a dona.

no-directivitat /ˌno.ði.ɾek.ti.viˈtat/ /ˌno.ði.ɾek.ti.βiˈtat/ /ˌno.ði.ɾək.ti.viˈtat/ /ˌno.ði.ɾək.ti.βiˈtat/ n fem
no directividad

no-escolarització /ˌno.es.ko.ɫa.ɾi.d͡za.siˈo/ /ˌno.es.ko.ɫa.ɾi.za.siˈo/ /ˌno.əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ /ˌno.əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
no escolarización

no-res /ˌnoˈres/ /ˌnoˈrəs/ /ˌnoˈrɛs/ n masc
nada

no-sé-què /ˌnoˌseˈke/ /ˌnoˌseˈkə/ /ˌnoˌseˈkɛ/ n masc
no sé qué

no-violència /ˌno.vi.oˈɫɛn.si.a/ /ˌno.vi.oˈɫɛn.si.ə/ /ˌno.vi.uˈɫɛn.si.ə/ /ˌno.βi.oˈɫɛn.si.a/ /ˌno.βi.uˈɫɛn.si.ə/ n fem
no violencia

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ n masc
nobelio

nobiliari /no.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.βi.ɫiˈa.ɾi/ adj masc
nobiliario

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ adj
noble
Relatiu o pertanyent a la noblesa.
Allò que és especialment digne i ètic.

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ n neut
noble
Membre de la noblesa.

noblesa /nobˈbɫe.za/ /nobˈbɫə.zə/ /noˈbɫe.za/ /noˈβɫe.za/ /nubˈbɫɛ.zə/ /nuˈβɫɛ.zə/ n fem
nobleza
Classe social formada per aquells que en una alguna època foren distingits amb un títol nobiliari. També els seus hereus quan el títol és hereditari.
Qualitat de noble (en qualsevol dels seus significats).

noc /ˈnɔk/ n masc
batán
(tèxtil) Lloc on baten les maces d’un molí draper mogudes per la força hidràulica.
noque
(adoberia) Bassa d’una adoberia on es remullen les pells.

nocar /noˈka/ /noˈkaɾ/ /nuˈka/ v
abatanar

noces /ˈnɔ.ses/ /ˈnɔ.səs/ n fem
boda

nociceptiu /no.si.sepˈtiw/ /no.si.səpˈtiw/ /nu.si.səpˈtiw/ adj masc
nociceptivo

nociu /noˈsiw/ /nuˈsiw/ adj masc
nocivo

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ n fem
noción
concepte, idea

nocturn /nokˈtuɾn/ /nukˈturn/ adj masc
nocturno

node /ˈnɔ.ðe/ /ˈnɔ.ðə/ n masc
nodo

nodrir /noˈðɾi/ /noˈðɾiɾ/ /nuˈðɾi/ v
nutrir

nogensmenys /ˌnoˌd͡ʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmɛɲs/ adv
sin embargo

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ n masc
nogal

noi n masc
chico

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ n fem
chica muchacha

noiejar /no.jeˈd͡ʒa/ /no.jeˈd͡ʒaɾ/ /no.jeˈʒa/ /no.jəˈd͡ʒa/ /nu.jəˈʒa/ v
muchachear

noli /ˈnɔ.ɫi/ n masc
flete

noliejar /no.ɫi.eˈd͡ʒa/ /no.ɫi.eˈd͡ʒaɾ/ /no.ɫi.eˈʒa/ /no.ɫi.əˈd͡ʒa/ /nu.ɫi.əˈʒa/ v
fletar

nom /ˈnom/ n masc
sustantivo nombre
(lingüística) Substantiu, categoria gramatical que designa éssers, accions, estats o conceptes.
nombre denominación
Apel·latiu personal.

nom de casa n masc
nombre apelativo

nom de fonts n masc
nombre de pila

nom propi n masc
nombre propio

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ n masc
número

nombre atòmic n masc
número atómico

nombrós /nomˈbɾos/ /numˈbɾos/ adj masc
numeroso

nomenament /no.me.naˈmen/ /no.me.naˈment/ /no.mə.nəˈment/ /nu.mə.nəˈmen/ n masc
nombramiento

nomenar /no.meˈna/ /no.meˈnaɾ/ /no.məˈna/ /nu.məˈna/ v
nombrar

nomenclatura /no.meŋ.kɫaˈtu.ɾa/ /no.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ /nu.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ n fem
nomenclatura

nomenclàtor /no.meŋˈkɫa.toɾ/ /no.məŋˈkɫa.toɾ/ /nu.məŋˈkɫa.tur/ n masc
nomenclátor

nominalitzar /no.mi.na.ɫiˈd͡za/ /no.mi.na.ɫiˈza/ /no.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /no.mi.nə.ɫiˈd͡za/ /nu.mi.nə.ɫiˈd͡za/ v
nominalizar

nominar /no.miˈna/ /no.miˈnaɾ/ /nu.miˈna/ v
nominar

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ adj masc
nominativo

nomisma /noˈmiz.ma/ /nuˈmiz.mə/ n masc
nomisma

nomoblidis /ˌno.moˈbɫi.ðis/ /ˌno.muˈbɫi.ðis/ /ˌno.muˈβɫi.ðis/ n masc
nomeolvides
(joieria) Braçalet amb una placa per a gravar-hi dades.

només /noˈmes/ /nuˈmes/ adv
solo

nona /ˈnɔ.na/ /ˈnɔ.nɔ/ /ˈnɔ.nə/ n fem
nona
(litúrgia) Hora de l’ofici diví abans de les vespres.
(històric, plural) Novè dia abans dels idus del calendari romà, corresponent al dia 5 o al 7 segons el mes.

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ n fem
nuera

norai /noˈɾaj/ /nuˈɾaj/ n masc
noray

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ number
noventa

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ number
noventa noventa y cinco

noranta-cinquè /noˌɾan.ta.siŋˈke/ /noˌɾan.tə.siŋˈkə/ /nuˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ number
nonagésimo

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ number
noventa noventa y dos

noranta-dosè /noˌɾan.ta.ðoˈze/ /noˌɾan.tə.ðoˈzə/ /nuˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ number
nonagésimo

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ number
noventa

noranta-novè /noˌɾan.ta.noˈve/ /noˌɾan.ta.noˈβe/ /noˌɾan.tə.noˈvə/ /nuˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /nuˌɾan.tə.nuˈβɛ/ number
nonagésimo

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
noventa

noranta-quatrè /noˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /noˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /nuˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
nonagésimo

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ number
noventa

noranta-setè /noˌɾan.ta.seˈte/ /noˌɾan.tə.səˈtə/ /nuˌɾan.tə.səˈtɛ/ number
nonagésimo

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ number
noventa

noranta-sisè /noˌɾan.ta.siˈze/ /noˌɾan.tə.siˈzə/ /nuˌɾan.tə.siˈzɛ/ number
nonagésimo

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ number
noventa

noranta-tresè /noˌɾan.ta.tɾeˈze/ /noˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /nuˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ number
nonagésimo

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ number
noventa

noranta-una /noˌɾan.taˈu.na/ /noˌɾan.təˈu.nə/ /nuˌɾan.təˈu.nə/ number
noventa
Forma femenina de noranta-un.

noranta-unè /noˌɾan.ta.uˈne/ /noˌɾan.tə.uˈnə/ /nuˌɾan.tə.uˈnɛ/ number
nonagésimo

noranta-vuit /noˌɾan.taˈvujt/ /noˌɾan.taˈβujt/ /noˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈβujt/ /nɔˌɾan.təˈvujt/ number
noventa

noranta-vuitè /noˌɾan.ta.vujˈte/ /noˌɾan.ta.βujˈte/ /noˌɾan.ta.βwiˈte/ /noˌɾan.tə.vujˈtə/ /nuˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /nuˌɾan.tə.βujˈtɛ/ number
nonagésimo

norantejar /no.ɾan.teˈd͡ʒa/ /no.ɾan.teˈd͡ʒaɾ/ /no.ɾan.teˈʒa/ /no.ɾən.təˈd͡ʒa/ /nu.ɾən.təˈʒa/ v
rondar

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ number
nonagésimo

nord n masc
norte

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ adj masc
norteamericano
De l'Amèrica del Nord.
Dels Estats Units.

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ n masc
norteamericano
Natural de l'Amèrica del Nord.
Natural dels Estats Units.

nord-coreà /ˌnɔrk.ku.ɾeˈa/ /ˌnɔrt.ku.ɾeˈa/ /ˌnɔɾk.ko.ɾeˈa/ adj masc
norcoreano

nord-est /ˌnɔrˈtest/ n masc
nordeste

nord-irlandès /ˌnɔr.tir.ɫənˈdɛs/ /ˌnɔɾ.tiɾ.ɫənˈdəs/ adj masc
norirlandés
Relatiu o pertanyent a Irlanda del Nord.

nord-irlandès /ˌnɔr.tir.ɫənˈdɛs/ /ˌnɔɾ.tiɾ.ɫənˈdəs/ n masc
norirlandés
Originari d'Irlanda del Nord.

nord-nord-est /ˌnɔrdˌnɔrtˈest/ n masc
nornordeste

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ n masc
noroeste

nordejar /nor.ðeˈʒa/ /noɾ.ðeˈd͡ʒa/ /noɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /noɾ.ðəˈd͡ʒa/ /nur.dəˈʒa/ /nur.ðəˈʒa/ v
nortear

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ n fem
norma

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ adj
normal
Que segueix una norma.

normalitat /noɾ.ma.ɫiˈtat/ /noɾ.mə.ɫiˈtat/ /nur.mə.ɫiˈtat/ n fem
normalidad

normalització /nor.ma.ɫi.d͡za.siˈo/ /noɾ.ma.ɫi.za.siˈo/ /noɾ.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /nur.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
normalización

normalitzar /nor.ma.ɫiˈd͡za/ /noɾ.ma.ɫiˈza/ /noɾ.ma.ɫiˈzaɾ/ /noɾ.mə.ɫiˈd͡za/ /nur.mə.ɫiˈd͡za/ v
normalizar

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ adv
normalmente

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ adj masc
normando
Relatiu o pertanyent a Normandia o la seva llengua.
Relatiu o pertanyent a l'estil arquitectònic normand, present també a Anglaterra i a la Itàlia meridional.

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ n masc
normando
Persona que habita o és originària de Normandia.
Teixit de cotó fet amb lligat de sarja.
(masculí singular) Llengua romànica parlada a Normandia.

normatiu /noɾ.maˈtiw/ /noɾ.məˈtiw/ /nur.məˈtiw/ adj masc
normativo

normativitzar /nor.ma.ti.βiˈd͡za/ /noɾ.ma.ti.viˈzaɾ/ /noɾ.ma.ti.βiˈza/ /noɾ.mə.ti.viˈd͡za/ /nur.mə.ti.viˈd͡za/ /nur.mə.ti.βiˈd͡za/ v
normativizar

normotens /ˌnor.muˈtɛns/ /ˌnoɾ.moˈtens/ /ˌnoɾ.moˈtəns/ adj masc
normotenso

norrè /noˈre/ /noˈrə/ /nuˈrɛ/ adj masc
norreno

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ adj masc
noruego
Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ n masc
noruego
Natural de Noruega.
(només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosa /ˈnɔ.za/ /ˈnɔ.zɔ/ /ˈnɔ.zə/ n fem
estorbo

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ pronoun
nosotros nosotras

nostrat /nosˈtɾat/ /nusˈtɾat/ adj masc
de nuestra tierra

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ adj masc
nuestro nuestra

nostàlgia /nosˈtaɫ.d͡ʒi.a/ /nosˈtaɫ.ʒi.ə/ /nusˈtaɫ.ʒi.ə/ n fem
nostalgia

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ n fem
calificación nota
Valoració, quantitativa o qualitativa, d'una assignatura, un examen, un exercici escolar, etc. amb vista a una avaluació educativa.
nota
Cada un dels elements de l'escala musical.

nota de tall n fem
nota de corte

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ adj
notable
Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ n masc
notable

notació /no.ta.siˈo/ /no.tə.siˈo/ /nu.tə.siˈo/ n fem
notación

notar /noˈta/ /noˈtaɾ/ /nuˈta/ v
notar

notari /noˈta.ɾi/ /nuˈta.ɾi/ n masc
notario

notarialment /no.ta.ɾiˌaɫˈmen/ /no.ta.ɾiˌaɫˈment/ /no.tə.ɾiˌaɫˈment/ /nu.tə.ɾiˌaɫˈmen/ adv
notarialmente

noticiar /no.ti.siˈa/ /no.ti.siˈaɾ/ /nu.ti.siˈa/ v
noticiar

notificar /no.ti.fiˈka/ /no.ti.fiˈkaɾ/ /nu.ti.fiˈka/ v
notificar

notorietat /no.to.ɾi.eˈtat/ /no.to.ɾi.əˈtat/ /nu.tu.ɾi.əˈtat/ n fem
notoriedad

notícia /noˈti.si.a/ /noˈti.si.ə/ /nuˈti.si.ə/ n fem
noticia

nou adj masc
nuevo
Recent, modern, que implica novetat.

nou n fem
nuez
(botànica) Fruit o llavor de la noguera (Juglans regia); és mengívola i de forma molt rugosa.
(botànica) Tipus de fruit sec indehiscent.

nou number
nueve
(cardinal) Vuit més un.

nou de coco n fem
coco

nou del coll n masc
nuez de Adán

nou-centes /ˌnɔwˈsen.tes/ /ˌnɔwˈsen.təs/ number
novecientas
Forma femenina de nou-cents.

nou-cents /ˌnɔwˈsens/ number
novecientos

nounat /ˌnɔwˈnat/ adj masc
neonato

noure /ˈnɔw.ɾe/ /ˈnɔw.ɾə/ v
dañar

nouvingut /ˌnɔw.viŋˈɡut/ /ˌnɔw.viŋˈɡut/ /ˌnɔw.βiŋˈɡut/ adj
recién llegado

novaiorquès /ˌno.va.joɾˈkes/ /ˌno.βa.jorˈkes/ /ˌnɔ.və.joɾˈkəs/ /ˌnɔ.və.jurˈkɛs/ /ˌnɔ.βə.jurˈkɛs/ adj masc
neoyorkino
Relatiu o pertanyent a la ciutat o a l'estat de Nova York.

novaiorquès /ˌno.va.joɾˈkes/ /ˌno.βa.jorˈkes/ /ˌnɔ.və.joɾˈkəs/ /ˌnɔ.və.jurˈkɛs/ /ˌnɔ.βə.jurˈkɛs/ n masc
neoyorkino
Persona que habita o és originària de la ciutat o de l'estat de Nova York.

novament /ˌnɔ.vaˈment/ /ˌnɔ.vəˈmen/ /ˌnɔ.vəˈment/ /ˌnɔ.βaˈmen/ /ˌnɔ.βəˈmen/ adv
nuevamente
de nou, de bell nou

novell /noˈveʎ/ /noˈβeʎ/ /nuˈveʎ/ /nuˈβeʎ/ adj masc
novel

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ n fem
novela

novel·la d'idees n fem
novela de ideas

novel·la gràfica n fem
novela gráfica

novel·lar /no.veɫˈɫaɾ/ /no.vəɫˈɫa/ /no.βeɫˈɫa/ /no.βeˈɫa/ /nu.vəɫˈɫa/ /nu.βəɫˈɫa/ /nu.βəˈɫa/ v
novelar

novel·lesc /no.veɫˈɫesk/ /no.vəɫˈɫəsk/ /no.βeɫˈɫesk/ /no.βeˈɫesk/ /nu.vəɫˈɫɛsk/ /nu.βəɫˈɫɛsk/ /nu.βəˈɫɛsk/ adj
novelesco

novel·lista /no.veɫˈɫis.ta/ /no.veɫˈɫis.te/ /no.vəɫˈɫis.tə/ /no.βeɫˈɫis.ta/ /no.βeɫˈɫis.te/ /no.βeˈɫis.ta/ /no.βeˈɫis.te/ /nu.vəɫˈɫis.tə/ /nu.βəɫˈɫis.tə/ /nu.βəˈɫis.tə/ n neut
novelista

novel·lístic /no.veɫˈɫis.tik/ /no.vəɫˈɫis.tik/ /no.βeɫˈɫis.tik/ /no.βeˈɫis.tik/ /nu.vəɫˈɫis.tik/ /nu.βəɫˈɫis.tik/ /nu.βəˈɫis.tik/ adj
novelístico

novel·lística /no.veɫˈɫis.ti.ka/ /no.vəɫˈɫis.ti.kə/ /no.βeɫˈɫis.ti.ka/ /no.βeˈɫis.ti.ka/ /nu.vəɫˈɫis.ti.kə/ /nu.βəɫˈɫis.ti.kə/ /nu.βəˈɫis.ti.kə/ n fem
novelística

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ n masc
noviembre
Onzè mes de l'any.

novetat /no.veˈtat/ /no.vəˈtat/ /no.βeˈtat/ /nu.vəˈtat/ /nu.βəˈtat/ n fem
novedad

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ n masc
novicio

novè /noˈve/ /noˈvə/ /noˈβe/ /nuˈvɛ/ number
noveno

nu adj masc
desnudo
Sense roba o vestit.

nuar /nuˈa/ /nuˈaɾ/ v
anudar

nubià /nu.βiˈa/ adj masc
nubio
Relatiu o pertanyent a Núbia.

nubià /nu.βiˈa/ n masc
nubio
Persona que habita o és originària de Núbia.

nuca /ˈnu.ka/ /ˈnu.kə/ n fem
nuca

nuclear /nu.kɫeˈar/ adj
nuclear

nuclearitzar /nu.kɫe.a.ɾiˈd͡za/ /nu.kɫe.a.ɾiˈza/ /nu.kɫe.a.ɾiˈzaɾ/ /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za/ v
nuclearizar
Armar amb armes nuclears.

nucleó n masc
nucleón

nucli /ˈnu.kli/ n masc
núcleo

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ n fem
desnudez

nul /ˈnuɫ/ adj masc
nulo

nul·litat /nu.ɫiˈtat/ /nuɫ.ɫiˈtat/ n fem
nulidad

numeració /nu.me.ɾa.siˈo/ /nu.mə.ɾə.siˈo/ n fem
numeración
Acció de numerar.
Sistema d’expressió dels nombres amb mots i signes.

numeradament /nu.meˌɾa.ðaˈmen/ /nu.meˌɾa.ðaˈment/ /nu.məˌɾa.ðəˈmen/ /nu.məˌɾa.ðəˈment/ adv
numeradamente

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ adj
numeral
Que expressa un nombre.

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ n masc
numeral
Adjectiu quantificador que representa un nombre.

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ v
numerar

numismàtic n masc
numismático

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ n fem
numismática
Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

numèric /nuˈmɛ.ɾik/ adj masc
numérico

numèricament /nuˌmɛ.ɾi.kaˈmen/ /nuˌmɛ.ɾi.kaˈment/ /nuˌmɛ.ɾi.kəˈmen/ /nuˌmɛ.ɾi.kəˈment/ adv
numéricamente

nunci /ˈnun.si/ n masc
pregonero
Pregoner, missatger de noves.
nuncio
Ambaixador del papa.

nus n masc
nudo
Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nus gordià n masc
nudo gordiano

nutricional /nu.tɾi.si.oˈnaɫ/ /nu.tɾi.si.uˈnaɫ/ adj
nutricional

nutrició /nu.tɾi.siˈo/ n fem
nutrición

nutrient /nu.tɾiˈen/ /nu.tɾiˈent/ adj
nutriente

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ n masc
novio

nuviatge /nu.viˈa.d͡ʒe/ /nu.viˈa.d͡ʒə/ /nu.βiˈa.d͡ʒe/ /nu.βiˈa.d͡ʒə/ n masc
ajuar
Conjunt de roba i altres objectes que es dona a la núvia, o que aquesta aporta al matrimoni, a més del dot.

nuvolada /nu.voˈɫa.ða/ /nu.voˈɫa.ðə/ /nu.vuˈɫa.ðə/ /nu.βoˈɫa.ða/ /nu.βuˈɫa.ðə/ n fem
nublado

nuvolós /nu.voˈɫos/ /nu.vuˈɫos/ /nu.βoˈɫos/ /nu.βuˈɫos/ adj masc
nublado

nyandú /ɲanˈdu/ /ɲənˈdu/ n masc
ñandú

nyanyo /ˈɲa.ɲo/ /ˈɲa.ɲu/ n masc
chichón

nyap /ˈɲap/ n masc
chapuza

nyec /ˈɲɛk/ n masc
gañido

nyeu-nyeu /ˌɲɛwˈɲɛw/ n neut
voluble

nyu /ˈɲu/ n masc
ñu

nyèbit /ˈɲɛ.βit/ n masc
tipejo

nàhuatl /ˈna.u.aɫ/ /ˈna.u.əɫ/ n masc
náhuatl
Antiga llengua nahua parlada per la noblesa asteca i usada com a llengua franca a bona part de Mesoamèrica.

nàpia /ˈna.pi.a/ /ˈna.pi.ə/ n fem
napia

nàufrag /ˈnaw.fɾak/ n masc
náufrago

nàusea /ˈnaw.ze.a/ n fem
náusea
(normalment en plural) Situació de malestar estomacal associada a la sensació de la proximitat del vòmit.

nàutic /ˈnaw.tik/ adj masc
náutico

nècora /ˈnɛ.ko.ɾa/ /ˈnɛ.ko.ɾə/ /ˈnɛ.ku.ɾə/ n fem
nécora

nèdol /ˈne.ðoɫ/ /ˈnɛ.ðuɫ/ n masc
herbaje sin pisar

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ v
nacer
Sortir a llum del ventre de la mare.
Brotar, sortir una planta de la llavor.
Brollar una font o riu en cert lloc.
Originar-se una cosa, començar a ésser.

nét n masc
nieto

néta /ˈne.ta/ n fem
nieta

nínxol /ˈniɲ.t͡ʃoɫ/ /ˈniɲ.ʃoɫ/ /ˈniɲ.ʃuɫ/ n masc
nicho

níquel /ˈni.kəɫ/ n masc
níquel

nítid /ˈni.tit/ adj masc
nítido

nítidament /ˌni.ti.ðaˈmen/ /ˌni.ti.ðaˈment/ /ˌni.ti.ðəˈmen/ /ˌni.ti.ðəˈment/ adv
nítidamente

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ adj
nómada
Relacionat amb el nomadisme.

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ n neut
nómada
Individu que canvia sovint de lloc de residència.

nòmer /ˈnɔ.mə/ v
llamarse

nòmina /ˈnɔ.mi.na/ /ˈnɔ.mi.nə/ n fem
nómina
Full en el què s'anomena la quantitat de diners que rebrà un treballador a canvi del treball realitzat en un període de temps.

nònius /ˈnɔ.niws/ n masc
nonio

nòrdic /ˈnɔr.dik/ adj
nórdico
Relatiu als grups ètnics del nord d’Europa que parlaven diverses varietats de nòrdic antic.

nòrdics /ˈnɔr.diks/ n masc
Pueblos nórdicos
Un grup ètnic del nord d’Europa que parlaven diverses varietats de nòrdic antic.

nós /nos/ pronoun
nos

núbil /ˈnu.βiɫ/ adj
núbil

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ n masc
número
Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ n fem
novia

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ n masc
nube
Condensació d'aigua al cel.
Espai d'internet per a desar arxius de manera que puguin ser consultats per l'usuari des de qualsevol lloc on hi hagi un ordinador.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ conjunction
o
Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ n fem
o

o sia conjunction
o sea
Expressió d’equivalència d’elements de forma reforçada.

obaga /oˈba.ɣa/ /oˈba.ɣə/ /uˈba.ɣə/ /uˈβa.ɣə/ n fem
umbría

obcecar /op.seˈka/ /op.seˈkaɾ/ /op.səˈka/ /up.səˈka/ v
obcecar

obedientment /o.be.ðiˌemˈment/ /o.bə.ðiˌemˈment/ /o.βe.ðiˌemˈmen/ /u.bə.ðiˌemˈmen/ /u.βə.ðiˌemˈmen/ adv
obedientemente

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ v
obedecer

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ n masc
obelisco

obenc /oˈbeŋk/ /oˈbəŋk/ /oˈβeŋ/ /uˈbɛŋk/ /uˈβɛŋ/ n masc
obenque

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ adj masc
abierto

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ n fem
obesidad sobrepeso

objectar /ob.d͡ʒekˈta/ /ob.d͡ʒekˈtaɾ/ /ob.ʒəkˈta/ /ub.ʒəkˈta/ v
objetar

objecte /obˈd͡ʒɛk.te/ /obˈʒɛk.tə/ /ubˈʒek.tə/ /ubˈʒɛk.tə/ n masc
objeto

objecte gràfic n masc
objeto gráfico

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ adj masc
objetivo
Imparcial i no subjectiu.

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ n masc
objetivo
(militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.
Meta, fi o objecte sobre el que es dirigeix una acció.
(òptica) Lent o sistema de lents d'un instrument òptic que es dirigeix sobre l'objecte del que es vol recollir una imatge.
(petanca) Lloc precís del camp de joc on un jugador té intenció de fer caure la bola en el moment de disposar-se a llançar-la.

objectiu d'aprenentatge n masc
objetivo de aprendizaje

objectiu de conducta n masc
objetivo de conducta

objectiu didàctic n masc
objetivo didáctico

objectiu específic n masc
objetivo específico

objectiu general n masc
objetivo general

objectiu terminal n masc
objetivo terminal

objectivament /ob.d͡ʒekˌti.vaˈment/ /ob.d͡ʒekˌti.βaˈmen/ /ob.ʒəkˌti.vəˈment/ /ub.ʒəkˌti.vəˈmen/ /ub.ʒəkˌti.βəˈmen/ adv
objetivamente

objectivar /ob.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ob.d͡ʒek.tiˈβa/ /ob.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈβa/ v
objetivar

objectivitat /ob.d͡ʒek.ti.viˈtat/ /ob.d͡ʒek.ti.βiˈtat/ /ob.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.βiˈtat/ n fem
objetividad

oblada /oˈbɫa.ða/ /oˈbɫa.ðə/ /uˈbɫa.ðə/ /uˈβɫa.ðə/ n fem
chopa

oblic /oˈbɫik/ /uˈbɫik/ /uˈβɫik/ adj masc
oblicuo
Dit de la línia o pla que cau sobre una altra i no forma angle recte.

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ v
olvidar
No recordar.
Superar, perdonar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ n fem
obligación

obligadament /o.bɫiˌɣa.ðaˈment/ /o.βɫiˌɣa.ðaˈmen/ /ob.bɫiˌɣa.ðəˈment/ /u.βɫiˌɣa.ðəˈmen/ /ub.bɫiˌɣa.ðəˈmen/ adv
obligadamente

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ v
obligar

obligatori /o.bɫi.ɣaˈtɔ.ɾi/ /ob.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /u.βɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /ub.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ adj masc
obligatorio

obligatòriament /o.bɫi.ɣaˌtɔ.ɾi.aˈment/ /o.βɫi.ɣaˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /ob.bɫi.ɣəˌtɔ.ɾi.əˈment/ /u.βɫi.ɣəˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /ub.bɫi.ɣəˌtɔ.ɾi.əˈmen/ adv
obligatoriamente

obliquament /oˌbɫi.kwaˈment/ /oˌbɫi.kwəˈment/ /oˌβɫi.kwaˈmen/ /uˌbɫi.kwəˈmen/ /uˌβɫi.kwəˈmen/ adv
oblicuamente

obliquar /o.bɫiˈkwa/ /o.bɫiˈkwaɾ/ /o.βɫiˈkwa/ /u.bɫiˈkwa/ /u.βɫiˈkwa/ v
oblicuar

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ n masc
olvido

obliterar /o.bɫi.teˈɾaɾ/ /o.bɫi.təˈɾa/ /o.βɫi.teˈɾa/ /u.bɫi.təˈɾa/ /u.βɫi.təˈɾa/ v
obliterar

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ adj masc
oblongo

obnubilar /ob.nu.biˈɫa/ /ob.nu.biˈɫaɾ/ /ob.nu.βiˈɫa/ /ub.nu.biˈɫa/ /ub.nu.βiˈɫa/ v
obnubilar

oboista /o.boˈis.ta/ /o.boˈis.te/ /o.boˈis.tə/ /u.buˈis.tə/ /u.βuˈis.tə/ n neut
oboísta

oboè /o.boˈe/ /o.boˈɛ/ /u.buˈɛ/ n masc
oboe

obra /ˈɔ.bɾa/ /ˈɔ.βɾa/ /ˈɔ.βɾɔ/ /ˈɔ.βɾə/ n fem
obra

obra de consulta n fem
libro de consulta

obra de referència n fem
obra de referencia

obrador /o.bɾaˈðoɾ/ /o.bɾəˈðo/ /o.βɾaˈðo/ /u.bɾəˈðo/ /u.βɾəˈðo/ n masc
taller

obrar /oˈbɾa/ /oˈbɾaɾ/ /oˈβɾa/ /uˈbɾa/ /uˈβɾa/ v
obrar
Manera de fer.

obre /ˈɔ.bɾe/ /ˈɔ.βɾə/ Interjection
abre

obreampolles /ˌɔ.bɾe.amˈpo.ʎes/ /ˌɔ.βɾəmˈpo.ʎəs/ n masc
abrebotellas

obrer /oˈbɾe/ /oˈbɾeɾ/ /oˈβɾe/ /uˈbɾe/ /uˈβɾe/ n masc
obrero

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ v
abrir

obrir el meló /oˌbɾiɾ /oˌβɾi /uˌβɾi /uˌβɾiɾ v
abrir el melón

obrir espai v
abrir espacio

obrir joc v
abrir juego

obrir la cara v
abrir la cara

obrir línies v
abrir líneas

obrir-se /oˈβɾiɾ.se/ /uˈβɾir.sə/ v
abrirse
(pilota) Apartar-se, una pilota, de la paret a la qual anava arrambada, de manera que resulta més fàcil tornar-la.

obriülls /o.bɾiˈuʎs/ /o.βɾiˈuʎs/ /o.βɾiˈuʎʃ/ /u.bɾiˈuʎs/ /u.βɾiˈuʎs/ n masc
cardo estrellado

obscenitat /op.se.niˈtat/ /op.sə.niˈtat/ /up.sə.niˈtat/ n fem
obscenidad
Qualitat d’obscè.
Expressió o paraula obscena.

obscurament /opsˌku.ɾaˈmen/ /opsˌku.ɾaˈment/ /opsˌku.ɾəˈment/ /osˌku.ɾaˈmen/ /upsˌku.ɾəˈmen/ adv
obscuramente

obscuritat /ops.ku.ɾiˈtat/ /os.ku.ɾiˈtat/ /ups.ku.ɾiˈtat/ n fem
oscuridad
(sentit figurat) Qualitat d’obscur.

obscè /opˈse/ /upˈse/ /upˈsɛ/ adj masc
obsceno

obsequiar /op.se.kiˈa/ /op.se.kiˈaɾ/ /op.sə.kiˈa/ /up.sə.kiˈa/ v
obsequiar

observació /op.ser.βa.siˈo/ /op.seɾ.va.siˈo/ /op.seɾ.βa.siˈo/ /op.səɾ.və.siˈo/ /up.sər.və.siˈo/ n fem
observación
Acte o efecte d'observar.

observació no participant n fem
observación no participante

observació participant n fem
observación participante

observació sistemàtica n fem
observación sistemática

observar /op.serˈβa/ /op.seɾˈvaɾ/ /op.seɾˈβaɾ/ /op.səɾˈva/ /up.sərˈba/ /up.səɾˈva/ v
observar
Seguir puntualment allò prescrit.
Mirar amb atenció.
Constatar, notar.

obsessionar /op.se.si.oˈna/ /op.se.si.oˈnaɾ/ /op.sə.si.oˈna/ /up.sə.si.uˈna/ v
obsesionar

obsessivament /op.seˌsi.vaˈment/ /op.seˌsi.βaˈmen/ /op.səˌsi.vəˈment/ /up.səˌsi.vəˈmen/ /up.səˌsi.βəˈmen/ adv
obsesivamente

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ n fem
obsesión

obsidiana /op.si.ðiˈa.na/ /op.si.ðiˈa.nə/ /up.si.ðiˈa.nə/ n fem
obsidiana

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ adj
obsoleto

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ n masc
obstáculo óbice

obstacle d'aigua n masc
obstáculo de agua

obstacle d'aigua lateral n masc
obstáculo de agua lateral

obstaculitzar /ops.ta.ku.ɫiˈd͡za/ /ops.ta.ku.ɫiˈzaɾ/ /ops.tə.ku.ɫiˈd͡za/ /os.ta.ku.ɫiˈza/ /ups.tə.ku.ɫiˈd͡za/ v
obstaculizar

obstar /opsˈta/ /opsˈtaɾ/ /osˈta/ /upsˈta/ v
obstar

obstetrícia /ops.teˈtɾi.si.a/ /ops.təˈtɾi.si.ə/ /os.teˈtɾi.si.a/ /ups.təˈtɾi.si.ə/ n fem
obstetricia

obstinadament /ops.tiˌna.ðaˈmen/ /ops.tiˌna.ðaˈment/ /ops.tiˌna.ðəˈment/ /os.tiˌna.ðaˈmen/ /ups.tiˌna.ðəˈmen/ adv
obstinadamente

obstinar-se /ops.tiˈnar.se/ /ops.tiˈnaɾ.se/ /ops.tiˈnaɾ.sə/ /os.tiˈnaɾ.se/ /ups.ti.nərˈsə/ /ups.tiˈnar.sə/ v
obstinarse

obstrucció /ops.tɾuk.siˈo/ /os.tɾuk.siˈo/ /ups.tɾuk.siˈo/ Interjection
obstrucción

obstructiu /ops.tɾukˈtiw/ /os.tɾukˈtiw/ /ups.tɾukˈtiw/ adj masc
obstructivo

obstruir /ops.tɾuˈi/ /ops.tɾuˈiɾ/ /os.tɾuˈi/ /ups.tɾuˈi/ v
obstruir

obtemperar /op.tem.peˈɾa/ /op.tem.peˈɾaɾ/ /op.təm.pəˈɾa/ /up.təm.pəˈɾa/ v
obtemperar

obtenció /op.ten.siˈo/ /op.tən.siˈo/ /up.tən.siˈo/ n fem
obtención

obtenir /op.teˈni/ /op.teˈniɾ/ /op.təˈni/ /up.təˈni/ v
obtener

obturar /op.tuˈɾa/ /op.tuˈɾaɾ/ /up.tuˈɾa/ v
obturar

obtusament /opˌtu.zaˈmen/ /opˌtu.zaˈment/ /opˌtu.zəˈment/ /upˌtu.zəˈmen/ adv
obtusamente

obvenir /ob.beˈni/ /ob.veˈniɾ/ /ob.vəˈni/ /ub.bəˈni/ /ub.vəˈni/ v
sobrevenir

obvi /ˈɔb.bi/ /ˈɔb.vi/ /ˈɔb.vi/ adj masc
obvio

obviar /ob.biˈa/ /ob.viˈa/ /ob.viˈaɾ/ /ub.viˈa/ v
obviar

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ adj masc
obeso

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ n fem
oca ganso ánsar

ocarina /o.kaˈɾi.na/ /o.kəˈɾi.nə/ /u.kəˈɾi.nə/ n fem
ocarina

ocasionalment /o.ka.zi.oˌnaɫˈmen/ /o.ka.zi.oˌnaɫˈment/ /o.kə.zi.oˌnaɫˈment/ /u.kə.zi.uˌnaɫˈmen/ adv
ocasionalmente

ocasionar /o.ka.zi.oˈna/ /o.ka.zi.oˈnaɾ/ /o.kə.zi.oˈna/ /u.kə.zi.uˈna/ v
ocasionar

ocasió /o.ka.ziˈo/ /o.kə.ziˈo/ /u.kə.ziˈo/ n fem
ocasión
Moment determinat, vegada, cop, cas.
Moment d'oportunitat.

occident /ok.siˈðen/ /ok.siˈðent/ /uk.siˈðen/ /uk.siˈðent/ n masc
occidente

occidental /ok.si.ðenˈtaɫ/ /ok.si.ðənˈtaɫ/ /uk.si.ðənˈtaɫ/ adj
occidental

occidentalitzar /ok.si.ðen.ta.ɫiˈd͡za/ /ok.si.ðen.ta.ɫiˈza/ /ok.si.ðen.ta.ɫiˈzaɾ/ /ok.si.ðən.tə.ɫiˈd͡za/ /uk.si.ðən.tə.ɫiˈd͡za/ v
occidentalizar

occità /ok.siˈta/ /uk.siˈta/ adj masc
occitano
Relatiu o pertanyent a Occitània, als seus habitants o a la seva llengua.

occità /ok.siˈta/ /uk.siˈta/ n masc
occitano
Natural de l'Occitània.
(només singular) Llengua històricament parlada a l'Occitània.

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ n masc
ave pájaro

ocellam /o.seˈʎam/ /o.səˈʎam/ /u.səˈʎam/ n masc
pajajería

ocellet /o.seˈʎet/ /o.səˈʎət/ /u.səˈʎɛt/ n masc
pajarito
Diminutiu d'ocell.
pajarita
Figura de paper feta amb la tècnica de la papiroflèxia que representa un ocell. El perímetre de la figura només té angles de 45 graus o múltiples seus.

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ n masc
océano

oceànic /o.seˈa.nik/ /u.seˈa.nik/ adj masc
oceánico
Originari, pertanyent o relatiu a Oceania.
Pertanyent o relatiu al déu Oceà de l'antiga Grècia.
Pertanyent o relatiu als oceans.

oceànic /o.seˈa.nik/ /u.seˈa.nik/ n masc
oceánico
Natural d'Oceania.

oci /ˈɔ.si/ n masc
ocio

ociós /o.siˈos/ /u.siˈos/ adj masc
ocioso

ocra /ˈo.kɾa/ /ˈo.kɾə/ n fem
ocra

ocre /ˈɔ.kɾə/ adj
ocre

octa /ˈok.ta/ /ˈɔk.tə/ n fem
octa

octaedre /ok.taˈe.ðɾe/ /ok.təˈɛ.ðɾə/ /uk.təˈɛ.ðɾə/ n masc
octaedro

octavilla /ok.taˈvi.ʎa/ /ok.taˈβi.ʎa/ /ok.təˈvi.ʎə/ /uk.təˈvi.ʎə/ /uk.təˈβi.ʎə/ n fem
octavilla

octosíl·lab /ok.toˈsi.ɫap/ /ok.toˈsiɫ.ɫap/ /ok.toˈsiɫ.ɫəp/ /uk.tuˈsi.ɫəp/ /uk.tuˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
octosílabo
Que té vuit síl·labes.

octosíl·lab /ok.toˈsi.ɫap/ /ok.toˈsiɫ.ɫap/ /ok.toˈsiɫ.ɫəp/ /uk.tuˈsi.ɫəp/ /uk.tuˈsiɫ.ɫəp/ n masc
octosílabo
Vers que de mètrica té vuit síl·labes.

octubrar-se /ok.tuˈβɾaɾ.se/ /uk.tuˈβɾar.sə/ v
dejar de poner

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ n masc
octubre
Desè mes de l'any.

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ n masc
octágono

octàstil /okˈtas.tiɫ/ /ukˈtas.tiɫ/ adj masc
octástilo

ocult /oˈkuɫ/ /oˈkuɫt/ /oˈkuɫt/ /uˈkuɫ/ /uˈkuɫt/ adj masc
oculto

ocupa /oˈku.pa/ /oˈku.pə/ /uˈku.pə/ n neut
okupa

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ v
ocupar
Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
Omplir un lloc o espai.
Exercir una ocupació.

ocàs /oˈkas/ /uˈkas/ n masc
ocaso

ocórrer /oˈko.re/ /oˈko.reɾ/ /oˈko.rə/ /uˈko.rə/ v
ocurrir
Esdevenir-se, succeir casualment.

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ n fem
oda

odi n masc
odio

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ v
odiar aborrecer

odiat /o.ðiˈat/ /u.ðiˈat/ adj masc
odiado

odiosament /o.ðiˌo.zaˈmen/ /o.ðiˌo.zaˈment/ /o.ðiˌo.zəˈment/ /u.ðiˌo.zəˈmen/ adv
odiosamente

odobènids /o.ðoˈbɛ.nits/ /u.ðuˈbɛ.nits/ /u.ðuˈβɛ.nits/ n masc
morsas

odontocets /o.ðon.toˈsets/ /o.ðon.toˈsɛts/ /u.ðun.tuˈsɛts/ n masc
ballenas odontocetas

odontòleg /o.ðonˈtɔ.ɫek/ /o.ðonˈtɔ.ɫək/ /u.ðunˈtɔ.ɫək/ n masc
odontólogo

oest /oˈest/ /uˈest/ n masc
oeste occidente

oest-nord-oest /oˌest /uˌest n masc
oesnoroeste

oest-sud-oest /oˌesˌsut.oˈest/ /oˌeˌsut.oˈest/ /uˌesˌsut.uˈest/ /uˌeˌsut.uˈest/ n masc
oesudoeste

ofec /oˈfek/ /oˈfək/ /uˈfɛk/ n masc
ahogo

ofegar /aw.feˈɣa/ /aw.feˈɣaɾ/ /o.feˈɣa/ /o.feˈɣaɾ/ /o.fəˈɣa/ /u.fəˈɣa/ /əw.fəˈɣa/ v
ahogar
Impedir la respiració per immersió en aigua.

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ v
ofender

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ n fem
ofensa

ofensiu /o.fenˈsiw/ /o.fənˈsiw/ /u.fənˈsiw/ adj masc
ofensivo

ofensiva /o.fenˈsi.va/ /o.fenˈsi.βa/ /o.fənˈsi.və/ /u.fənˈsi.və/ /u.fənˈsi.βə/ n fem
ofensiva

ofensivament /o.fenˌsi.vaˈment/ /o.fenˌsi.βaˈmen/ /o.fənˌsi.vəˈment/ /u.fənˌsi.vəˈmen/ /u.fənˌsi.βəˈmen/ adv
ofensivamente

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ v
ofrecer
Posar alguna cosa a disposició d'algú.
Expressar una intenció o un sentiment, mostrar unes característiques.

oferta /oˈfɛr.ta/ /oˈfɛɾ.ta/ /oˈfɛɾ.tə/ /oˈfɛɾ.tɛ/ /uˈfɛr.tə/ n fem
oferta
Producte que s’ofereix a millor preu.

ofici /oˈfi.si/ /uˈfi.si/ n masc
oficio
Professió que implica una sèrie de tècniques i sabers específics, normalment usat per a feines manuals.
Domini d'un art.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ adj
oficial
Sancionat per l'autoritat competent, formal, legal.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ n masc
oficial
Persona que domina un ofici, per sobre de l'aprenent i l'ajudant.
Càrrec militar de sergent en amunt.

oficial de pista n masc
juez oficial

oficialitzar /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za/ /o.fi.si.a.ɫiˈza/ /o.fi.si.a.ɫiˈzaɾ/ /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ v
oficializar

oficialment /o.fi.siˌaɫˈmen/ /o.fi.siˌaɫˈment/ /u.fi.siˌaɫˈmen/ adv
oficialmente

oficiar /o.fi.siˈa/ /o.fi.siˈaɾ/ /u.fi.siˈa/ v
oficiar

oficina /o.fiˈsi.na/ /o.fiˈsi.nə/ /u.fiˈsi.nə/ n fem
oficina

oficina de turisme n fem
oficina de turismo

oficina territorial n fem
oficina territorial

oficiosament /o.fi.siˌo.zaˈmen/ /o.fi.siˌo.zaˈment/ /o.fi.siˌo.zəˈment/ /u.fi.siˌo.zəˈmen/ adv
oficiosamente

ofimàtica /o.fiˈma.ti.ka/ /o.fiˈma.ti.kə/ /u.fiˈma.ti.kə/ n fem
ofimática

ofrena /oˈfɾe.na/ /oˈfɾə.nə/ /uˈfɾɛ.nə/ n fem
ofrenda

ofrenar /o.fɾeˈna/ /o.fɾeˈnaɾ/ /o.fɾəˈna/ /u.fɾəˈna/ v
ofrendar

ofuscar /o.fusˈka/ /o.fusˈkaɾ/ /u.fusˈka/ v
ofuscar

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ n masc
oganesón

ogre /ˈɔ.ɣɾe/ /ˈɔ.ɣɾə/ n masc
ogro

ogressa /oˈɣɾe.sa/ /oˈɣɾə.sə/ /uˈɣɾɛ.sə/ n fem
ogresa

ohm n masc
ohmio

oi /ˈoj/ /ˈɔj/ Interjection
no
(interrogatiu, central, nord-occidental) Demanda de confirmació d’una afirmació o d’assentiment a una petició.
hombre
Expressió de sorpresa.
desde luego
(central) Manifestació de conformitat absoluta.
uy
(sovint reduplicat) Expressió de dolor.

oidà /ojˈða/ /ujˈða/ Interjection
olé

oir /oˈi/ /oˈiɾ/ /uˈi/ v
oír
sentir (amb l'oïda)
Atendre les al·legacions abans de dictar sentència.

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ n masc
olfato

olfactori /oɫ.fakˈtɔ.ɾi/ /oɫ.fəkˈtɔ.ɾi/ /uɫ.fəkˈtɔ.ɾi/ adj masc
olfatorio

oli n masc
aceite óleo
(normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.
óleo oil
Tipus de pintura on es dissolen els colors en una textura oliosa.
óleo
Obra gràfica realitzada amb la pintura anterior típicament sobre un llenç.

oli en un llum n masc
mano de santo

oliar /o.ɫiˈa/ /o.ɫiˈaɾ/ /u.ɫiˈa/ v
aceitar

olifant /o.liˈfan/ /o.liˈfant/ /o.ɫiˈfant/ /u.ɫiˈfan/ /u.ɫiˈfant/ n masc
olifante

oligàrquicament /o.ɫiˌɣar.ki.kaˈmen/ /o.ɫiˌɣaɾ.ki.kaˈmen/ /o.ɫiˌɣaɾ.ki.kaˈment/ /o.ɫiˌɣaɾ.ki.kəˈment/ /u.ɫiˌɣar.ki.kəˈmen/ adv
oligárquicamente

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ n fem
olimpiada

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ n fem
aceituna oliva

olivaci /o.ɫiˈva.si/ /o.ɫiˈβa.si/ /u.ɫiˈva.si/ /u.ɫiˈβa.si/ adj masc
olivaci

olivar-se /o.ɫiˈvaɾ.se/ /o.ɫiˈvaɾ.sə/ /o.ɫiˈβar.se/ /o.ɫiˈβaɾ.se/ /u.ɫi.vərˈsə/ /u.ɫiˈβar.sə/ v
olivarse

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ n masc
olivo

oliós /o.ɫiˈos/ /u.ɫiˈos/ adj masc
oleaginoso

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ n fem
olla

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ n fem
olor

olorar /aw.ɫoˈɾa/ /aw.ɫoˈɾaɾ/ /o.ɫoˈɾa/ /o.ɫoˈɾaɾ/ /u.ɫuˈɾa/ /əw.ɫuˈɾa/ v
oler

olotí /o.ɫoˈti/ /u.ɫuˈti/ adj masc
olotense
Relatiu o pertanyent a Olot.

olotí /o.ɫoˈti/ /u.ɫuˈti/ n masc
olotense
Persona que habita o és originària de Olot.

olímpic /oˈɫim.pik/ /uˈɫim.pik/ adj masc
olímpico

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ n masc
olmo

ombra /ˈom.bɾa/ n fem
sombra
Foscor, obscuritat, absència de llum.
Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

ombrar /omˈbɾa/ /omˈbɾaɾ/ /umˈbɾa/ v
sombrear
Fer ombra.

ombratge /omˈbɾa.d͡ʒe/ /omˈbɾa.d͡ʒə/ /umˈbɾa.d͡ʒə/ n masc
umbría

ombrejar /om.bɾeˈd͡ʒa/ /om.bɾeˈd͡ʒaɾ/ /om.bɾeˈʒa/ /om.bɾəˈd͡ʒa/ /um.bɾəˈʒa/ v
sombrear

ombrel·la /omˈbɾɛ.ɫa/ /omˈbɾɛ.ɫɛ/ /omˈbɾɛɫ.ɫa/ /omˈbɾɛɫ.ɫə/ /umˈbɾɛ.ɫə/ /umˈbɾɛɫ.ɫə/ n fem
sombrilla

ombrer /omˈbɾe/ /omˈbɾeɾ/ /umˈbɾe/ adj masc
umbrío

ombriu /omˈbɾiw/ /umˈbɾiw/ n masc
umbría

ombrívol /omˈbɾi.voɫ/ /omˈbɾi.βoɫ/ /umˈbɾi.vuɫ/ /umˈbɾi.βuɫ/ adj
sombrío
Dit d'un lloc on dóna poc el sol i acostuma a haver-hi ombra.
Tenebrós, cobert de tenebres.

omega /oˈme.ɣa/ /oˈmɛ.ɣə/ /uˈmɛ.ɣə/ n fem
omega

ometre /oˈme.tɾe/ /oˈmə.tɾə/ /uˈmɛ.tɾə/ v
omitir

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ n fem
omisión
Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omniscient /om.ni.siˈen/ /om.ni.siˈent/ /om.nis.siˈent/ /um.ni.siˈen/ /um.nis.siˈen/ adj
omnisciente

omplir /omˈpɫi/ /omˈpɫiɾ/ /umˈpɫi/ v
llenar rellenar

on adv
dónde donde

ona /ˈo.na/ n fem
onda

ona hertziana n fem
onda herciana

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ n fem
ola onda
Ona gran.
oleada onda
Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

onagre /oˈna.ɣɾe/ /oˈna.ɣɾə/ /uˈna.ɣɾə/ n masc
onagro

onanisme /o.naˈniz.me/ /o.nəˈniz.mə/ /u.nəˈniz.mə/ n masc
onanismo

onatge /oˈna.d͡ʒe/ /oˈna.d͡ʒə/ /uˈna.d͡ʒə/ n masc
oleaje

oncle /ˈoŋ.kɫe/ n masc
tío
Germà del pare o de la mare.

oncle valencià n masc
tío segundo

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
oncología

onda /ˈon.da/ /ˈon.də/ n fem
onda

ondar /onˈda/ /onˈdaɾ/ /unˈda/ v
ondular

ondejar /on.deˈd͡ʒa/ /on.deˈd͡ʒaɾ/ /on.deˈʒa/ /on.dəˈd͡ʒa/ /un.dəˈʒa/ v
ondear

ondular /on.duˈɫa/ /on.duˈɫaɾ/ /un.duˈɫa/ v
ondular

onejar /o.neˈd͡ʒa/ /o.neˈd͡ʒaɾ/ /o.neˈʒa/ /o.nəˈd͡ʒa/ /u.nəˈʒa/ v
ondear

ones Martenot n fem
ondas Martenot

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ n fem
onomatopeya

onomatopeic /o.no.ma.toˈpɛjk/ /o.no.mə.toˈpɛjk/ /u.nu.mə.tuˈpɛjk/ adj masc
onomatopéyico

onomàstic /o.noˈmas.tik/ /u.nuˈmas.tik/ adj masc
onomástico

onomàstica /o.noˈmas.ti.ka/ /o.noˈmas.ti.kə/ /u.nuˈmas.ti.kə/ n fem
onomástica

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ adv
dondequiera

onze /ˈon.ze/ number
once

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ number
undécimo

oníric /oˈni.ɾik/ /uˈni.ɾik/ adj
onírico
Pertanyent o relatiu al somni.

oníricament /oˌni.ɾi.kaˈmen/ /oˌni.ɾi.kaˈment/ /oˌni.ɾi.kəˈment/ /uˌni.ɾi.kəˈmen/ adv
oníricamente

opac /oˈpak/ /uˈpak/ adj masc
opaco

opacament /oˌpa.kaˈmen/ /oˌpa.kaˈment/ /oˌpa.kəˈment/ /uˌpa.kəˈmen/ adv
opacamente

opció n fem
opción
Elecció entre dues o més possibilitats.
Camí vital.

operació /o.pe.ɾa.siˈo/ /o.pə.ɾə.siˈo/ /u.pə.ɾə.siˈo/ n fem
operación
Acció d'operar.
Intervenció quirúrgica realitzada per millorar la salut d'un malalt.

operar /o.peˈɾa/ /o.peˈɾaɾ/ /o.pəˈɾa/ /u.pəˈɾa/ v
operar

operari /o.peˈɾa.ɾi/ /o.pəˈɾa.ɾi/ /u.pəˈɾa.ɾi/ n masc
operario

opercle n masc
opérculo

opilar /o.piˈɫa/ /o.piˈɫaɾ/ /u.piˈɫa/ v
opilar

opinar /o.piˈna/ /o.piˈnaɾ/ /u.piˈna/ v
opinar

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ n fem
opinión

opinió pública /o.pi.niˌo /u.pi.niˌo n fem
opinión pública

oportunament /o.porˌtu.naˈmen/ /o.poɾˌtu.naˈmen/ /o.poɾˌtu.naˈment/ /o.poɾˌtu.nəˈment/ /u.purˌtu.nəˈmen/ adv
oportunamente

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ n fem
oportunidad

oportú /o.poɾˈtu/ /u.purˈtu/ adj masc
oportuno

oposadament /o.poˌza.ðaˈmen/ /o.poˌza.ðaˈment/ /o.poˌza.ðəˈment/ /u.puˌza.ðəˈmen/ adv
opuestamente

oposar /o.poˈza/ /o.poˈzaɾ/ /u.puˈza/ v
oponer

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ adj masc
opuesto

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ n fem
oposición
Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
(astronomia) Posició de dos astres amb longitud celeste que difereix en 180º.
Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

opressiu /o.pɾeˈsiw/ /u.pɾəˈsiw/ adj masc
opresivo

opressivament /o.pɾeˌsi.vaˈment/ /o.pɾeˌsi.βaˈmen/ /o.pɾəˌsi.vəˈment/ /u.pɾəˌsi.vəˈmen/ /u.pɾəˌsi.βəˈmen/ adv
opresivamente

oprimir /o.pɾiˈmi/ /o.pɾiˈmiɾ/ /u.pɾiˈmi/ v
oprimir
Fer pressió sobre una cosa.
Tractar amb rigor injust, amb autoritat excessiva.

opsonitzar /op.so.niˈd͡za/ /op.so.niˈza/ /op.so.niˈzaɾ/ /up.su.niˈd͡za/ v
opsonizar

optar /opˈta/ /opˈtaɾ/ /upˈta/ v
optar

optimisme /op.tiˈmiz.me/ /op.tiˈmiz.mə/ /up.tiˈmiz.mə/ n masc
optimismo

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ adj
optimista
Persona que veu les coses de manera positiva

optimitzar /op.ti.miˈd͡za/ /op.ti.miˈza/ /op.ti.miˈzaɾ/ /up.ti.miˈd͡za/ v
optimizar

opugnar /o.puŋˈna/ /o.puɡˈna/ /o.puɡˈnaɾ/ /u.puŋˈna/ v
opugnar

opulentament /o.puˌɫen.taˈmen/ /o.puˌɫen.taˈment/ /o.puˌɫen.təˈment/ /u.puˌɫen.təˈmen/ adv
opulentamente

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ n masc
oro

orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ n fem
dorada

orador /o.ɾaˈðo/ /o.ɾaˈðoɾ/ /o.ɾəˈðo/ /u.ɾəˈðo/ n masc
orador

oral /oˈɾaɫ/ /uˈɾaɫ/ adj
oral
Relatiu o pertanyent a la boca.

oralment /oˌɾaɫˈmen/ /oˌɾaɫˈment/ /uˌɾaɫˈmen/ adv
oralmente

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ n masc
orangután

orar /oˈɾa/ /oˈɾaɾ/ /uˈɾa/ v
orar

oratori /o.ɾaˈtɔ.ɾi/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi/ adj masc
oratorio

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
oratoria

orbar /orˈβa/ /oɾˈba/ /oɾˈbaɾ/ /oɾˈβa/ /urˈba/ v
privar

orbitar /or.βiˈta/ /oɾ.biˈta/ /oɾ.biˈtaɾ/ /oɾ.βiˈta/ /ur.biˈta/ v
orbitar

orca /ˈɔr.ka/ /ˈɔr.kə/ /ˈɔɾ.ka/ /ˈɔɾ.kɔ/ n fem
orca

orca nana n fem
calderón pequeño

orca pigmea n fem
orca pigmea

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ n masc
orden

ordenadament /or.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /oɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /ur.dəˌna.ðəˈmen/ /ur.ðəˌna.ðəˈmen/ adv
ordenadamente

ordenador /or.ðe.naˈðo/ /oɾ.ðe.naˈðoɾ/ /oɾ.ðə.nəˈðo/ /ur.də.nəˈðo/ /ur.ðə.nəˈðo/ adj masc
ordenador

ordenament jurídic n masc
ordenamiento jurídico

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ n fem
ordenanza
Norma dictada per un organisme públic.
ordenanzas
Conjunt de reglaments que regulen el funcionament d'una comunitat.

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ n neut
ordenanza
Soldat complint encàrrecs per ordre d'un oficial.

ordenar /or.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈnaɾ/ /oɾ.ðəˈna/ /ur.dəˈna/ /ur.ðəˈna/ v
ordenar mandar
Arranjar en un ordre.
Donar ordres, manar.
ordenar
Concedir un orde sagrat.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ n masc
cebada

ordiar /or.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈaɾ/ /ur.diˈa/ /ur.ðiˈa/ n masc
cebadal
Camp d'ordi.

ordiar /or.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈaɾ/ /ur.diˈa/ /ur.ðiˈa/ v
mezclar con cebada
Fer una barreja d'ordi amb altres cereals.

ordiat /oɾ.ðiˈat/ /ur.diˈat/ /ur.ðiˈat/ n masc
hordiate

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ n masc
computador ordenador computadora

ordinal /oɾ.ðiˈnaɫ/ /ur.diˈnaɫ/ /ur.ðiˈnaɫ/ adj
ordinal

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ adj masc
ordinario

ordinàriament /or.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /oɾ.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /ur.diˌna.ɾi.əˈmen/ /ur.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ adv
ordináriamente

ordir /orˈði/ /oɾˈði/ /oɾˈðiɾ/ /urˈdi/ /urˈði/ v
urdir

ordit /oɾˈðit/ /urˈdit/ /urˈðit/ n masc
urdimbre
Conjunt de fils que es posen en un teler, en disposició vertical, i que serveixen de base per a començar a fer un teixit.
trama
Conjunt de situacions que componen l'argument d'una novel·la o d'una obra dramàtica.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n fem
orden
Manament o prescripció d’una autoritat.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n masc
orden
Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

ordre de batuda n masc
orden al bate

ordre de joc n masc
orden de juego
(esports de raqueta) Ordre seguit pels jugadors a l'hora d'intervenir en cada joc d'un partit.
(tennis) Document en què els responsables de l'organització d'un torneig fan constar l'ordre, l'horari, el número de pista de joc i altres fets relacionats amb els partits d'una competició abans que comenci a disputar-se.

ordre de restada n masc
orden de recepción

ordre de rotació n masc
orden de rotación

ordre de servei n masc
orden al saque

orejar /o.ɾeˈd͡ʒa/ /o.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /o.ɾeˈʒa/ /o.ɾəˈd͡ʒa/ /u.ɾəˈʒa/ v
orear

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ n fem
oreja oído

orellada /o.ɾeˈʎa.ða/ /o.ɾəˈʎa.ðə/ /u.ɾəˈja.ðə/ /u.ɾəˈʎa.ðə/ n fem
orejón

orellana /o.ɾeˈʎa.na/ /o.ɾəˈʎa.nə/ /u.ɾəˈja.nə/ /u.ɾəˈʎa.nə/ n fem
orejón

orellar /o.ɾeˈʎa/ /o.ɾeˈʎaɾ/ /o.ɾəˈʎa/ /u.ɾəˈja/ /u.ɾəˈʎa/ v
orejear

oremus /oˈɾɛ.mus/ /uˈɾɛ.mus/ n masc
oremus

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ n fem
golondrina

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
orégano
Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orenol /o.ɾeˈnɔɫ/ /o.ɾəˈnɔɫ/ /u.ɾəˈnɔɫ/ n masc
pez volador

orenyola /o.ɾeˈɲɔ.ɫa/ /o.ɾeˈɲɔ.ɫɔ/ /o.ɾəˈɲɔ.ɫə/ /u.ɾəˈɲɔ.ɫə/ n fem
juriola
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cheilopogon heterurus)
pez volador
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Exocoetus volitans)
volador aleta negra
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Hirundichthys rondeletii)

oreo /oˈɾe.o/ n fem
oreo

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ n masc
huérfano

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ n neut
orfebre

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ n masc
orfelinato

organicisme /oɾ.ɣa.niˈsiz.me/ /oɾ.ɣə.niˈsiz.mə/ /ur.ɡə.niˈsiz.mə/ /ur.ɣə.niˈsiz.mə/ n masc
organicismo

organigrama /oɾ.ɣa.niˈɣɾa.ma/ /oɾ.ɣə.niˈɣɾa.mə/ /ur.ɡə.niˈɣɾa.mə/ /ur.ɣə.niˈɣɾa.mə/ n masc
organigrama

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ n masc
organismo

organista /oɾ.ɣaˈnis.ta/ /oɾ.ɣaˈnis.te/ /oɾ.ɣəˈnis.tə/ /ur.ɡəˈnis.tə/ /ur.ɣəˈnis.tə/ n neut
organista

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
organización
Acció i efecte d'organitzar o organitzar-se
(metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organització escolar n fem
organización escolar

organitzador previ n masc
organizador previo

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ v
organizar
Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

organografia /oɾ.ɣa.no.ɣɾaˈfi.a/ /ur.gə.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
organografía

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ n masc
orgasmo

orgia /oɾˈd͡ʒi.a/ /oɾˈʒi.ə/ /urˈʒi.ə/ n fem
orgía

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ n masc
órgano

orgue de boca n masc
órgano de boca

orgue electrònic n masc
órgano electrónico

orgue elèctric n masc
órgano eléctrico

orgue portàtil n masc
órgano portativo

orgue positiu n masc
órgano positivo

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ n masc
orgullo

orgullosament /or.ɣuˌʎo.zaˈmen/ /oɾ.ɣuˌʎo.zaˈmen/ /oɾ.ɣuˌʎo.zaˈment/ /oɾ.ɣuˌʎo.zəˈment/ /ur.ɡuˌʎo.zəˈmen/ /ur.ɣuˌʎo.zəˈmen/ adv
orgullosamente

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ adj
orgulloso soberbio
Persona que té orgull.

orgànic /oɾˈɣa.nik/ /urˈɡa.nik/ /urˈɣa.nik/ adj masc
orgánico

orgànicament /orˌɣa.ni.kaˈmen/ /oɾˌɣa.ni.kaˈmen/ /oɾˌɣa.ni.kaˈment/ /oɾˌɣa.ni.kəˈment/ /urˌɡa.ni.kəˈmen/ /urˌɣa.ni.kəˈmen/ adv
orgánicamente

orgàstic /oɾˈɣas.tik/ /urˈɡas.tik/ /urˈɣas.tik/ adj
orgástico

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ n masc
oriente

orientació /o.ɾi.en.ta.siˈo/ /o.ɾi.ən.tə.siˈo/ /u.ɾi.ən.tə.siˈo/ n fem
orientación

orientació didàctica n fem
orientación didáctica

orientació educativa n fem
orientación educativa

orientació escolar n fem
orientación escolar

orientació familiar n fem
orientación familiar

orientació personal n fem
orientación personal

orientació professional n fem
orientación profesional

orientador escolar n masc
orientador escolar

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ adj
oriental

orientalitzar /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡za/ /o.ɾi.en.ta.ɫiˈza/ /o.ɾi.en.ta.ɫiˈzaɾ/ /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ v
orientalizar

orientar /o.ɾi.enˈta/ /o.ɾi.enˈtaɾ/ /o.ɾi.ənˈta/ /u.ɾi.ənˈta/ v
orientar

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ n masc
origen

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ adj
original
Que es remunta a l’origen.
Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
Creat des d'un punt de vista innovador.

originalitat /o.ɾi.d͡ʒi.na.ɫiˈtat/ /o.ɾi.ʒi.na.ɫiˈtat/ /o.ɾi.ʒi.nə.ɫiˈtat/ /u.ɾi.ʒi.nə.ɫiˈtat/ n fem
originalidad

originalment /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈment/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈment/ /u.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ adv
originalmente

originar /o.ɾi.d͡ʒiˈna/ /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɾ/ /o.ɾi.ʒiˈna/ /u.ɾi.ʒiˈna/ v
originar

originari /o.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ /u.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ adj masc
originario

originàriament /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ /u.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ adv
originariamente

orina /oˈɾi.na/ /oˈɾi.nə/ /uˈɾi.nə/ n fem
orina

orinar /o.ɾiˈna/ /o.ɾiˈnaɾ/ /u.ɾiˈna/ v
orinar

orinc /oˈɾiŋ/ /oˈɾiŋk/ /uˈɾiŋ/ /uˈɾiŋk/ n masc
orinque

orins /oˈɾins/ /uˈɾins/ n masc
orines

oriol /o.ɾiˈɔɫ/ /u.ɾiˈɔɫ/ n masc
oropéndola bolsero
Ocell passeriforme molt vistós, amb un groc brillant al cos i les ales i la cua principalment negra, de cant fort i aflautat amb un xiulet característic (Oriolus oriolus).

oriolà /o.ɾi.oˈɫa/ /u.ɾi.uˈɫa/ adj masc
oriolano

oripellar /o.ɾi.peˈʎa/ /o.ɾi.peˈʎaɾ/ /o.ɾi.pəˈʎa/ /u.ɾi.pəˈʎa/ v
cubrir con oropel

orlar /orˈɫa/ /oɾˈɫa/ /oɾˈɫaɾ/ /urˈɫa/ v
orlar

ormejar /or.meˈʒa/ /oɾ.meˈd͡ʒa/ /oɾ.meˈd͡ʒaɾ/ /oɾ.məˈd͡ʒa/ /ur.məˈʒa/ v
arrear
Disposar l’ormeig, els estris, els aparells necessaris.
aparejar
Aparellar una nau.

ornamentar /or.na.menˈta/ /oɾ.na.menˈta/ /oɾ.na.menˈtaɾ/ /oɾ.nə.mənˈta/ /ur.nə.mənˈta/ v
ornamentar

ornar /orˈna/ /oɾˈna/ /oɾˈnaɾ/ /urˈna/ v
ornar

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ n masc
ornitorrinco

ornitònim /oɾ.niˈtɔ.nim/ /ur.niˈtɔ.nim/ n masc
ornitónimo

oro /ˈo.ɾo/ /ˈo.ɾo/ /ˈo.ɾu/ /ˈɔ.ɾo/ /ˈɔ.ɾu/ n masc
oros
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una moneda d’or.

oronejar /o.ɾo.neˈd͡ʒa/ /o.ɾo.neˈd͡ʒaɾ/ /o.ɾo.neˈʒa/ /o.ɾo.nəˈd͡ʒa/ /u.ɾu.nəˈʒa/ v
revolotear

oronímia /o.ɾoˈni.mi.a/ /o.ɾoˈni.mi.ə/ /u.ɾuˈni.mi.ə/ n fem
oronimia

orpiment /or.piˈmen/ /oɾ.piˈmen/ /oɾ.piˈment/ /ur.piˈmen/ n masc
oropimente

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ n fem
orquesta

orquestrar /or.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾaɾ/ /oɾ.kəsˈtɾa/ /ur.kəsˈtɾa/ v
orquestar

orquídia /oɾˈki.ði.ə/ /urˈki.ði.ə/ n fem
orquídea

orri /ˈɔ.ri/ n masc
hórreo

orsar /orˈsa/ /oɾˈsa/ /oɾˈsaɾ/ /ulˈsa/ /urˈsa/ v
orzar

ortigar /or.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣaɾ/ /ur.tiˈɣa/ n masc
ortigal
Lloc ple d’ortigues.

ortigar /or.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣaɾ/ /ur.tiˈɣa/ v
ortigar
Punxar amb ortigues.

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ adj masc
ortodoxo
Relatiu o pertanyent a la ortodòxia.

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ n masc
ortodoxo
Individu membre o partidari d'una església ortodoxa.

ortodoxament /or.toˌðɔk.saˈmen/ /oɾ.toˌðɔk.saˈmen/ /oɾ.toˌðɔk.saˈment/ /oɾ.toˌðɔk.səˈment/ /ur.tuˌðɔk.səˈmen/ adv
ortodoxamente

ortodòxia /oɾ.toˈðɔk.si.a/ /oɾ.toˈðɔk.si.ə/ /ur.tuˈðɔk.si.ə/ n fem
ortodoxia

ortofonia /oɾ.to.foˈni.a/ /ur.tu.fuˈni.ə/ n fem
ortofonía

ortogonalment /or.to.ɣoˌnaɫˈmen/ /oɾ.to.ɣoˌnaɫˈmen/ /oɾ.to.ɣoˌnaɫˈment/ /ur.tu.ɣuˌnaɫˈmen/ adv
ortogonalmente

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
ortografía

ortografiar /or.to.ɣɾa.fiˈa/ /oɾ.to.ɣɾa.fiˈa/ /oɾ.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /oɾ.to.ɣɾə.fiˈa/ /ur.tu.ɣɾə.fiˈa/ v
ortografiar

ortopèdia /oɾ.toˈpɛ.ði.a/ /ur.tuˈpɛ.ði.ə/ n fem
ortopedia

ortorèxia /oɾ.toˈrɛk.si.a/ /oɾ.toˈrɛk.si.ə/ /ur.tuˈrɛk.si.ə/ n fem
ortorexia

ortostàtic /oɾ.tosˈta.tik/ /ur.tusˈta.tik/ adj masc
ortostático

orwel·lià /oɾ.we.ɫiˈa/ /oɾ.weɫ.ɫiˈa/ /oɾ.wəɫ.ɫiˈa/ /ur.wə.ɫiˈa/ /ur.wəɫ.ɫiˈa/ adj masc
orwelliano
(literatura) Corresponent o pertanyent a George Orwell o a la seva obra.
(per extensió, política) De caràcter totalitari i manipulant la informació, com el món imaginat per George Orwell.

orxata /oɾˈʃa.tə/ /urˈʃa.tə/ n fem
horchata

orònim /oˈɾɔ.nim/ /uˈɾɔ.nim/ n masc
orónimo

os /ˈos/ n masc
hueso espina
Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

os blanc n masc
oso blanco

os marí afroaustralià n masc
lobo marino de dos pelos

os marí antàrtic n masc
lobo fino antártico

os marí de Guadalupe n masc
lobo fino de Guadalupe

os marí de Juan Fernández n masc
lobo fino de Juan Fernández

os marí de Nova Zelanda n masc
lobo fino de Nueva Zelandia

os marí de les Galápagos n masc
lobo fino de Galápagos

os marí septentrional n masc
lobo fino del norte

os marí subantàrtic n masc
lobo fino subantártico

os marí sud-americà n masc
lobo fino austral

osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ n fem
mella

oscar /osˈka/ /osˈkaɾ/ /usˈka/ v
mellar

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ v
oscilar
Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi n masc
osmio

osmòtic /ozˈmɔ.tik/ /uzˈmɔ.tik/ adj masc
osmótico

ossi /ˈɔ.si/ adj
óseo

ossificar /o.si.fiˈka/ /o.si.fiˈkaɾ/ /u.si.fiˈka/ v
osificar

osta /ˈɔs.ta/ /ˈɔs.tɔ/ /ˈɔs.tə/ n fem
osta

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ n neut
rehén

ostensiblement /os.tenˌsi.bɫeˈment/ /os.tenˌsi.βɫeˈmen/ /os.tenˌsib.bɫeˈmen/ /os.tənˌsib.bɫəˈment/ /us.tənˌsi.βɫəˈmen/ /us.tənˌsib.bɫəˈmen/ adv
ostensiblemente

ostentació /os.ten.ta.siˈo/ /os.tən.tə.siˈo/ /us.tən.tə.siˈo/ n masc
ostentación

ostentar /os.tenˈta/ /os.tenˈtaɾ/ /os.tənˈta/ /us.tənˈta/ v
ostentar

ostentosament /os.tenˌto.zaˈmen/ /os.tenˌto.zaˈment/ /os.tənˌto.zəˈment/ /us.tənˌto.zəˈmen/ adv
ostentosamente

ostiari /os.tiˈa.ɾi/ /us.tiˈa.ɾi/ n masc
ostiario

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ n fem
ostra

otitis /oˈti.tis/ /uˈti.tis/ n fem
otitis

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ adj masc
otomano
Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ n masc
otomano
Persona que habita o és originària de l'Imperi Otomà.
Persona originària dels pobles turcs de l'Àsia Central
otomán
Teixit de cotó ordit de llana o seda, més gran que el fai.

otorino /ˌɔ.toˈri.no/ /ˌɔ.tuˈri.nu/ n neut
otorrino

otorinolaringologia /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋ.ɡu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
otorrinolaringología

otorinolaringòleg /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋˈɡɔ.ɫek/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ n masc
otorrinolaringólogo

otàrids /oˈta.ɾits/ /uˈta.ɾits/ n masc
leones marinos

ou /ˈow/ n masc
óvulo huevo
Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
huevo óvulo
(aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.
huevo
(col·loquial) testicle

ou de Pasqua /ˌɔw.ðəˈpas.kwə/ n masc
huevo de pascua huevo de Pascua

ou ferrat n masc
huevo frito

ou xarbot n masc
huevo huero

ourensà /ow.ɾenˈsa/ /ow.ɾənˈsa/ adj masc
orensano
Relatiu o pertanyent a Ourense, als seus habitants o la cultura.

ourensà /ow.ɾenˈsa/ /ow.ɾənˈsa/ n masc
orensano
Individu d'Ourense.

ovacionar /o.va.si.oˈnaɾ/ /o.və.si.oˈna/ /o.βa.si.oˈna/ /u.və.si.uˈna/ /u.βə.si.uˈna/ v
ovacionar

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ adj
oval óvalo
De forma curvilínia allargada per un dels caps, com un ou.

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ n masc
óvalo
Figura geomètrica tancada, oblonga amb corba convexa i simètrica respecte a un o a dos eixos.

ovalar /o.vaˈɫaɾ/ /o.vəˈɫa/ /o.βaˈɫa/ /u.vəˈɫa/ /u.βəˈɫa/ v
ovalar

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ n masc
ovario

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ n fem
oveja carnero

ovoide /oˈvɔj.ðe/ /oˈvɔj.ðə/ /oˈβɔj.ðe/ /uˈvɔj.ðə/ /uˈβɔj.ðə/ adj
ovoide
Que té forma d'ou.

ovoscopi /o.vosˈkɔ.pi/ /o.βosˈkɔ.pi/ /u.vusˈkɔ.pi/ /u.βusˈkɔ.pi/ n masc
mirahuevos

ovoscòpia /o.vosˈkɔ.pi.a/ /o.vosˈkɔ.pi.ə/ /o.βosˈkɔ.pi.a/ /u.vusˈkɔ.pi.ə/ /u.βusˈkɔ.pi.ə/ n fem
ovoscopia

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ adj
ovular
Referit a l’òvul.

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ v
ovular
L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

ovàric /oˈva.ɾik/ /oˈβa.ɾik/ /uˈva.ɾik/ /uˈβa.ɾik/ adj masc
ovárico

oxidar /ok.siˈða/ /ok.siˈðaɾ/ /uk.siˈða/ v
oxidar

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ n masc
oxígeno

oxigenar /ok.si.d͡ʒeˈna/ /ok.si.d͡ʒeˈnaɾ/ /ok.si.ʒeˈna/ /ok.si.ʒəˈna/ /uk.si.ʒəˈna/ v
oxigenar

oxirinc /ok.siˈriŋ/ /ok.siˈriŋk/ /uk.siˈriŋ/ /uk.siˈriŋk/ adj masc
oxirrinco

oxisòl /ok.siˈsɔɫ/ /uk.siˈsɔɫ/ n masc
oxisol

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ n masc
oxímoron

ozonitzar /o.zo.niˈd͡za/ /o.zo.niˈza/ /o.zo.niˈzaɾ/ /u.zu.niˈd͡za/ v
ozonizar

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ n masc
ozono

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ n fem
oído
Sentit responsable de la percepció dels sons.

oïdi /oˈi.ði/ /uˈi.ði/ n masc
oídio

oïdor /o.iˈðo/ /o.iˈðoɾ/ /u.iˈðo/ adj masc
oyente
Que escolta.

oïdor /o.iˈðo/ /o.iˈðoɾ/ /u.iˈðo/ n masc
oyente
Persona que escolta.
Alumne que assisteix a una classe sense haver-s’hi matriculat.

pa n masc
pan
(aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pa de motlle n masc
pan de molde

pa de pessic n masc
bizcocho

paborde /paˈbɔɾ.ðe/ /pəˈβɔr.də/ n masc
pavorde

pabordessa /pa.boɾˈðe.sa/ /pə.boɾˈðə.sə/ /pə.burˈðɛ.sə/ /pə.βurˈdɛ.sə/ n fem
cofrade mayor

paca /ˈpa.ka/ /ˈpa.kə/ n fem
paca

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ adj
paciente
Que té paciència.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ n neut
paciente

pacientment /pa.siˌemˈmen/ /pa.siˌemˈment/ /pə.siˌemˈmen/ /pə.siˌemˈment/ adv
pacientemente

pacificar /pa.si.fiˈka/ /pa.si.fiˈkaɾ/ /pə.si.fiˈka/ v
pacificar

pacifisme /pa.siˈfiz.me/ /pə.siˈfiz.mə/ n masc
pacifismo

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ Interjection
paciencia
Exhortació a la conformitat per exemple en els treballs.

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ n fem
paciencia majar
(no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
paciencia
(no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

pacotilla /pa.koˈti.ʎa/ /pə.koˈti.ʎə/ /pə.kuˈti.ʎə/ n fem
pacotilla

pactar /pakˈta/ /pakˈtaɾ/ /pəkˈta/ v
pactar

pacte /ˈpak.te/ /ˈpak.tə/ n masc
pacto

pacífic /paˈsi.fik/ /pəˈsi.fik/ adj masc
pacífico
Que busca i practica la pau, no violent.

pacífic /paˈsi.fik/ /pəˈsi.fik/ n masc
pacífico
(numismàtica) Moneda d'or de Barcelona del segle XV.

pacíficament /paˌsi.fi.kaˈmen/ /paˌsi.fi.kaˈment/ /pəˌsi.fi.kəˈmen/ /pəˌsi.fi.kəˈment/ adv
pacíficamente

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ n masc
padrastro
El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ n fem
madrina

padrinejar /pa.ðɾi.neˈd͡ʒa/ /pa.ðɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.ðɾi.neˈʒa/ /pə.ðɾi.nəˈd͡ʒa/ /pə.ðɾi.nəˈʒa/ v
apadrinar

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ n masc
padrino
Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

padró /paˈðɾo/ /pəˈðɾo/ n masc
padrón
Llistat oficial on són inscrits els habitants d'un municipi en una data concreta amb les seves dades d'interès.
patrono
Amo d'un serf, especialment el darrer, que el redimeix.

paella /paˈe.ʎa/ n fem
sartén
Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.
paella
Plat d'arròs cuinat a la paella.

paga /ˈpa.ɣa/ /ˈpa.ɣə/ n fem
paga

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ n masc
pago

paganitzar /pa.ɣa.niˈd͡za/ /pa.ɣa.niˈza/ /pa.ɣa.niˈzaɾ/ /pə.ɣə.niˈd͡za/ v
paganizar

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ v
pagar

pagar la festa v
comerse el marrón

pagell /paˈd͡ʒeʎ/ /paˈʒeʎ/ /pəˈʒeʎ/ n masc
pajel

pagell de taca roja n masc
besugo chato

pagell déntol n masc
cachucho

pagerol /pa.d͡ʒeˈɾɔɫ/ /pa.ʒeˈɾɔɫ/ /pə.ʒəˈɾɔɫ/ n masc
palurdo

pagesalla /pa.d͡ʒeˈza.ʎa/ /pa.ʒeˈza.ʎa/ /pə.ʒəˈza.ʎə/ n fem
campesinos

pagesot /pa.d͡ʒeˈzɔt/ /pa.ʒeˈzɔt/ /pə.ʒəˈzɔt/ n masc
pueblerino

paginar /pa.d͡ʒiˈna/ /pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /pa.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ v
paginar

pagre /ˈpa.ɣɾe/ /ˈpa.ɣɾə/ n masc
bosinegro

pagre reial n masc
hurta

pagès /paˈd͡ʒes/ /paˈʒes/ /pəˈʒəs/ /pəˈʒɛs/ n masc
campesino

paio /ˈpa.jo/ /ˈpa.ju/ n masc
payo
(català caló) Persona no gitana.

pairar /pajˈɾa/ /pajˈɾaɾ/ /pəjˈɾa/ v
pairar
(nàutica) Estar una nau aturada amb les veles bracejant.

paire /ˈpaj.ɾe/ /ˈpaj.ɾə/ n masc
pairo

paisatge /pajˈza.d͡ʒe/ /pəjˈza.d͡ʒə/ n masc
paisaje

pakistanès /pa.kis.taˈnes/ /pə.kis.təˈnəs/ /pə.kis.təˈnɛs/ adj masc
pakistaní
Relatiu o pertanyent a Pakistan.

pakistanès /pa.kis.taˈnes/ /pə.kis.təˈnəs/ /pə.kis.təˈnɛs/ n masc
pakistaní
Persona que habita o és originària de Pakistan.

pal /ˈpaɫ/ n masc
poste
Peça allargada de fusta que es planta a terra com a suport d’alguna cosa.
(esports de pilota) Impacte d'una pilota en joc en el travesser o en un dels dos pals d'una porteria.
mástil
(nàutica) En les embarcacions cada biga agafada al buc que aguanta les veles. Acostumen a ser verticals llevat del bauprès.
poste palo
(corfbol) Cadascuna de les dues barres de metall o fusta d’una pista de joc, una per a cada camp, situades a una distància del punt mig de la línia de fons respectiva corresponent a una sisena part de la llargada total de la pista, que serveixen per a sostenir les cistelles.

pal d'individuals n masc
palo de individuales

pal de fora n masc
poste de fuera

pal de la porteria n masc
poste de la portería

pal de racó n masc
poste de esquina

pal de subjecció n masc
soporte

pal de toc n masc
poste

pal del banderó n masc
mástil del banderín

pala /ˈpa.la/ /ˈpa.ɫə/ n fem
pala
(tennis de taula) Instrument de fusta de dimensions i pes variables, consistent en una làmina de forma arrodonida proveïda de revestiment de goma i en una empunyadura, que s'utilitza per a colpejar la pilota.
(pàdel) Instrument de material elàstic i lleuger consistent en una fulla envoltada d'un marc ovalat i perforada amb un nombre indeterminat de forats i en una empunyadura amb un cordill a l'extrem, que s'utilitza per a colpejar la pilota.
(pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es practiquen amb una pala.
(calçat) empenya del calçat.
cabeza
(hoquei) Part inferior corba d'un estic, que s'utilitza per a conduir o colpejar la bola o el disc.

pala combinada n fem
raqueta combinada

pala curta n fem
pala corta
(pilota basca) Pala de 51 cm de llargada màxima, 10,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 a 3 cm de gruix i de 650 a 750 g de pes.

pala llarga n fem
pala
(pilota basca) Pala de 52,5 cm de llargada màxima, 10,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 a 3,5 cm de gruix i de 800 a 900 g de pes.

palada /paˈɫa.ða/ /pəˈɫa.ðə/ n fem
palada paladas
Porció de material o coses que s'agafen d'un cop amb una pala, com per exemple: una palada de sorra.
palada
Cop de pala.

paladar /pa.ɫaˈða/ /pa.ɫaˈðaɾ/ /pə.ɫəˈða/ n masc
paladar
Sostre de la boca en els humans i els animals vertebrats.
Sentit del gust

paladí /pa.ɫaˈði/ /pə.ɫəˈði/ adj masc
paladino
Fàcil de comprendre.

paladí /pa.ɫaˈði/ /pə.ɫəˈði/ n masc
paladín
Cavaller heroic.

palafanga /pa.ɫaˈfaŋ.ɡa/ /pə.ɫəˈfaŋ.ɡə/ n fem
laya

palafangar /pa.ɫa.faŋˈɡa/ /pa.ɫa.faŋˈɡaɾ/ /pə.ɫə.fəŋˈɡa/ v
layar

palafrè /pa.ɫaˈfɾe/ /pə.ɫəˈfɾə/ /pə.ɫəˈfɾɛ/ n masc
palafrén

palaia /paˈɫa.ja/ /pəˈɫa.jə/ n fem
solleta

palaia d'ulls grossos n fem
peluda de Ruppell

palaia misèries n fem
pelaya

palanca /paˈɫaŋ.ka/ n fem
planca palanca

palanca de control n fem
joystick

palangre /paˈɫaŋ.ɡɾe/ /pəˈɫaŋ.ɡɾə/ n masc
palangre

palanquejar /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɫaŋ.keˈʒa/ /pə.ɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /pə.ɫəŋ.kəˈʒa/ v
apalancar

palatalitzar /pa.ɫa.ta.ɫiˈd͡za/ /pa.ɫa.ta.ɫiˈza/ /pa.ɫa.ta.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɫə.tə.ɫiˈd͡za/ v
palatalizar

palau n masc
palacio

palejar /pa.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɫeˈʒa/ /pə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɫəˈʒa/ v
apalear
Treballar amb la pala.
palear
(nàutica) Servir-se de la pala amb una o dues culleres per a fer avançar cap endavant una embarcació (caiac o canoa) en l’aigua.

palenc /paˈɫeŋ/ /paˈɫeŋk/ /pəˈɫəŋk/ /pəˈɫɛŋ/ /pəˈɫɛŋk/ n masc
palenque

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ n fem
paleografía

paleologia /pa.ɫe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /pə.ɫe.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
paleología

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ adj masc
paleolítico

palesar /pa.ɫeˈza/ /pa.ɫeˈzaɾ/ /pə.ɫəˈza/ v
manifestar

palestra /paˈɫes.tɾa/ /pəˈɫes.tɾə/ n fem
palestra

palestí /pə.ɫəsˈti/ adj masc
palestino

palet /paˈɫet/ /pəˈɫət/ /pəˈɫɛt/ n masc
china
(geologia) Partícula amb una granulometria entre 4 i 64 mm de diàmetre.
palé
Plataforma de càrrega per ser transportada mecànicament amb carretons d'elevació.
palet
(petanca) Llançament executat de manera que la bola llançada s'allunya una mica del lloc de l'impacte amb la bola contrària.

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ n fem
paleta trulla
(construcció) Eina consistent en una planxa triangular amb un mànec que permet treballar i aplicar una mescla de construcció com morter, ciment, etc.
paleta
(pintura) Làmina de fusta ovalada on el pintor hi disposa els colors a emprar.
(pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es practiquen amb una paleta.

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ n neut
paleta albañil
Mestre obrer de la construcció.

paleta de colors n fem
paleta de colores

paleta de cuir n fem
paleta paleta cuero
(pilota basca) Paleta massissa de 50 cm de llargada màxima, de 13,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 cm de gruix i de 550 a 600 g de pes.

paleta de goma n fem
paleta argentina
(pilota basca) Paleta constituïda generalment per més d'una peça, de 50 cm de llargada màxima, de 17,5 cm d'amplada màxima, d'1 cm de gruix i de 400 a 500 g de pes.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ n masc
palimpsesto
Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ n fem
paja

pallada /paˈʎa.ða/ /pəˈja.ðə/ /pəˈʎa.ðə/ n fem
pajada
Barreja de palla i segó per al bestiar.

pallanga /paˈʎaŋ.ɡa/ /pəˈʎaŋ.ɡə/ n neut
varal
Persona alta i prima.

pallar /paˈʎa/ /paˈʎaɾ/ /pəˈʎa/ v
empajar
Cobrir de palla, tapar o protegir amb palla.

pallasso /paˈʎa.so/ /pəˈʎa.so/ /pəˈʎa.su/ n masc
payaso

paller /paˈʎe/ /paˈʎeɾ/ /pəˈje/ /pəˈʎe/ n masc
pajar almiar

pallissa /paˈʎi.sa/ /pəˈji.sə/ /pəˈʎi.sə/ n fem
paliza
Palissa, gran quantitat de cops de pal o d'altra mena rebuts fruit d'una agressió.
pajar
Lloc on es guarda la palla; paller.

pallol /paˈʎɔɫ/ /pəˈjɔɫ/ /pəˈʎɔɫ/ n masc
silo
Edifici públic on es guardava el gra.
pañol
(nàutica) Compartiment en la bodega d’un vaixell on es guarden les provisions.

pallús /paˈʎus/ /pəˈjus/ /pəˈʎus/ n masc
pajaza
El rebuig o allò que queda de la palla llarga.

palma /ˈpaɫ.ma/ /ˈpaɫ.mə/ n fem
palma
(pilota valenciana) Cop executat amb la mà totalment oberta després d'un gir semicircular vertical del braç i recolzant el cos sobre la cama del costat contrari, amb el jugador situat de cara respecte a la trajectòria de la pilota.

palmarès /paɫ.maˈɾes/ /pəɫ.məˈɾɛs/ n masc
palmarés

palmatòria /paɫ.maˈtɔ.ɾi.a/ /pəɫ.məˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
palmatoria

palmejar /paɫ.meˈd͡ʒa/ /paɫ.meˈd͡ʒaɾ/ /paɫ.meˈʒa/ /pəɫ.məˈd͡ʒa/ /pəɫ.məˈʒa/ v
palmear

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ n masc
palma
(anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.
(beisbol) Part central i més profunda d'un guant, que els defensors utilitzen per a agafar la pilota amb més seguretat.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ n fem
palmera palma
Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.
palmera
Dolç de pastisseria fet de pasta de full caramel·litzat o amb cobertura de xocolata negra.

palmetejar /paɫ.me.teˈd͡ʒa/ /paɫ.me.teˈd͡ʒaɾ/ /paɫ.me.teˈʒa/ /pəɫ.mə.təˈd͡ʒa/ /pəɫ.mə.təˈʒa/ v
tamborilear

palomida /pa.ɫoˈmi.ða/ /pə.ɫoˈmi.ðə/ /pə.ɫuˈmi.ðə/ n fem
palometon

palomida xica n fem
palometa

palpar /paɫˈpa/ /paɫˈpaɾ/ /pəɫˈpa/ v
palpar

palpejar /paɫ.peˈd͡ʒa/ /paɫ.peˈd͡ʒaɾ/ /paɫ.peˈʒa/ /pəɫ.pəˈd͡ʒa/ /pəɫ.pəˈʒa/ v
tentar

palpitar /paɫ.piˈta/ /paɫ.piˈtaɾ/ /pəɫ.piˈta/ v
palpitar

palplantar-se /ˌpaɫ.pɫanˈtaɾ.se/ /ˌpaɫ.pɫən.tərˈsə/ /ˌpaɫ.pɫənˈtar.sə/ /ˌpaɫ.pɫənˈtaɾ.sə/ v
plantarse

palpotejar /paɫ.po.teˈd͡ʒa/ /paɫ.po.teˈd͡ʒaɾ/ /paɫ.po.teˈʒa/ /pəɫ.po.təˈd͡ʒa/ /pəɫ.pu.təˈʒa/ v
andar a tientas

palpís n masc
molledo pulpa pulpeta

pals /ˈpaɫs/ n masc
postes de gol

paludisme /pa.ɫuˈðiz.me/ /pə.ɫuˈðiz.mə/ n masc
paludismo
malària

palustre /paˈɫus.tɾe/ /pəˈɫus.tɾə/ adj
palustre

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ n masc
paladio

pal·li /ˈpa.ɫi/ /ˈpaɫ.ɫi/ n masc
palio

pal·liar /pa.ɫiˈa/ /paɫ.ɫiˈa/ /paɫ.ɫiˈaɾ/ /pə.ɫiˈa/ /pəɫ.ɫiˈa/ v
paliar

pal·liatiu /pa.ɫi.aˈtiw/ /paɫ.ɫi.aˈtiw/ /pə.ɫi.əˈtiw/ /pəɫ.ɫi.əˈtiw/ adj masc
paliativo

palès /paˈɫes/ adj masc
patente

pam /ˈpam/ n masc
palmo
Diverses mesures antigues similars a la distància anteriorment esmentada en una mà d'un home adult.

pamflet /paɱˈfɫet/ /pəɱˈfɫɛt/ n masc
panfleto

pampalluguejant /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒan/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒant/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈʒan/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈd͡ʒant/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈʒan/ adj
parpadeante

pampalluguejar /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒa/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈʒa/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈd͡ʒa/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈʒa/ v
hacer chiribitas

pampallugues /pam.paˈʎu.ɣes/ /pəm.pəˈʎu.ɣəs/ n fem
chiribitas

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ n fem
panacea

panameny /pə.nəˈməɲ/ /pə.nəˈmɛɲ/ adj masc
panameño
Relatiu o pertanyent al Panamà.

panameny /pə.nəˈməɲ/ /pə.nəˈmɛɲ/ n masc
panameño
Persona que habita o és originària del Panamà.

panarra /paˈna.ra/ /pəˈna.rə/ adj
paniego

pancreàtic /paŋ.kɾeˈa.tik/ adj masc
pancreático

panda /ˈpan.da/ /ˈpan.də/ n masc
panda

pandemònium /pan.deˈmɔ.ni.um/ /pən.dəˈmɔ.ni.um/ n masc
pandemónium

pandereta /pan.deˈɾe.ta/ /pən.dəˈɾə.tə/ /pən.dəˈɾɛ.tə/ n fem
pandereta

pandero /panˈde.ɾo/ /pənˈdɛ.ɾu/ n masc
pandero
Instrument membranòfon que consisteix en un cèrcol ample de fusta amb l'ull tapat per un costat o per ambdós amb una pell prima i tibant, sovint amb forats en el cèrcol en els quals van uns cascavells o sonalls.

pandora /panˈdo.ɾa/ /pənˈdo.ɾə/ n fem
pandora

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ n fem
pandemia

pandèmic /panˈdɛ.mik/ adj masc
pandémico

panegiritzar /pa.ne.d͡ʒi.ɾiˈza/ /pa.ne.d͡ʒi.ɾiˈzaɾ/ /pa.ne.ʒi.ɾiˈd͡za/ /pə.nə.ʒi.ɾiˈd͡za/ v
panegirizar

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ adj masc
panegírico
Pertanyent a l'oració homònima.

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ n masc
panegírico
Oració retòrica en alabança d'algú.
lloança

panel /paˈneɫ/ /pəˈnɛɫ/ n masc
panel

panell /paˈneʎ/ n masc
panel

panera /paˈne.ɾa/ /pəˈne.ɾə/ n fem
canasta del pan

panificar /pa.ni.fiˈka/ /pa.ni.fiˈkaɾ/ /pə.ni.fiˈka/ /pə.ni.fiˈka/ v
panificar

panoli /pəˈnɔ.ɫi/ adj
panoli

panorama /pa.noˈɾa.ma/ /pə.noˈɾa.mə/ /pə.nuˈɾa.mə/ n masc
panorama

panoràmicament /pa.noˌɾa.mi.kaˈmen/ /pa.noˌɾa.mi.kaˈment/ /pə.noˌɾa.mi.kəˈment/ /pə.nuˌɾa.mi.kəˈmen/ adv
panorámicamente

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ n fem
pasa
Gra de raïm dessecat al sol.
pupa
Herpes labial.

pansir /panˈsi/ /panˈsiɾ/ /pənˈsi/ v
mustiar

pansit /panˈsit/ /pənˈsit/ adj masc
marchito

pantagruèlic /pan.ta.ɣɾuˈɛ.ɫik/ /pən.tə.ɣɾuˈɛ.ɫik/ adj masc
pantagruélico

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ n fem
cortina
(basquetbol, handbol) Acció ofensiva d'un o més atacants consistent a obstruir amb el cos l'acció defensiva d'un o més adversaris per a facilitar el llançament d'un company d'equip.
pantalla
(voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantalla col·lectiva n fem
pantalla colectiva

pantalla de dos jugadors n fem
pantalla de dos jugadores

pantalla de tres jugadors n fem
pantalla de tres jugadores

pantalla individual n fem
pantalla individual

pantalons de protecció n masc
pantalón de protección

pantalà /pan.taˈɫa/ /pən.təˈɫa/ n masc
pantalán

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ n masc
pantalón

panteix /panˈtaјʃ/ /pənˈtɛʃ/ n masc
jadeo

panteixar /pan.tejˈʃa/ /pan.tejˈʃaɾ/ /pan.teˈʃa/ v
resollar

panteó /pan.teˈo/ /pən.təˈo/ n masc
panteón

pantà /panˈta/ /pənˈta/ n masc
pantano

pantògraf /panˈtɔ.ɣɾaf/ /pənˈtɔ.ɣɾəf/ n masc
pantógrafo

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ n fem
panza
Ventre, estómac, abdomen dels animals.

panxavergonyant /ˌpaɲ.t͡ʃa.veɾ.ɣoˈɲant/ /ˌpaɲ.t͡ʃa.βer.ɣoˈɲan/ /ˌpaɲ.t͡ʃa.βeɾ.ɣoˈɲan/ /ˌpaɲ.ʃə.vər.ɣuˈɲan/ /ˌpaɲ.ʃə.vəɾ.ɣoˈɲant/ /ˌpaɲ.ʃə.βər.ɡuˈɲan/ adj
paniaguado

panxell /paɲˈt͡ʃeʎ/ /pəɲˈʃeʎ/ n masc
pantorrilla

pany n masc
cerraja cerradura
Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.
lienzo
Paret d'un edifici.
canto
Falda de roba, com el d'una capa.
pañal
Faldó d'una camisa.
En els molins de farina, bastidor amb la seva comporta de bronze que dóna pas a l'aigua que fa moure el rodet.
pan
Fulla d'or, o de plata.
llave
Part d'una arma de foc que serveix per a disparar-la.

panícula /paˈni.ku.ɫa/ /pəˈni.ku.ɫə/ n fem
panícula

panís /paˈnis/ /pəˈnis/ n masc
maíz
Blat de moro.
El gra del blat de moro.

paona /paˈo.na/ /pəˈo.nə/ n fem
borracho

pap /ˈpap/ n masc
buche desembuchar embuchar papo
Part carnosa entre la barba i el coll d'un animal, en especial dels ocells, en forma de bossa i on dipositen el menjar. Gavatx.
buche
Ventre de l'home.
buche pecho
L'interior de l'home.

papa /ˈpa.pa/ n masc
papá
(familiarment) pare
papa
(religió) Títol del bisbe de Roma, cap de l'Església catòlica.

papada /paˈpa.ða/ /pəˈpa.ðə/ n fem
papada
sotabarba destacada en una persona

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ n fem
mariposa
Insecte lepidòpter.

papallonejar /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒa/ /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.pa.ʎo.neˈʒa/ /pə.pə.ju.nəˈʒa/ /pə.pə.ʎo.nəˈd͡ʒa/ /pə.pə.ʎu.nəˈʒa/ v
zascandilear

papaorelles /ˌpa.pa.oˈɾe.ʎes/ /ˌpa.pə.oˈɾə.ʎəs/ /ˌpa.pə.uˈɾɛ.ʎəs/ n fem
tijereta
Insecte dermàpter.

papar /paˈpa/ /paˈpaɾ/ /pəˈpa/ v
papar

paparra /paˈpa.ra/ /pəˈpa.rə/ n fem
garrapata
Àcar paràsit pla i ovalat amb mandíbules que xuclen la sang.
lapa
(figurat) Persona molesta difícil d’esquivar.

papat /paˈpat/ /pəˈpat/ n masc
papado

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ n masc
papel
Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.
papel rol
rol, actuació

paper higiènic n masc
papel higiénico

paperam /pa.peˈɾam/ /pə.pəˈɾam/ n masc
papelería

paperassa /pa.peˈɾa.sa/ /pə.pəˈɾa.sə/ n fem
papeleo

paperejar /pa.pe.ɾeˈd͡ʒa/ /pa.pe.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /pa.pe.ɾeˈʒa/ /pə.pə.ɾəˈd͡ʒa/ /pə.pə.ɾəˈʒa/ v
papelear

paperera /pa.peˈɾe.ɾa/ /pə.pəˈɾe.ɾə/ n fem
papelera
Cistella on es llença els papers inútils i altres residus.
Fàbrica de paper.

paperina /pə.pəˈɾi.nə/ n fem
cucurucho
Paper enrotllat en forma de con.
papelina
(argot) Dosi de droga en pols.

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ n fem
papisa

papiament /pa.pi.aˈmen/ /pa.pi.aˈment/ /pə.pi.əˈmen/ /pə.pi.əˈment/ n masc
papiamento

papil·la /paˈpi.ɫa/ /paˈpiɫ.ɫa/ /pəˈpi.ɫə/ /pəˈpiɫ.ɫə/ n fem
papila

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ n masc
papiro

papiroflèxia /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.a/ /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.ə/ /ˌpa.pi.ɾuˈfɫɛk.si.ə/ n fem
papiroflexia

papissot /pa.piˈsɔt/ /pə.piˈsɔt/ n masc
ceceo

papissotejar /pa.pi.so.teˈd͡ʒa/ /pa.pi.so.teˈd͡ʒaɾ/ /pa.pi.so.teˈʒa/ /pə.pi.so.təˈd͡ʒa/ /pə.pi.su.təˈʒa/ v
cecear

papu /ˈpa.pu/ n masc
coco

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ n masc
paquete
Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.
(rugbi) Conjunt de davanters d'un equip.

paquet d'activitats d'aprenentatge n masc
paquete de actividades de aprendizaje

paquetaire /pa.keˈtaj.ɾe/ /pə.kəˈtaj.ɾə/ n neut
paquetero

par /ˈpar/ n masc
par

para-sol /ˌpa.ɾaˈsɔɫ/ /ˌpa.ɾəˈsɔɫ/ n masc
sombrilla

para-xocs /ˌpa.ɾaˈt͡ʃɔks/ /ˌpa.ɾəˈʃɔks/ n masc
parachoques

paraboloïdal /pa.ɾa.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bu.ɫu.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.βu.ɫu.iˈðaɫ/ adj
paraboloidal

parabòlicament /pa.ɾaˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /pa.ɾaˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /pə.ɾəˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /pə.ɾəˌbɔ.ɫi.kəˈment/ /pə.ɾəˌβɔ.ɫi.kəˈmen/ adv
parabólicamente

paracaigudisme /ˌpa.ɾa.kaj.ɣuˈðiz.me/ /ˌpa.ɾə.kəj.ɣuˈðiz.mə/ n masc
paracaidismo

parada /paˈɾa.ða/ /pəˈɾa.ðə/ n fem
parada
Lloc establert on paren els vehicles de transport públic.
(basquetbol) Acció i efecte d'un jugador de deixar de desplaçar-se mentre fa botar la pilota o espera que la hi passin.
(pilota valenciana) Cadascun dels dos sectors de públic situats als extrems d'un carrer natural, darrere l'últim jugador de cada equip.

parada de salt n fem
parada de salto

parada en dos temps n fem
parada en dos tiempos

paradigma /pa.ɾaˈðiɡ.ma/ /pə.ɾəˈðiɡ.mə/ n masc
paradigma

paradigma comprensiu n masc
paradigma comprensivo

paradigma de recerca n masc
paradigma de investigación

paradigma educatiu n masc
paradigma educativo

paradigma interpretatiu n masc
paradigma interpretativo

paradigma positivista n masc
paradigma positivista

paradigma postpositivista n masc
paradigma postpositivista

paradigma social n masc
paradigma crítico

paradisíac /pa.ɾa.ðiˈsi.ak/ /pə.ɾə.ðiˈzi.ək/ adj masc
paradisíaco

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ n fem
paradoja

paradoxal /pa.ɾa.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðukˈsaɫ/ adj
paradójico

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ n masc
paraíso cielo

parafang /ˌpa.ɾaˈfaŋ/ /ˌpa.ɾaˈfaŋk/ /ˌpa.ɾəˈfaŋ/ /ˌpa.ɾəˈfaŋk/ n masc
guardabarros

parafernal /pa.ɾa.feɾˈnaɫ/ /pə.ɾə.fərˈnaɫ/ adj
parafernal
Dit dels béns que corresponen a la dona casada, per successió o d'altra manera, fora del dot.

parafinar /pa.ɾa.fiˈna/ /pa.ɾa.fiˈnaɾ/ /pə.ɾə.fiˈna/ v
parafinar

parafrasejar /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ v
parafrasear

paraguaià /pə.ɾə.ɣwəˈja/ adj masc
paraguayo
Relatiu o pertanyent al Paraguai.

paraguaià /pə.ɾə.ɣwəˈja/ n masc
paraguayo
Persona que habita o és originària del Paraguai.

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ n masc
paraguas

paraire /paˈɾaj.ɾe/ /pəˈɾaj.ɾə/ n neut
pelaire

paralitzar /pa.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫiˈza/ /pa.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
paralizar

paralogitzar /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza/ /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za/ v
paralogizar

paral·laxi /pa.ɾaɫˈɫak.si/ /pa.ɾaˈɫak.si/ /pə.ɾəɫˈɫak.si/ /pə.ɾəˈɫak.si/ n fem
paralaje

paral·lel /pa.ɾaɫˈɫɛɫ/ /pa.ɾaˈɫɛɫ/ /pə.ɾəɫˈɫɛɫ/ /pə.ɾəˈɫɛɫ/ adj masc
paralelo

paral·lelament /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈment/ /pa.ɾaˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈment/ /pə.ɾəˌɫɛ.ɫəˈmen/ adv
paralelamente

paral·lelitzar /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈza/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫə.ɫiˈd͡za/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫiˈd͡za/ v
paralelizar

paral·lelogram /pa.ɾa.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾə.ɫə.ɫuˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫuˈɣɾam/ n masc
paralelogramo

parament /pa.ɾaˈmen/ /pa.ɾaˈment/ /pə.ɾəˈmen/ /pə.ɾəˈment/ n masc
paramento
Conjunt d’objectes o ornaments amb què es munta o es prepara una cosa per deixar-la en disposició de funcionar o de fer-la servir.
Cara d’un mur, d’una construcció.

paramilitar /ˌpa.ɾa.mi.ɫiˈtaɾ/ /ˌpa.ɾə.mi.ɫiˈtar/ adj
paramilitar

paramitjal /pa.ɾa.miˈd͡ʒaɫ/ /pə.ɾə.miˈd͡ʒaɫ/ n masc
palmejar

parangonar /pa.ɾaŋ.ɡoˈna/ /pa.ɾaŋ.ɡoˈnaɾ/ /pə.ɾəŋ.ɡoˈna/ /pə.ɾəŋ.ɡuˈna/ v
parangonar
Alinear caràcters tipogràfics de cossos diferents.

paranimf /pa.ɾaˈniɱf/ /pə.ɾəˈniɱf/ n masc
paraninfo
Saló d'actes acadèmics en algunes universitats.

parany /paˈɾaɲ/ /pəˈɾaɲ/ n masc
trampa

parapet /pa.ɾaˈpet/ /pə.ɾəˈpɛt/ n masc
parapeto

parapetar /pa.ɾa.peˈta/ /pa.ɾa.peˈtaɾ/ /pə.ɾə.pəˈta/ v
parapetar

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
paraplejia paraplejía

parar /paˈɾa/ /paˈɾaɾ/ /pəˈɾa/ v
parar
Aturar una cosa perquè no avanci.
poner
Preparar una cosa per al seu funcionament o servei.

parar de v
parar de

parasitar /pa.ɾa.ziˈta/ /pa.ɾa.ziˈtaɾ/ /pə.ɾə.ziˈta/ v
parasitar

parasíntesi /ˌpa.ɾaˈsin.te.zi/ /ˌpa.ɾəˈsin.tə.zi/ n fem
parasíntesis

parat /paˈɾat/ /pəˈɾat/ adj masc
parado

paratge /paˈɾa.d͡ʒe/ /pəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
hidalgo paraje
Espai natural.
Família d'ascendència noble.

parathormona /pa.ɾa.toɾˈmo.na/ /pə.ɾə.toɾˈmo.nə/ /pə.ɾə.turˈmo.nə/ n fem
parathormona

paratiroide /pa.ɾa.tiˈɾɔj.ðe/ /pə.ɾə.tiˈɾɔj.ðə/ adj
paratiroideo

paratiroide /pa.ɾa.tiˈɾɔj.ðe/ /pə.ɾə.tiˈɾɔj.ðə/ n fem
paratiroides

paratiroïdal /pa.ɾa.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾu.iˈðaɫ/ adj
paratiroideo

paraula /paˈɾaw.ɫa/ n fem
palabra
Allò que es diu.
Compromís verbal.
Mot que expressa el pensament.

paraula comodí n fem
palabra comodín

paraula generadora n fem
palabra generadora

paraulejar /pa.ɾaw.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɾaw.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾaw.ɫeˈʒa/ /pə.ɾəw.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɾəw.ɫəˈʒa/ v
parlotear

parc /ˈpark/ adj masc
parco
Moderat en les quantitats.

parc /ˈpark/ n masc
parque
Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

parc temàtic n masc
parque temático

parcel·la /parˈsɛɫ.ɫa/ /paɾˈsɛ.ɫa/ /paɾˈsɛ.ɫɛ/ /paɾˈsɛɫ.ɫa/ /pərˈsɛ.ɫə/ /pərˈsɛɫ.ɫə/ /pəɾˈsɛɫ.ɫə/ n fem
parcela

parcel·lar /par.seɫˈɫa/ /paɾ.seɫˈɫaɾ/ /paɾ.seˈɫa/ /pər.səɫˈɫa/ /pər.səˈɫa/ /pəɾ.səɫˈɫa/ v
parcelar

parcial /paɾ.siˈaɫ/ /pər.siˈaɫ/ n masc
parcial

parcialment /par.siˌaɫˈmen/ /paɾ.siˌaɫˈmen/ /paɾ.siˌaɫˈment/ /pər.siˌaɫˈmen/ /pəɾ.siˌaɫˈment/ adv
parcialmente

pardal /pərˈdaɫ/ n masc
gorrión
(ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ n masc
padre papá
Progenitor masculí.

paredar /pa.ɾeˈða/ /pa.ɾeˈðaɾ/ /pə.ɾəˈða/ v
tabicar

paredó n masc
paredón

pareidolia /pa.ɾej.ðoˈɫi.a/ /pə.ɾəj.ðoˈɫi.ə/ /pə.ɾəj.ðuˈɫi.ə/ n masc
pareidolia

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ adj masc
parejo
Dos semblants o iguals.
par
(matemàtiques) Divisible per dos.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ n masc
par
Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
(balear) Uns quants, una partida, un nombre petit indeterminat.
(agronomia) Conjunt de dos animals de jou.

parell mínim n masc
par mínimo

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ n fem
pareja
Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
pareja dupleta
(esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

parella mixta n fem
pareja mixta

parella restadora n fem
pareja receptora

parella servidora n fem
pareja servidora

parellada /pa.ɾeˈʎa.ða/ /pə.ɾəˈja.ðə/ /pə.ɾəˈʎa.ðə/ n
montonec

pareller /pa.ɾeˈʎe/ /pa.ɾeˈʎeɾ/ /pə.ɾəˈje/ /pə.ɾəˈʎe/ adj masc
parejo
Que forma parella amb un altre.

pareller /pa.ɾeˈʎe/ /pa.ɾeˈʎeɾ/ /pə.ɾəˈje/ /pə.ɾəˈʎe/ n masc
yuntero
Persona que mena una parella de bèsties de treballs agrícoles o de càrrega.

parells /paˈɾeʎs/ /paˈɾeʎʃ/ /pəˈɾəʎs/ /pəˈɾɛjs/ /pəˈɾɛʎs/ adj masc
parear pares
Forma plural de parell.

paremiologia /pə.ɾə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
paremiología

parenostre /ˌpa.ɾeˈnɔs.tɾe/ /ˌpa.ɾəˈnɔs.tɾə/ n masc
padrenuestro

parent /paˈɾen/ /paˈɾent/ /pəˈɾen/ /pəˈɾent/ n masc
pariente

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ adj
parental

parenteral /pa.ɾen.teˈɾaɫ/ /pə.ɾən.təˈɾaɫ/ adj
parenteral

parentiu /pa.ɾenˈtiw/ /pə.ɾənˈtiw/ n masc
parentesco

pareo /paˈɾe.o/ /paˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.u/ n masc
pareo

parer /paˈɾe/ /paˈɾeɾ/ /pəˈɾə/ /pəˈɾɛ/ n masc
parecer

pares /ˈpa.ɾəs/ n masc
padres
Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ n fem
pared
Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.
(esports de pilota) Successió d'accions consistents en una primera passada d'un jugador a un company d'equip, la superació d'un adversari per part del passador i una segona passada del jugador que té la pilota, la bola o el disc al mateix jugador que l'hi havia passat.
(pilota, esports de raqueta) Cadascun dels murs d'una pista de joc que la limiten, generalment considerats també superfície vàlida per al joc.

paret de fons n fem
pared de fondo

paret de rebot n fem
pared de rebote

paret doble n fem
doble pared

paret dreta n fem
pared derecha

paret esquerra n fem
pared

paret falsa n fem
falsa pared

paret lateral n fem
pared lateral
(pàdel) Cadascuna de les quatre parets d'una pista de joc, de 4 m de llargada, que la delimiten parcialment pels costats.
(esquaix, raquetbol) Cadascuna de les dues parets d'una pista de joc que la delimiten pels costats.

paret posterior n fem
pared posterior

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ v
parir

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ adj masc
parisino
Relatiu o pertanyent a París.

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ n masc
parisino
Persona que habita o és originària de París.

parió /pa.ɾiˈo/ /pə.ɾiˈo/ adj masc
parejo
Igual, semblant, company, companyó, parell.

parkour /parˈkur/ n masc
parkour

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ n fem
habla

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ n masc
parlamento
Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlamentar /par.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈtaɾ/ /pər.ɫə.mənˈta/ v
parlamentar

parlamentari /paɾ.ɫa.menˈta.ɾi/ /pər.ɫə.mənˈta.ɾi/ adj masc
parlamentario
Relatiu o pertanyent a un parlament.

parlamentari /paɾ.ɫa.menˈta.ɾi/ /pər.ɫə.mənˈta.ɾi/ n masc
parlamentario
Membre d'un parlament.

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ adj
hablante

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ n masc
habla
Manera d’expressar-se.

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ v
hablar
Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parlotejar /par.ɫo.teˈʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫu.təˈʒa/ /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa/ v
parlotear

parmesà /paɾ.meˈza/ adj masc
parmesano
Relatiu o pertanyent a Parma.

parmesà /paɾ.meˈza/ n masc
parmesano
Persona que habita o és originària de Parma.
Tipus de formatge de llet de vaca fabricat a Parma.

parodiar /pa.ɾo.ðiˈa/ /pa.ɾo.ðiˈaɾ/ /pə.ɾo.ðiˈa/ /pə.ɾu.ðiˈa/ v
parodiar

parolejar /pa.ɾo.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɾo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾo.ɫeˈʒa/ /pə.ɾo.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɾu.ɫəˈʒa/ v
cascar

paronomàsia /pa.ɾo.noˈma.zi.a/ /pə.ɾo.noˈma.zi.ə/ /pə.ɾu.nuˈma.zi.ə/ n fem
paronomasia

paroxíton /pa.ɾokˈsi.ton/ /pə.ɾokˈsi.ton/ /pə.ɾukˈsi.tun/ adj masc
paroxítono

parpella /paɾˈpe.ʎa/ n fem
párpado

parpelleig /paɾ.peˈʎet͡ʃ/ /pər.pəˈʎɛt͡ʃ/ /pəɾ.pəˈʎət͡ʃ/ n masc
parpadeo
Acte o efecte de parpellejar.
(cinema, televisió) Sensació visual produïda per fluctuacions lumíniques periòdiques que s'estenen de pocs cicles fins a desenes de cicles per segon.

parpellejar /par.pe.ʎeˈʒa/ /paɾ.pe.ʎeˈd͡ʒa/ /paɾ.pe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /pər.pə.ʎəˈʒa/ /pəɾ.pə.ʎəˈd͡ʒa/ v
parpadear
Tancar i obrir les parpelles.
Fer un llum pampallugues.

parra /ˈpa.ra/ /ˈpa.rə/ n fem
parra

parrac /paˈrak/ /pəˈrak/ n masc
harapo

parrell /paˈreʎ/ n masc
yeso
Guix amb què s’acostuma a mesclar el vi.

parroquial /pa.ro.kiˈaɫ/ /pə.ro.kiˈaɫ/ /pə.ru.kiˈaɫ/ adj
parroquial

parroquià /pa.ro.kiˈa/ /pə.ro.kiˈa/ /pə.ru.kiˈa/ n masc
parroquiano

parrup /paˈrup/ /pəˈrup/ n masc
arrullo
Cant del colom, de la tórtora i d’altres colúmbids.

parrupar /pa.ruˈpa/ /pa.ruˈpaɾ/ /pə.ruˈpa/ v
arrullar

parròquia /paˈrɔ.ki.a/ /pəˈrɔ.ki.ə/ n fem
parroquia

parrús /paˈrus/ /pəˈrus/ n masc
parriza
(valencià) Parra borda i el seu raïm.

parsimònia /paɾ.siˈmɔ.ni.a/ /pəɾ.siˈmɔ.ni.ə/ n fem
parsimonia

part n fem
parte
Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.
chukka
(esports de pilota, polo) Cadascun dels períodes d'una durada establerta en què es divideix un partit, generalment separats per períodes de descans i disputats de manera que un mateix equip defensi en cadascun un camp diferent.

part n masc
parto
Acte de donar a llum a un infant.
Membre d'una antiga civilització asiàtica.

part alíquota n fem
parte alícuota

part eutòcic n masc
parto natural

part interessada n fem
grupo de interés

partenaire /par.teˈnɛɾ/ n neut
partenaire

parterot /paɾ.teˈɾɔt/ /pər.təˈɾɔt/ n masc
partero
(col·loquial) llevador

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ n fem
participación

participació en el sistema educatiu n fem
participación en el sistema educativo

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ adj
participante
Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ n neut
participante
Individu que participa en alguna cosa.

participar /par.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpaɾ/ /pər.ti.siˈpa/ v
participar
(intransitiu) Prendre part d'alguna activitat o grup.
(transitiu) Fer partícip, donar part, comunicar.

partició binària de l'espai n fem
partición binaria del espacio

partició de l'espai n fem
partición del espacio

particular /paɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /pər.ti.kuˈɫar/ /pəɾ.ti.kuˈɫa/ adj
particular

particularitzar /par.ti.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈza/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /pər.ti.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
particularizar
Expressar alguna cosa amb totes les seves circumstàncies i particularitats.
Fer especial distinció d’alguna persona.

particularment /par.ti.kuˌɫarˈmen/ /paɾ.ti.kuˌɫaɾˈmen/ /paɾ.ti.kuˌɫaɾˈment/ /pər.ti.kuˌɫarˈmen/ /pəɾ.ti.kuˌɫaɾˈment/ adv
particularmente

partida /paɾˈti.ða/ /pərˈti.ðə/ n fem
partida
(esports de pilota, dards, escacs) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un joc o en pilota valenciana per a determinar un guanyador, consistent a arribar en primer lloc a una puntuació determinada, aconseguir una puntuació més alta que l'adversari o bé conduir l'adversari a una situació en la qual ja no pugui efectuar cap més jugada.

partida guardada n fem
partida guardada

partida lliure n fem
juego libre

partidari /paɾ.tiˈða.ɾi/ adj masc
partidario
Que és favorable a una persona o cosa, seguidor d'una doctrina...

partidari /paɾ.tiˈða.ɾi/ n masc
partidario
Individu favorable a una persona o cosa.

partionar /par.ti.oˈna/ /paɾ.ti.oˈna/ /paɾ.ti.oˈnaɾ/ /pər.ti.uˈna/ /pəɾ.ti.oˈna/ v
deslindar

partiquí /paɾ.tiˈki/ /pər.tiˈki/ n masc
partiquino

partir /parˈti/ /paɾˈti/ /paɾˈtiɾ/ /pərˈti/ v
partir
(transitiu) Trencar en dues parts, obrir al llarg.
(transitiu) Dividir en parts per a repartir.
(intransitiu) Anar-se'n, posar-se de camí, d'un lloc cap a un altre.
(intransitiu) Prendre com a base o punt de partida.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ adj masc
partisano
Relatiu o pertanyent als partisans.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ n masc
partisano
Membre d'un grup guerriller organitzat contra una ocupació estrangera o contra l'autoritat constituïda.

partit /paɾˈtit/ n masc
partido
Agrupació de persones amb interessos polítics comuns.
match partido
(esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partit amb pot n masc
skins

partit amistós n masc
partido amistoso

partit de quatre boles n masc
cuatro bolas

partitiu /paɾ.tiˈtiw/ /pər.tiˈtiw/ adj masc
partitivo

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ n fem
partitura

partícip /paɾˈti.sip/ /pərˈti.sip/ adj
partícipe

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ n fem
partícula

parvulari /par.βuˈɫa.ɾi/ /paɾ.vuˈɫa.ɾi/ /paɾ.βuˈɫa.ɾi/ /pər.buˈɫa.ɾi/ /pəɾ.vuˈɫa.ɾi/ n masc
parvulario
Centre educatiu on s'imparteix ensenyament a infants en l'etapa precedent a l'educació obligatòria, entre els 3 i els 6 anys.
Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull els infants entre els 3 i els 6 anys, en el qual es procura que l'infant aprengui a fer ús del llenguatge, descobreixi les característiques físiques i socials de l'entorn en el qual viu, elabori una imatge d'ell mateix positiva i equilibrada i adquireixi els hàbits bàsics de comportament que li permetin una autonomia personal elemental.

parvulista /par.βuˈɫis.ta/ /par.βuˈɫis.te/ /paɾ.vuˈɫis.ta/ /paɾ.vuˈɫis.te/ /paɾ.βuˈɫis.ta/ /paɾ.βuˈɫis.te/ /pər.buˈɫis.tə/ /pəɾ.vuˈɫis.tə/ n neut
parvulista

parxís /paɾˈt͡ʃis/ /pərˈʃis/ n masc
parchís
Tauler sobre el qual es practica el joc anterior. Es caracteritza pel dibuix del circuit en forma de creu, cada braç de la qual té el color de les fitxes d'un jugador.

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ n fem
prábola parábola

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ n masc
párrafo

paràlisi cerebral n fem
parálisis cerebral

paràmetre /paˈɾa.me.tɾe/ /pəˈɾa.mə.tɾə/ n masc
parámetro

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ adj masc
parásito
Que depèn d'una altra espècie per sobreviure.

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ n masc
parásito
Persona que viu aprofitant-se d'altres.

parèmia n fem
paremia
Enunciat autònom breu i estable amb caràcter didàctic.

parèntesi /paˈɾɛn.te.zi/ /pəˈɾɛn.tə.zi/ n masc
paréntesis

paròdia n masc
parodia

parònim /paˈɾɔ.nim/ /pəˈɾɔ.nim/ adj masc
parónimo

paròsmia /paˈɾɔz.mi.a/ /pəˈɾɔz.mi.ə/ n fem
parosmia

pas adv
no
(darrere de no, comparatiu) Reforç negatiu del segon terme de la comparació.
(darrere de no, el·líptic sense verb) Negació parcial de l’enunciat.

pas n masc
paso
Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

pas de vianants n masc
paso de peatones

pascal /pasˈkaɫ/ /pəsˈkaɫ/ n masc
pascal

passa /ˈpa.sa/ /ˈpa.sə/ n fem
paso
Pas com a unitat de compte en una marxa i com a mida.
larga
(pilota basca) Servei antireglamentari executat de manera que la pilota, després de tocar el frontis, bota darrere la línia de passa.

passablement /paˌsa.bɫeˈment/ /paˌsa.βɫeˈmen/ /paˌsab.bɫeˈmen/ /pəˌsa.βɫəˈmen/ /pəˌsab.bɫəˈmen/ /pəˌsab.bɫəˈment/ adv
pasablemente

passada /paˈsa.ða/ /pəˈsa.ðə/ n fem
pase

passada a l'ala n fem
pase al ala

passada alta n fem
pase alto

passada amb dues mans n fem
pase a dos manos

passada amb gir n fem
pase de giro

passada amb la mà n fem
pase con la mano

passada amb una mà n fem
pase con una mano

passada avançada n fem
pase adelantado

passada baixa n fem
pase bajo

passada bombada n fem
pase bombeado

passada col·locada n fem
pase colocado

passada completa n fem
pase completo

passada creuada n fem
pase cruzado

passada curta n fem
pase corto

passada d'avantbraços n fem
pase de mano baja

passada d'esquena n fem
pase atrás

passada d'impulsió n fem
pase de empujón

passada de beisbol n fem
pase de béisbol

passada de canell n fem
pase de muñeca

passada de col·locació n fem
pase de colocación

passada de contraatac n fem
pase de contraataque

passada de dits n fem
pase de dedos

passada de ganxo n fem
pase de gancho

passada de la mort n fem
pase de la muerte

passada de maluc n fem
pase de cadera

passada de mitjana altura n fem
pase a media altura

passada de mitjana distància n fem
pase a media distancia

passada de mà a mà n fem
pase de mano a mano

passada de pantalla n fem
pase de pantalla

passada de pit n fem
pase de pecho

passada de pronació n fem
pase de pronación

passada de sortida n fem
pase de salida

passada en profunditat n fem
pase en profundidad

passada en salt n fem
pase en suspensión

passada en suspensió n fem
pase al vuelo

passada endavant n fem
pase de frente
(esports de pilota) Passada dirigida a un company d'equip situat en una zona més avançada del camp de joc.
pase adelantado
(rugbi) Falta consistent a fer una passada amb les mans a un company d'equip situat més endavant.
pase adelantado pase adelante
(voleibol) Passada de col·locació en què el col·locador envia la pilota cap endavant en direcció paral·lela a la xarxa.

passada enrere n fem
pase atrás

passada frontal n fem
pase clásico

passada horitzontal n fem
pase horizontal

passada incompleta n fem
pase incompleto

passada lateral n fem
pase lateral

passada llarga n fem
pase largo

passada per darrere n fem
pase por detrás

passada per l'esquena n fem
pase por la espalda

passada picada n fem
pase con rebote

passada rasa n fem
balón raso

passada rodada n fem
pase rodado

passada ràpida n fem
pase rápido

passada saltada n fem
pase saltado

passada semiràpida n fem
pase semirápido

passada sense mirar n fem
pase sin mirar

passada sobre l'espatlla n fem
pase por encima del hombro

passada tensa n fem
pase tenso

passador /pa.saˈðo/ /pa.saˈðoɾ/ /pə.səˈðo/ n masc
pasador
(esports de pilota) Jugador que fa arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ n masc
pasillo
Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.
(esports de pilota) Espai d'un camp de joc lliure d'adversaris, pel qual un jugador pot avançar fàcilment en el transcurs d'una acció ofensiva.
(rugbi) Zona d'un camp de joc compresa entre les dues primeres línies d'una melé ordenada.
(tennis, bàdminton) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc delimitades per les línies laterals d'individuals, les línies laterals de dobles i les línies de fons, que serveixen per a ampliar el camp de joc en els partits de dobles.

passadís de fons n masc
pasillo de fondo

passadís de tirs lliures n masc
pasillo de tiro libre

passadís del corredor n masc
pasillo del corredor

passamanar /ˌpa.sa.maˈna/ /ˌpa.sa.maˈnaɾ/ /ˌpa.sə.məˈna/ v
pasamanar

passamà /ˌpa.saˈma/ /ˌpa.səˈma/ n masc
pasamano
Peça llarga que es col·loca a la manera d’una barana per a agafar-hi en pujar o baixar.
(tèxtil) Cinta que s’usa per a guarnir vores d’objectes.

passapilotes /ˌpa.sa.piˈɫɔ.tes/ /ˌpa.sə.piˈɫɔ.təs/ n neut
pasapelotas

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ n masc
pasaporte

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ v
pasar
Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
Canviar, portar, d'un lloc a un altre.
(esports de pilota) Fer arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passar factura v
pasar factura

passar i tallar v
pasar y cortar

passar la nit del lloro v
passar la noche en claro

passar la nit en blanc v
passar la noche en claro

passar per l'adreçador v
pasar por el tubo

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ n masc
pasado

passatemps /ˌpa.saˈtems/ /ˌpa.səˈtems/ n masc
pasatiempo

passatge /paˈsa.d͡ʒe/ /pəˈsa.d͡ʒə/ n masc
pasaje
Total dels passatgers d'un vehicle, en especial en les embarcacions.
Comunicació entre dos carrers.

passatger /pa.saˈd͡ʒe/ /pa.saˈd͡ʒeɾ/ /pə.səˈd͡ʒe/ n masc
pasajero
Persona que viatja en un vehicle sense haver de tripular-lo ni participar en qualsevol altra feina. En especial les que viatgen en embarcacions.

passatgerament /pa.saˌd͡ʒe.ɾaˈmen/ /pa.saˌd͡ʒe.ɾaˈment/ /pə.səˌd͡ʒe.ɾəˈmen/ /pə.səˌd͡ʒe.ɾəˈment/ adv
pasajeramente

passatú /ˌpa.saˈtu/ /ˌpa.səˈtu/ n masc
pasagonzalo

passavolant /ˌpa.sa.voˈɫant/ /ˌpa.sa.βoˈɫan/ /ˌpa.sə.voˈɫant/ /ˌpa.sə.vuˈɫan/ /ˌpa.sə.βuˈɫan/ n neut
transeúnte
Persona que passa per un lloc sense aturar-s'hi.
volandero
Persona que té una professió que el fa anar d'un lloc a un altre constantment.

passeig /paˈset͡ʃ/ /pəˈsət͡ʃ/ /pəˈsɛt͡ʃ/ n masc
paseo
Acte de passejar.
Via ampla i agradable de les ciutats.

passejada /pa.seˈd͡ʒa.ða/ /pa.seˈʒa.ða/ /pə.səˈd͡ʒa.ðə/ /pə.səˈʒa.ðə/ n fem
paseo
Recorregut fet passejant.

passejador /pa.se.d͡ʒaˈðoɾ/ /pa.se.ʒaˈðo/ /pə.sə.ʒəˈðo/ adj masc
paseador
Que és propens a passejar.

passejador /pa.se.d͡ʒaˈðoɾ/ /pa.se.ʒaˈðo/ /pə.sə.ʒəˈðo/ n masc
paseador
Qui passeja acompanyant persones o animals.

passejar /pa.seˈd͡ʒa/ /pa.seˈd͡ʒaɾ/ /pa.seˈʒa/ /pə.səˈd͡ʒa/ /pə.səˈʒa/ v
pasear
(intransitiu) Caminar a poc a poc pel plaer de fer-ho.
(transitiu) Acompanyar algú a prendre l’aire.

passerell /pa.seˈɾeʎ/ /pə.səˈɾeʎ/ n masc
pardillo novato
Ocell de la família dels fringíl·lids molt apreciat pel seu cant com a ocell de gàbia (Linaria cannabina).
novato
(figurat) Novell en alguna activitat, amb ingenuïtat per falta d’experiència.

passes /ˈpa.ses/ /ˈpa.səs/ n fem
avance ilegal

passi-ho bé /paˌsiwˈbe/ /pəˌsiwˈβe/ Interjection
adiós

passing shot n masc
passing shot

passional /pa.si.oˈnaɫ/ /pə.si.oˈnaɫ/ /pə.si.uˈnaɫ/ adj
pasional

passiu /paˈsiw/ /pəˈsiw/ n masc
pasivo

passivament /paˌsi.vaˈment/ /paˌsi.βaˈmen/ /pəˌsi.vəˈmen/ /pəˌsi.vəˈment/ /pəˌsi.βəˈmen/ adv
pasivamente

passivar /pa.siˈvaɾ/ /pa.siˈβa/ /pə.siˈva/ /pə.siˈβa/ v
pasivar

passivitat n fem
pasividad

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ n fem
pasión

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ n fem
pasta

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ n fem
zanahoria
Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ v
amasar
Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pastell /pasˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ n masc
pastel
(arts gràfiques) Caràcters d’impremta desordenats.
sobresano
(nàutica) Tros de fusta que es posa per apedaçar una peça malmesa.

pastellar /pas.teˈʎa/ /pas.teˈʎaɾ/ /pəs.təˈʎa/ v
amadrinar

pastera /pasˈte.ɾa/ /pəsˈte.ɾə/ n fem
artesa amasadera
Recipient còncau per a pastar guix, morter, argila, etc.
patera
Barca sense quilla i de fons pla.

pasterejar /pas.te.ɾeˈd͡ʒa/ /pas.te.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /pas.te.ɾeˈʒa/ /pəs.tə.ɾəˈd͡ʒa/ /pəs.tə.ɾəˈʒa/ v
pastelear

pastereta /pas.teˈɾe.ta/ /pəs.təˈɾə.tə/ /pəs.təˈɾɛ.tə/ n fem
artesilla insecto
Cotxinilla, baconet, panerola.
artesilla
Caixó de fusta en què es rep l'aigua en la cuina.
Eina petita de fusta que seveix d'escopidora.
artesilla dornillo
Gaveta.

pasteretes n fem
artesillas dornillos insectos

pasteuritzar /pas.tew.ɾiˈd͡za/ /pas.tew.ɾiˈza/ /pas.tew.ɾiˈzaɾ/ /pəs.təw.ɾiˈd͡za/ v
pasteurizar

pastifa /pasˈti.fa/ /pəsˈti.fə/ n neut
chapucero

pastifejar /pas.ti.feˈd͡ʒa/ /pas.ti.feˈd͡ʒaɾ/ /pas.ti.feˈʒa/ /pəs.ti.fəˈd͡ʒa/ /pəs.ti.fəˈʒa/ v
chapucear

pastilla /pasˈti.ʎa/ /pəsˈti.ʎə/ n fem
pastilla
Peça petita de pasta solidificada.
Medicament sòlid molt petit d’administració oral.

pastisser /pas.tiˈse/ /pas.tiˈseɾ/ /pəs.tiˈse/ n masc
pastelero

pastisseria /pas.ti.seˈɾi.a/ /pəs.ti.səˈɾi.ə/ n fem
pasteleria

pastitx /pasˈtit͡ʃ/ /pəsˈtit͡ʃ/ n masc
pastiche

pastitxo /pasˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃu/ n masc
buñuelo

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ n masc
pastor ovejero
Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pastoralment /pas.toˌɾaɫˈmen/ /pas.toˌɾaɫˈment/ /pəs.toˌɾaɫˈment/ /pəs.tuˌɾaɫˈmen/ adv
pastoralmente

pastoret /pas.toˈɾet/ /pəs.toˈɾət/ /pəs.tuˈɾɛt/ n masc
pastorcillo

pastura /pasˈtu.ɾa/ /pəsˈtu.ɾə/ n fem
pasto

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ v
pastar

pasturatge /pas.tuˈɾa.d͡ʒe/ /pəs.tuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
pastizal pastoreo
Prat on els pastors porten els ramats a pasturar.
Acció de pasturar.

pastís /pasˈtis/ n masc
pastel torta
Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.
anisado
Licor aperitiu típic de Provença, fet amb anís.

patacada /pa.taˈka.ða/ /pə.təˈka.ðə/ n fem
palmada

patagó /pa.taˈɣo/ /pə.təˈɣo/ adj masc
patagón
Relatiu o pertanyent a la Patagònia.

patagó /pa.taˈɣo/ /pə.təˈɣo/ n masc
patagón
Persona que habita o és originària de la Patagònia.

patapam /pa.taˈpam/ /pə.təˈpam/ Interjection
cataplum
Soroll d’una cosa o d’algú que cau estrepitosament.
cataplum zas
Expressió de la justesa o encert.

pataquejar /pa.ta.keˈd͡ʒa/ /pa.ta.keˈd͡ʒaɾ/ /pa.ta.keˈʒa/ /pə.tə.kəˈd͡ʒa/ /pə.tə.kəˈʒa/ v
aporrear

patata /pəˈta.tə/ n fem
patata papa

patena /paˈte.na/ /pəˈtə.nə/ /pəˈtɛ.nə/ n fem
patena

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ adj
patente
evident

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ n fem
patente
Llicència administrativa per a exercir una activitat.
Dret d’explotació exclusiva d’un invent.

patenta /paˈten.ta/ /pəˈten.tə/ n fem
novatada

patentar /pa.tenˈta/ /pa.tenˈtaɾ/ /pə.tənˈta/ v
patentar

patentitzar /pa.ten.tiˈd͡za/ /pa.ten.tiˈza/ /pa.ten.tiˈzaɾ/ /pə.tən.tiˈd͡za/ v
patentizar

patentment /paˌtemˈmen/ /paˌtemˈment/ /pəˌtemˈmen/ /pəˌtemˈment/ adv
patentemente

paterfamilias /ˌpa.teɾ.faˈmi.ɫi.as/ n masc
paterfamilias

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ adj masc
paterno
Relatiu al pare.
De la part del pare.

paternalment /pa.terˌnaɫˈmen/ /pa.teɾˌnaɫˈmen/ /pa.teɾˌnaɫˈment/ /pə.tərˌnaɫˈmen/ /pə.təɾˌnaɫˈment/ adv
paternalmente

patetisme /pa.teˈtiz.me/ /pə.təˈtiz.mə/ n masc
patetismo

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ n masc
paje

pati /ˈpa.ti/ n masc
patio

patilla /paˈti.ʎa/ /pəˈti.ʎə/ n fem
patilla

patiment /pa.tiˈmen/ /pa.tiˈment/ /pə.tiˈmen/ /pə.tiˈment/ n masc
sufrimiento

patinar /pa.tiˈna/ /pa.tiˈnaɾ/ /pə.tiˈna/ v
patinar
(esbarjo, patinatge sobre gel, hoquei, patinatge sobre rodes) Desplaçar-se lliscant amb patins sobre una superfície llisa i dura.

patinatge /pa.tiˈna.d͡ʒe/ /pə.tiˈna.d͡ʒə/ n masc
patinaje

patinatge endavant n masc
patinaje hacia adelante

patinatge enrere n masc
patinaje hacia atrás

patinet /pa.tiˈnet/ /pə.tiˈnət/ /pə.tiˈnɛt/ n masc
patinete monopatín

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ v
sufrir
Penar, tolerar, sofrir amb resignació.
Sentir els greuges, injúries o pesars.
Tenir, estar posseït d'alguna cosa.
Tenir algun mal o algun dolor (doldre).
Estar preocupat per alguna cosa, preocupar-se.

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ adj masc
patógeno

patogenicitat /pa.to.d͡ʒe.ni.siˈtat/ /pa.to.ʒe.ni.siˈtat/ /pə.to.ʒə.ni.siˈtat/ /pə.tu.ʒə.ni.siˈtat/ n fem
patógenicidad

patollar /pa.toˈʎa/ /pa.toˈʎaɾ/ /pə.toˈʎa/ /pə.tuˈʎa/ v
chapotear

patracol /pa.tɾaˈkɔɫ/ /pə.tɾəˈkɔɫ/ n masc
papelote
Document, normalment complicat o farragós de completar.
perifollo
(figurat) Situació complicada o enrevessada.

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ n masc
patriarca

patriarcat /pa.tɾi.aɾˈkat/ /pə.tɾi.ərˈkat/ n masc
patriarcado
(sociologia) Organització social que dóna la màxima autoritat social i política al pare.

patrici /paˈtɾi.si/ /pəˈtɾi.si/ adj masc
patricio

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
patrimonio
Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrimonial /pa.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mu.niˈaɫ/ adj
patrimonial
Relatiu al patrimoni.

patriòticament /pa.tɾiˌɔ.ti.kaˈmen/ /pa.tɾiˌɔ.ti.kaˈment/ /pə.tɾiˌɔ.ti.kəˈmen/ /pə.tɾiˌɔ.ti.kəˈment/ adv
patrióticamente

patrocinar /pa.tɾo.siˈna/ /pa.tɾo.siˈnaɾ/ /pə.tɾo.siˈna/ /pə.tɾu.siˈna/ v
patrocinar

patronejar /pa.tɾo.neˈd͡ʒa/ /pa.tɾo.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.tɾo.neˈʒa/ /pə.tɾo.nəˈd͡ʒa/ /pə.tɾu.nəˈʒa/ v
patronear

patrulla /paˈtɾu.ʎa/ /pəˈtɾu.ʎə/ n fem
patrulla

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ v
patrullar

patró /paˈtɾo/ /pəˈtɾo/ n masc
patrón

patuleia /pa.tuˈɫe.ja/ /pə.tuˈɫɛ.jə/ n fem
chavales patulea
Conjunt de gent de classe baixa.
chavales
Conjunt de joves o d'infants.

patum /paˈtum/ /pəˈtum/ n fem
tarasca
Figura d’un animal fabulós usada en actes populars.
vaca sagrada
Persona sense mèrits que té una fama considerada o ocupa un lloc notable.

patxanga /paˈt͡ʃaŋ.ɡa/ /pəˈt͡ʃaŋ.ɡə/ n fem
pachanga
Estil de música i dansa cubana, fusió de son i merengue, originada a la dècada del 1960.

patètic /paˈtɛ.tik/ /pəˈtɛ.tik/ adj masc
patético

patèticament /paˌtɛ.ti.kaˈmen/ /paˌtɛ.ti.kaˈment/ /pəˌtɛ.ti.kəˈmen/ /pəˌtɛ.ti.kəˈment/ adv
patéticamente

paté /paˈte/ /pəˈte/ n masc
paté

patí /paˈti/ /pəˈti/ n masc
patín

patí de gel n masc
patín de hielo

patí de rodes n masc
patín de ruedas

patí en línia n masc
patín en línea

pau n fem
paz
Absència de guerra.
calma
Estat de calma i benestar.

pau n masc
lagarto
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Callionymus maculatus)

paula /ˈpaw.ɫa/ /ˈpaw.ɫə/ n fem
tontuela
Dona que tot s’ho creu.

paulina /pawˈɫi.na/ /pəwˈɫi.nə/ n fem
paulina

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ n fem
pausa

pausa de recuperació n fem
tiempo de recuperación

pausadament /pawˌza.ðaˈmen/ /pawˌza.ðaˈment/ /pəwˌza.ðəˈmen/ /pəwˌza.ðəˈment/ adv
pausadamente

pausar /pawˈza/ /pawˈzaɾ/ /pəwˈza/ v
pausar
(intransitiu, especialment música) Fer una pausa.
(transitiu) Posar pausa.

pauta /ˈpaw.ta/ /ˈpaw.tə/ n fem
pauta
Ratlla o ratlles horitzontals que serveixen de guia per a escriure recte.

pautar /pawˈta/ /pawˈtaɾ/ /pəwˈta/ v
pautar

pavana /paˈva.na/ /paˈβa.na/ /pəˈva.nə/ /pəˈβa.nə/ n fem
pavana

pavelló /pa.veˈʎo/ /pa.βeˈʎo/ /pə.vəˈʎo/ /pə.βəˈʎo/ n masc
pabellón
Tenda de campanya sostinguda per un pal central clavat a terra.
Construcció aïllada en un pati, un jardí, o que destaca d’altres construccions.
Edifici annex dedicat a un ús determinat.
Extrem eixamplat d’un tub.
Bandera d’una nau.

pavelló de l'orella n masc
oreja

paviment /pa.viˈment/ /pa.βiˈmen/ /pə.viˈmen/ /pə.viˈment/ /pə.βiˈmen/ n masc
pavimento

pavimentar /pa.vi.menˈtaɾ/ /pa.βi.menˈta/ /pə.vi.mənˈta/ /pə.βi.mənˈta/ v
pavimentar

país /paˈis/ n masc
región país
Unitat fisiogràfica o paisatgística.
país
Territori propi d'una ètnia determinada.
estado
Territori i població d'un estat independent.
paisaje
Pintura que representa viles, llocs, cases de camp, etc.
lámina
Tela o paper pintat que es posa en els ventalls.

paó /paˈo/ n masc
pavo real pavorreal

paüra /paˈu.ɾa/ /pəˈu.ɾə/ n fem
pavor

pe /ˈpe/ n fem
pe
Lletra p/P.

peanya /peˈa.ɲa/ /peˈa.ɲə/ n fem
peana
Taulat baix que hi ha davant de l'altar arrimat a ell.
Pedestal o base sobre la que reposa una estàtua o una imatge.
contra
Tecla d'un orgue tocada amb els peus.

peatge /peˈa.d͡ʒe/ /peˈa.d͡ʒə/ n masc
peaje

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ n masc
pimienta

pebrera /pəˈβɾe.ɾə/ n fem
pimentera
Recipient per al pebre.

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ n masc
pimiento
Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pebràs /peˈbɾas/ /pəˈβɾas/ n masc
rusula blanca
Espècie de bolet de la família de les russulàcies de barret blanquinós, convex i amb format d’embut (Russula delica).

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ adj masc
pecador

pecaminosament /pe.ka.miˌno.zaˈmen/ /pe.ka.miˌno.zaˈment/ /pə.kə.miˌno.zəˈmen/ /pə.kə.miˌno.zəˈment/ adv
pecaminosamente

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ v
pecar
Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ n masc
pecado

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ adj
pectoral
Relatiu al pit o al tòrax.

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ n masc
pectoral
Peça d’orfebreria o de tela portada penjada sobre el pit com a insígnia o ritual.

peculiar /pe.ku.ɫiˈaɾ/ /pə.ku.ɫiˈa/ /pə.ku.ɫiˈar/ adj
peculiar

peculiarment /pe.ku.ɫiˌarˈmen/ /pe.ku.ɫiˌaɾˈmen/ /pe.ku.ɫiˌaɾˈment/ /pə.ku.ɫiˌarˈmen/ /pə.ku.ɫiˌaɾˈment/ adv
peculiarmente

pecuniari /pe.ku.niˈa.ɾi/ /pə.ku.niˈa.ɾi/ adj masc
pecuniario

pecíol /peˈsi.oɫ/ /pəˈsi.oɫ/ /pəˈsi.uɫ/ n masc
pecíolo peciolo

pedagog /pe.ðaˈɣɔk/ /pə.ðəˈɣɔk/ n masc
pedagogo

pedagog social n masc
pedagogo social

pedagogia /pe.ða.ɣoˈd͡ʒi.a/ /pe.ða.ɣoˈʒi.a/ /pə.ðə.ɣoˈʒi.ə/ /pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ n fem
pedagogía

pedagogia ambiental n fem
pedagogía ambiental

pedagogia cibernètica n fem
pedagogía cibernética

pedagogia comparada n fem
pedagogía comparada

pedagogia crítica n fem
pedagogía crítica

pedagogia de la inclusió n fem
pedagogía de la inclusión

pedagogia diferencial n fem
pedagogía diferencial

pedagogia experimental n fem
pedagogía experimental

pedagogia familiar n fem
pedagogía familiar

pedagogia general n fem
pedagogía general

pedagogia gerontològica n fem
pedagogía gerontológica

pedagogia institucional n fem
pedagogía institucional

pedagogia llibertària n fem
pedagogía libertaria

pedagogia operatòria n fem
pedagogía operatoria

pedagogia prospectiva n fem
pedagogía prospectiva

pedagogia sistèmica n fem
pedagogía sistémica

pedagogia social n fem
pedagogía social

pedagogia tecnològica n fem
pedagogía tecnológica

pedagògic /pe.ðaˈɣɔ.d͡ʒik/ /pe.ðaˈɣɔ.ʒik/ /pə.ðəˈɣɔ.ʒik/ adj masc
pedagógico

pedagògicament /pe.ðaˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /pe.ðaˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /pe.ðaˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ /pə.ðəˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ /pə.ðəˌɣɔ.ʒi.kəˈment/ adv
pedagógicamente

pedal /peˈðaɫ/ /pəˈðaɫ/ n masc
pedal

pedalable /pe.ðaˈɫa.bɫe/ /pe.ðaˈɫa.βɫe/ /pe.ðaˈɫab.bɫe/ /pə.ðəˈɫa.βɫə/ /pə.ðəˈɫab.bɫə/ adj
pedaleable

pedaleig /pe.ðaˈɫet͡ʃ/ /pə.ðəˈɫət͡ʃ/ /pə.ðəˈɫɛt͡ʃ/ n masc
pedaleo

pedalejar /pe.ða.ɫeˈd͡ʒa/ /pe.ða.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ða.ɫeˈʒa/ /pə.ðə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ðə.ɫəˈʒa/ v
pedalear

pedantejar /pe.ðan.teˈd͡ʒa/ /pe.ðan.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðan.teˈʒa/ /pə.ðən.təˈd͡ʒa/ /pə.ðən.təˈʒa/ v
pedantear

pedaç /peˈðas/ n masc
parche
Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.
(informàtica) Fitxer que conté una o diverses modificacions d'un programa destinades a corregir-ne un error, a incorporar-hi funcions noves o a actualitzar-lo.

pedestal /pe.ðesˈtaɫ/ /pə.ðəsˈtaɫ/ n masc
pedestal

pediatre /pe.ðiˈa.tɾe/ n masc
pediatra

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ n fem
pediatría

pedocentrisme n masc
paidocentrismo

pedologia n fem
paidología

pedra /ˈpe.ðɾa/ n fem
piedra
Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència
(pilota valenciana) Punt assenyalat a la superfície d'un trinquet d'escala i corda, situat una mica abans de la corda i al costat de l'escala, que s'utilitza per a fer-hi botar la pilota en ferir.

pedra angular n fem
piedra angular
Part essencial.

pedra cantonera n fem
piedra angular

pedra de tall n fem
piedra labrada

pedraire /peˈðɾaj.ɾe/ /pəˈðɾaj.ɾə/ n neut
cantero

pedrejar /pe.ðɾeˈd͡ʒa/ /pe.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðɾeˈʒa/ /pə.ðɾəˈd͡ʒa/ /pə.ðɾəˈʒa/ v
dañar
(figurat, septentrional, central) Malmetre, especialment els camps i en conseqüència la salut.

pedrenyal /pe.ðɾeˈɲaɫ/ /pə.ðɾəˈɲaɫ/ n masc
pedreñal

pedrer /peˈðɾe/ /peˈðɾeɾ/ /pəˈðɾe/ n masc
molleja
Segon estómac muscular dels ocells amb funció trituradora ajudada per petites pedres que s'empassen.
pedrero
(històric) Canó d’artilleria que disparava pedres (s. XVI-XVIII).

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ n fem
cantera

pedreta /peˈðɾe.ta/ /pəˈðɾə.tə/ /pəˈðɾɛ.tə/ n fem
piedrecita

pedrís /peˈðɾis/ /pəˈðɾis/ n masc
poyo
Peça de pedra tallada, adossada a una paret i que es fa servir per seure.
alféizar
Peça de pedra plana que es posa a la part baixa d'una finestra.

pega /ˈpe.ɣa/ /ˈpe.ɣə/ /ˈpi.ɣə/ /ˈpə.ɣə/ /ˈpɛ.ɣə/ n fem
pega

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ v
pegar
Donar un cop o cops amb una certa força.
Topar un cos amb un altre.

pegat /peˈɣat/ /piˈɣat/ /pəˈɣat/ n masc
parche
Tros de roba que es cus per tapar un forat. Tros de goma que s'enganxa a un neumàtic per tapar un trencat.
Solució provisional i no gaire ben feta.
emplasto
Preparat farmacèutic d'ús tòpic.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ n masc
pez pescado
Animal vertebrat aquàtic ovípar.
pescado
Aliment basat en aquest tipus d'animal.

peix carboner n masc
carbonero

peix clavellat n masc
pez clavo

peix d'argent fals n masc
bocón

peix de fons n masc
ratón

peix globus n masc
tamboril
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Lagocephalus lagocephalus)
pez erizo
(Diodon hystrix)

peix guitarra n masc
guitarra
Peix de la família dels rinobàtids, propi de l'Atlàntic oriental i de la Mediterrània, amb forma ampla al cap i part del tronc i després estreta que recorda una guitarra (Rhinobatos rhinobatos).

peix lloro n masc
loro viejo

peix rellotge n masc
reloj mediterráneo

peix serra n masc
pejepeine

peix trípode n masc
pez trípode

peixard /pejˈʃart/ /pejˈʃaɾt/ /peˈʃaɾt/ /pəˈʃart/ adj masc
pío skewbald

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ n masc
pescadero

peixejar /pe.ʃeˈd͡ʒa/ /pej.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /pej.ʃeˈʒa/ /pə.ʃəˈd͡ʒa/ /pə.ʃəˈʒa/ v
saber a pescado
Recordar el gust de peix.
saber a pescado pasado
Tenir, el peix, gust d’estantís, poc fresc i passat.

peixet /pejˈʃet/ /peˈʃet/ /pəˈʃət/ /pəˈʃɛt/ n masc
pececillo
Peix petit.

peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ n neut
piscis

pel /peɫ/ /ˈpaɫ/ /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ contraction
por el

pel cap alt adv
como mucho

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ v
pelar

pelar-se-la /peˈɫaɾ.se.ɫa/ /pəˈɫar.sə.ɫə/ v
pelársela

pelegrí /pe.ɫeˈɣɾi/ /pə.ɫəˈɣɾi/ n masc
pelegrino
Aquell que viatja a un lloc sant de la seva religió com a mostra de fe o per a complir una promesa.
peregrino
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cetorhinus maximus)

pelfa /ˈpɛɫ.fa/ /ˈpɛɫ.fə/ /ˈpɛɫ.fɛ/ n fem
felpa

pelfar /peɫˈfa/ /peɫˈfaɾ/ /pəɫˈfa/ v
felpar

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ n masc
pelícano

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ n fem
piel
Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pell de gallina n fem
carne de gallina

pellar /peˈʎa/ /peˈʎaɾ/ /pəˈʎa/ v
encorecer

pelleringa /pe.ʎeˈɾiŋ.ɡa/ /pə.ʎəˈɾiŋ.ɡə/ n fem
pellejo
Pell que penja, pell sobrera.

pellingo n masc
harapo

pellingoy n masc
harapo

pellissa /peˈʎi.sa/ /pəˈʎi.sə/ n fem
zamarra

pellobrir-se /ˌpeʎ.oˈbɾiɾ.se/ /ˌpeʎ.oˈbɾiɾ.sə/ /ˌpeʎ.u.bɾirˈsə/ /ˌpeʎ.uˈβɾir.sə/ v
abrirse

pellofa /peˈʎɔ.fa/ /peˈʎɔ.fɔ/ n fem
vaina piel
Coberta no comestible d'alguns fruits o llavors.

pelltrencar-se /ˌpeʎ.tɾeŋˈkaɾ.se/ /ˌpeʎ.tɾəŋ.kərˈsə/ /ˌpeʎ.tɾəŋˈkar.sə/ /ˌpeʎ.tɾəŋˈkaɾ.sə/ v
excoriarse

peloponesi /pe.ɫo.poˈnɛ.zi/ /pə.ɫo.poˈnɛ.zi/ /pə.ɫu.puˈnɛ.zi/ adj masc
peloponesio
Relatiu o pertanyent a Peloponès.

peloponesi /pe.ɫo.poˈnɛ.zi/ /pə.ɫo.poˈnɛ.zi/ /pə.ɫu.puˈnɛ.zi/ n masc
peloponesio
Persona que habita o és originària de Peloponès.

pels /peɫs/ contraction
por los

peltre /ˈpɛɫ.tɾe/ /ˈpɛɫ.tɾə/ n masc
peltre

peluda imperial n fem
peluda

peluix /peˈɫujʃ/ /pəˈɫuʃ/ n masc
peluche
Nino de pelfa.

pelut /peˈɫut/ /pəˈɫut/ adj
peludo
Amb molt de pèl.
peliagudo
Amb complicacions, difícil.

pel·lagra /peɫˈɫa.ɣɾa/ /peˈɫa.ɣɾa/ /pəɫˈɫa.ɣɾə/ /pəˈɫa.ɣɾə/ n fem
pelagra

pel·li /ˈpe.ɫi/ /ˈpeɫ.ɫi/ /ˈpəɫ.ɫi/ /ˈpɛ.ɫi/ /ˈpɛɫ.ɫi/ n fem
peli

pel·licular /pe.ɫi.kuˈɫa/ /pe.ɫi.kuˈɫaɾ/ /peɫ.ɫi.kuˈɫa/ /peɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ /pə.ɫi.kuˈɫa/ /pə.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫa/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ adj
pelicular
Corresponent o pertanyent a la pel·lícula.

pel·licular /pe.ɫi.kuˈɫa/ /pe.ɫi.kuˈɫaɾ/ /peɫ.ɫi.kuˈɫa/ /peɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ /pə.ɫi.kuˈɫa/ /pə.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫa/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ v
pelicular
(agricultura) Aplicar una cap fina a les llavors, una pel·liculació.

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ n fem
película
Membrana molt prima.
Cinta de material plàstic transparent per a ús fotogràfic o cinematogràfic.
Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

pena /ˈpe.na/ /ˈpə.nə/ /ˈpɛ.nə/ n fem
pena
Sentiment desagradable de mancança, patiment interior.
Càstig judicial.
Part superior de l’antena d’una vela llatina.

penal /peˈnaɫ/ /pəˈnaɫ/ n masc
penalti
(esports de pilota) Penalització imposada a l'equip defensor per determinades faltes que consisteix en un llançament d'un jugador de l'equip atacant en direcció a la porteria contrària, defensada només pel porter.
penalti córner
(hoquei sobre herba) Penalització imposada a l'equip defensor que consisteix en una passada d'un jugador de l'equip atacant situat en el punt de penal cap a un company d'equip situat fora de l'àrea, que controla la pilota perquè un altre company intenti marcar un gol.

penalització d'un punt n fem
penalización de un punto

penalitzar /pe.na.ɫiˈd͡za/ /pe.na.ɫiˈza/ /pe.na.ɫiˈzaɾ/ /pə.nə.ɫiˈd͡za/ v
penalizar
(esports) Imposar una penalització que comporta un desavantatge per haver comès una falta reglamentària.

penar /peˈna/ /peˈnaɾ/ /pəˈna/ v
penar

penca /ˈpeŋ.ka/ /ˈpɛŋ.kə/ n fem
penca témpano
Fulla de cansalada.
casco
Tros llarg de ceba, pebrot, etc., panna.
penca
El tros de sola o baqueta amb que assotaven als delinqüents.

pencar /peŋˈka/ /peŋˈkaɾ/ /pəŋˈka/ v
apencar
(col·loquial) Esforçar-se a anar ràpid, escarrassar-se en una feina.

pendent /penˈden/ /penˈdent/ /pənˈden/ /pənˈdent/ adj
pendiente

pendolar /pen.doˈɫa/ /pen.doˈɫaɾ/ /pən.doˈɫa/ /pən.duˈɫa/ v
pendular

pendular /pen.duˈɫa/ /pen.duˈɫaɾ/ /pen.duˈɫaɾ/ /pən.duˈɫa/ /pən.duˈɫar/ adj
pendular

penediment /pe.ne.ðiˈmen/ /pe.ne.ðiˈment/ /pə.nə.ðiˈmen/ /pə.nə.ðiˈment/ n masc
arrepentimiento

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ v
lamentar

penegal /pe.neˈɣaɫ/ /pə.nəˈɣaɫ/ n masc
gallineta

penell /peˈneʎ/ n masc
veleta

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ n masc
sabañón

penetracions successives n fem
penetraciones sucesivas

penetració /pe.ne.tɾa.siˈo/ /pə.nə.tɾə.siˈo/ n fem
penetración
(voleibol) Acció de joc d'un saguer consistent a desplaçar-se momentàniament a la zona d'atac per fer de col·locador, de manera que tots els davanters puguin fer d'atacants.

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ v
penetrar

pengim-penjam adv
cansinamente

penic /peˈnik/ /pəˈnik/ n masc
penique

penicil·lina /pe.ni.siɫˈɫi.na/ /pe.ni.siˈɫi.na/ /pə.ni.siɫˈɫi.nə/ /pə.ni.siˈɫi.nə/ n fem
penicilina

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ n masc
pene

penitenciar /pe.ni.ten.siˈa/ /pe.ni.ten.siˈaɾ/ /pə.ni.tən.siˈa/ v
penitenciar

penja-robes /ˌpeɲ.d͡ʒaˈrɔ.bes/ n masc
colgador
Estri per tenir la roba penjada.

penjadissa /peɲ.d͡ʒaˈði.sa/ /pəɲ.ʒəˈði.sə/ n masc
gran colgamiento

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ v
colgar
Disposar una cosa de manera que estigui agafada només per dalt i el seu pes no reposi en lloc.
Estrangular algun animal o persona deixant el seu cos suspès d'una corda agafada al voltant del coll.
Posar una cosa en un lloc que per la seva alçada és de difícil o impossible accés.
cargar
(informàtica) Transferir dades o fitxers d'un dispositiu perifèric a un de central, especialment d'un ordinador personal a un servidor d'Internet.

penjar la pilota v
colgar el balón

penjoll /peɲˈd͡ʒɔʎ/ /pəɲˈʒɔj/ /pəɲˈʒɔʎ/ n masc
colgante

pennsilvanià /pen.siɫ.va.niˈa/ /pen.siɫ.βa.niˈa/ /pən.siɫ.və.niˈa/ /pən.siɫ.βə.niˈa/ adj masc
pensilvano
Relatiu o pertanyent a Pennsilvània.

pennsilvanià /pen.siɫ.va.niˈa/ /pen.siɫ.βa.niˈa/ /pən.siɫ.və.niˈa/ /pən.siɫ.βə.niˈa/ n masc
pensilvano
Persona que habita o és originària de Pennsilvània.

penol /peˈnɔɫ/ /pəˈnɔɫ/ n masc
penol

penosament /peˌno.zaˈmen/ /peˌno.zaˈment/ /pəˌno.zəˈmen/ /pəˌno.zəˈment/ adv
penosamente

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ n masc
pensamiento

pensament convergent n masc
pensamiento convergente

pensament crític n masc
pensamiento crítico

pensament divergent n masc
pensamiento divergente

pensament màgic n masc
pensamiento mágico

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ v
pensar

pensar-s'hi /penˈsaɾ.si/ /pənˈsar.si/ v
pensárselo

pensionar /pen.si.oˈna/ /pen.si.oˈnaɾ/ /pən.si.oˈna/ /pən.si.uˈna/ v
pensionar

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ n fem
pensión hostal
Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentaedre /pen.taˈe.ðɾe/ /pən.təˈɛ.ðɾə/ n masc
pentaedro

pentagrama /pen.taˈɣɾa.ma/ /pən.təˈɣɾa.mə/ n fem
pentagrama

pentasíl·lab /pen.taˈsi.ɫap/ /pen.taˈsiɫ.ɫap/ /pən.təˈsi.ɫəp/ /pən.təˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
pentasílabo
Que té cinc síl·labes.

pentasíl·lab /pen.taˈsi.ɫap/ /pen.taˈsiɫ.ɫap/ /pən.təˈsi.ɫəp/ /pən.təˈsiɫ.ɫəp/ n masc
pentasílabo
Mot que té cinc síl·labes.
Vers que de mètrica té cinc síl·labes.

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ v
peinar peinarse
Posar en ordre els cabells amb una pinta.
cepillar
(tennis de taula) Fregar suaument la pilota amb la pala per imprimir-li un efecte determinat.

pentinar la bola v
dar un gorrazo

pentinar la pilota v
peinar la pelota

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ n masc
acantilado

penyora /peˈɲo.ɾa/ /pəˈɲo.ɾə/ n fem
prenda
Allò que es dóna per seguretat d'algun deute o contracte.
Qualsevol cosa no material que serveix per seguretat i fermesa d'alguna cosa.
En alguns jocs, cosa que cal pagar o obligació contreta per culpa d'una mala jugada o situació similar.

penyorar /pe.ɲoˈɾa/ /pe.ɲoˈɾaɾ/ /pə.ɲoˈɾa/ /pə.ɲuˈɾa/ v
multar

península /peˈnin.su.ɫa/ n fem
península

penó /peˈno/ /pəˈno/ n masc
penol
La punta dels pals de les antenes d'una embarcació.
pendón
Bandera llarga amb mànec gruixut i llarg que se duu en les processons.
Home o dona alts.

penúria /peˈnu.ɾi.a/ /pəˈnu.ɾi.ə/ n fem
penuria

peonar /pe.oˈna/ /pe.oˈnaɾ/ /pə.oˈna/ /pə.uˈna/ v
apeonar

pequinès /pe.kiˈnes/ /pə.kiˈnəs/ /pə.kiˈnɛs/ adj masc
pequinés
Relatiu o pertanyent a Pequín.

pequinès /pe.kiˈnes/ /pə.kiˈnəs/ /pə.kiˈnɛs/ n masc
pequinés
Persona que habita o és originària de Pequín.
Raça de gos petit, de musell curt i ample originari de la Xina.

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ preposition
por

per a /pe.ɾa/ /pə.ɾə/ preposition
para

per casualitat /peɾ adv
por casualidad

per duplicat adv
por duplicado

per endavant adv
por adelantado

per exemple adv
por ejemplo

per molts anys Interjection
feliz cumpleaños
Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què adv
por qué

per si de cas adv
por si acaso

per tant adv
por tanto

per torns adv
por turnos

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ n fem
pera

peraltar /pe.ɾaɫˈta/ /pe.ɾaɫˈtaɾ/ /pə.ɾəɫˈta/ v
peraltar
Fer la corba d’un arc, d’una volta, més alta que el semicercle.
Inclinar la part exterior d’un revolt per tal de disminuir la força centrífuga sobre els vehicles.

perbullir /per.βuˈʎi/ /peɾ.buˈʎiɾ/ /peɾ.βuˈʎi/ /pər.buˈʎi/ v
recocer

perca /ˈpeɾ.ka/ /ˈpɛr.kə/ n fem
perca

perca americana n fem
perca americana

percaçar /per.kaˈsa/ /peɾ.kaˈsa/ /peɾ.kaˈsaɾ/ /pər.kəˈsa/ v
perseguir

percebe /peɾˈse.be/ /pərˈse.βə/ /pərˈsɛ.βə/ n masc
percebe

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ v
percibir
Copsar per mitjà dels sentits.
Rebre els diners que pertoquen.

percentatge /peɾ.senˈta.d͡ʒe/ /pər.sənˈta.d͡ʒə/ n masc
porcentaje

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ n fem
percepción

perceptiblement /per.sepˌtib.bɫeˈmen/ /peɾ.sepˌti.bɫeˈment/ /peɾ.sepˌti.βɫeˈmen/ /pər.səpˌti.βɫəˈmen/ /pər.səpˌtib.bɫəˈmen/ /pəɾ.səpˌtib.bɫəˈment/ adv
perceptiblemente

percolar /per.koˈɫa/ /peɾ.koˈɫa/ /peɾ.koˈɫaɾ/ /pər.kuˈɫa/ /pəɾ.koˈɫa/ v
percolar

percudir /per.kuˈði/ /peɾ.kuˈði/ /peɾ.kuˈðiɾ/ /pər.kuˈði/ v
percutir

percussiu /peɾ.kuˈsiw/ /pər.kuˈsiw/ adj masc
percutivo

perdedor /per.ðeˈðo/ /peɾ.ðeˈðoɾ/ /pər.dəˈðo/ adj masc
perdedor
Que perd o ha perdut alguna cosa.

perdedor /per.ðeˈðo/ /peɾ.ðeˈðoɾ/ /pər.dəˈðo/ n masc
perdedor
Persona que perd o ha perdut alguna cosa.

perdigot /peɾ.ðiˈɣɔt/ /pər.diˈɣɔt/ n masc
garbón

perdiu /peɾˈðiw/ n fem
perdiz

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ v
perdonar disculpar
Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdre /ˈpɛ.ðɾe/ /ˈpɛɾ.ðɾe/ v
perder
No saber on es troba una cosa pròpia. No trobar alguna cosa que es tenia o que estava a la vista. Extraviar.
En un joc, aposta, competició o batalla, treure menys puntuació que un altre, fracassar, o no guanyar.
Ocasionar dany o ruïna, espiritual o temporal.
Sentir algun dany o detriment, o no experimentar la utilitat o conveniència que podia esperar-se.
Decaure algú del concepte o estimació en què era tingut, com per exemple, perdre molt amb el seu cap un empleat.
Destruir, desaprofitar, fer malbé.
(esports de pilota) Deixar de tenir, un jugador o un equip, la pilota, la bola o el disc controlats.
hechuras manus perder
Mancar d'algun subjecte amb qui abans es tenia tracte, amistat, etc. o de les seves conveniències, utilitat, etc., com per exemple, perdre un bon amic, els seus bons consells, etc.
vaciar
Anar faltant el color o llustre que alguna cosa tenia.
ceder encanarse perder
Faltar a l'obligació d'allò que significa, o fer el contrari; per exemple, perdre el respecte (ser irrespectuós), perdre la cortesia (ser groller), etc.

perdre la xaveta v
perder la chaveta

perdre temps v
perder tiempo

perdudament /perˌðu.ðaˈmen/ /peɾˌðu.ðaˈmen/ /peɾˌðu.ðaˈment/ /pərˌdu.ðəˈmen/ /pərˌðu.ðəˈmen/ /pəɾˌðu.ðəˈment/ adv
perdidamente

perdulari /peɾ.ðuˈɫa.ɾi/ /pər.duˈɫa.ɾi/ n masc
perdulario

perdurar /per.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾaɾ/ /pər.duˈɾa/ v
perdurar

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ Interjection
perdón
Fórmula de cortesia per a demanar disculpes.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ n masc
perdón
Acció i efecte de perdonar.

peregrinar /pe.ɾe.ɣɾiˈna/ /pe.ɾe.ɣɾiˈnaɾ/ /pə.ɾə.ɣɾiˈna/ v
peregrinar
Anar d'un lloc a un altre per terres estranyes.
Anar a visitar llocs sagrats.

peregrí /pe.ɾeˈɣɾi/ /pə.ɾəˈɣɾi/ adj masc
peregrino
Que se'n troben pocs com ell.

peremptori /pe.ɾemˈtɔ.ɾi/ /pə.ɾəmˈtɔ.ɾi/ adj masc
perentorio

peremptòriament adv
perentoriamente

perennifoli /peˌɾen.niˈfɔ.ɫi/ /pəˌɾɛn.niˈfɔ.ɫi/ adj masc
perennifolio

perepunyetes /ˌpe.ɾe.puˈɲe.tes/ /ˌpe.ɾə.puˈɲə.təs/ /ˌpe.ɾə.puˈɲɛ.təs/ adj
tiquismiquis

peresa /peˈɾe.za/ /pəˈɾə.zə/ /pəˈɾɛ.zə/ n fem
pereza
Mandra.
Pecat capital d'accídia, consistent a no fer el suficient en la vida quotidiana, deixar les pròpies obligacions en la laxitud i no complir el deure.

peresosament /pe.ɾeˌzo.zaˈmen/ /pe.ɾeˌzo.zaˈment/ /pə.ɾəˌzo.zəˈmen/ /pə.ɾəˌzo.zəˈment/ adv
perezosamente

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ v
perfeccionar

perfeccionisme /peɾ.fek.si.oˈniz.me/ /pər.fək.si.uˈniz.mə/ /pəɾ.fək.si.oˈniz.mə/ n masc
perfeccionismo

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ n fem
perfección

perfectament /perˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈment/ /pərˌfek.təˈmen/ /pərˌfɛk.təˈmen/ /pəɾˌfɛk.təˈment/ adv
perfectamente

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ adj masc
perfecto
Sense cap defecte o mancança.
Que ha assolit el grau màxim d'excel·lència o virtut.

perfer /perˈfe/ /peɾˈfe/ /peɾˈfeɾ/ /pərˈfe/ v
acabar

perfet /peɾˈfet/ /pərˈfet/ n masc
perfecto

perfil /peɾˈfiɫ/ /pərˈfiɫ/ n masc
perfil

perfil professional n masc
perfil profesional

perfilar /per.fiˈɫa/ /peɾ.fiˈɫa/ /peɾ.fiˈɫaɾ/ v
perfilar

perforar /per.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾaɾ/ /pər.fuˈɾa/ /pəɾ.foˈɾa/ v
perforar

perfum /peɾˈfum/ n masc
perfume

perfumar /per.fuˈma/ /peɾ.fuˈma/ /peɾ.fuˈmaɾ/ /pər.fuˈma/ v
perfumar

perfusió /peɾ.fu.ziˈo/ /pər.fu.ziˈo/ n fem
perfusión

pergamí /pər.ɡəˈmi/ n masc
pergamino

pergelisòl /peɾ.d͡ʒe.ɫiˈsɔɫ/ /pər.ʒə.ɫiˈsɔɫ/ n masc
pergelisol

pergirar /per.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾaɾ/ /pər.ʒiˈɾa/ v
revolver

perible /peˈɾi.bɫe/ /peˈɾi.βɫe/ /peˈɾib.bɫe/ /pəˈɾi.βɫə/ /pəˈɾib.bɫə/ adj
perecedero

pericardi /pe.ɾiˈkaɾ.ði/ /pə.ɾiˈkar.di/ n masc
pericardio

pericarditis /pe.ɾi.kaɾˈði.tis/ /pə.ɾi.kərˈdi.tis/ n fem
pericarditis

pericó /pe.ɾiˈko/ /pə.ɾiˈko/ n masc
pericón

peridural /pe.ɾi.ðuˈɾaɫ/ /pə.ɾi.ðuˈɾaɫ/ adj
epidural

perifrasar /pe.ɾi.fɾaˈza/ /pe.ɾi.fɾaˈzaɾ/ /pə.ɾi.fɾəˈza/ v
perifrasear

perifràstic /pe.ɾiˈfɾas.tik/ /pə.ɾiˈfɾas.tik/ adj masc
perifrástico

perifràsticament /pe.ɾiˌfɾas.ti.kaˈmen/ /pe.ɾiˌfɾas.ti.kaˈment/ /pə.ɾiˌfɾas.ti.kəˈmen/ /pə.ɾiˌfɾas.ti.kəˈment/ adv
perifrásticamente

perifèric /pe.ɾiˈfɛ.ɾik/ /pə.ɾiˈfɛ.ɾik/ adj masc
periférico
Situat en la perifèria o a en els límits d'un territori.

perill /peˈɾiʎ/ n masc
peligro

perillar /pa.ɾiˈʎaɾ/ /pe.ɾiˈʎa/ /pe.ɾiˈʎaɾ/ /pə.ɾiˈʎa/ /pə.ɾiˈʎa/ v
peligrar

perillosament /pe.ɾiˌʎo.zaˈmen/ /pe.ɾiˌʎo.zaˈment/ /pə.ɾiˌʎo.zəˈmen/ /pə.ɾiˌʎo.zəˈment/ adv
peligrosamente

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ adj masc
peligroso

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
periodismo

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ n neut
periodista

perioditzar /pe.ɾi.o.ðiˈd͡za/ /pe.ɾi.o.ðiˈza/ /pe.ɾi.o.ðiˈzaɾ/ /pə.ɾi.o.ðiˈd͡za/ /pə.ɾi.u.ðiˈd͡za/ v
periodizar

periodístic /pe.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.uˈðis.tik/ adj masc
periodístico

periodísticament /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈmen/ /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈment/ /pə.ɾi.oˌðis.ti.kəˈment/ /pə.ɾi.uˌðis.ti.kəˈmen/ adv
periodísticamente

peripatètic /pe.ɾi.paˈtɛ.tik/ /pə.ɾi.pəˈtɛ.tik/ adj masc
peripatético

peripècia /pe.ɾiˈpɛ.si.a/ n fem
peripecia

peristàltic /pe.ɾisˈtaɫ.tik/ /pə.ɾisˈtaɫ.tik/ adj masc
peristáltico
Referent al moviment rítmic de contracció o compressió i relaxació del tub digestiu.

perit /peˈɾit/ /pəˈɾit/ n masc
perito

peritar /pe.ɾiˈta/ /pe.ɾiˈtaɾ/ /pə.ɾiˈta/ v
peritar

peritatge /pe.ɾiˈta.d͡ʒe/ /pə.ɾiˈta.d͡ʒə/ n masc
peritaje

peritoneal /pe.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.tu.neˈaɫ/ adj
peritoneal

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ adj masc
periódico
Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ n masc
periódico
Publicació de gran abast amb noticies que genera nova edició de forma freqüent i periòdica (un diari cada dia, un setmanari cada setmana). La informació acostuma a ser de tipus generalista.

perjudicar /per.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /pər.ʒu.ðiˈka/ v
perjudicar

perjudici /peɾ.d͡ʒuˈði.si/ /pər.ʒuˈði.si/ n masc
perjuicio

perjudicial /peɾ.d͡ʒu.ði.siˈaɫ/ /pər.ʒu.ði.siˈaɫ/ adj
perjudicial

perjudicialment /per.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /peɾ.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /peɾ.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈment/ /pər.ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /pəɾ.ʒu.ði.siˌaɫˈment/ adv
perjudicialmente

perjurar /per.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾaɾ/ /pər.ʒuˈɾa/ v
perjurar
Jurar fals, ser perjur.
Jurar molt o per vici o per afegir força a un jurament.

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ n masc
perjurio

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ n fem
perla
Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.
(figuradament) De gran qualitat, destacat en el seu gènere.

perlejar /per.ɫeˈʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫəˈʒa/ /pəɾ.ɫəˈd͡ʒa/ v
perlar

permagel /ˌper.maˈʒɛɫ/ /ˌper.məˈʒɛɫ/ /ˌpeɾ.maˈd͡ʒɛɫ/ n masc
permafrost

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ adj
permanente

permanentment /per.maˌnemˈmen/ /peɾ.maˌnemˈmen/ /peɾ.maˌnemˈment/ /pər.məˌnemˈmen/ /pəɾ.məˌnemˈment/ adv
permanentemente

permeabilitzar /per.me.a.βi.ɫiˈd͡za/ /peɾ.me.a.bi.ɫiˈzaɾ/ /peɾ.me.a.βi.ɫiˈza/ /pər.me.ə.βi.ɫiˈd͡za/ v
permeabilizar

permeable /per.meˈab.bɫe/ /peɾ.meˈa.bɫe/ /peɾ.meˈa.βɫe/ /pər.meˈa.βɫə/ /pər.meˈab.bɫə/ /pəɾ.meˈab.bɫə/ adj
permeable

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ v
permitir

permissivament /per.mi.si.βaˈmen/ /peɾ.mi.si.vaˈment/ /peɾ.mi.si.βaˈmen/ /pər.mi.si.vəˈmen/ /pəɾ.mi.si.vəˈment/ adv
permisivamente

permissivitat /per.mi.si.βiˈtat/ /peɾ.mi.si.viˈtat/ /peɾ.mi.si.βiˈtat/ /pəɾ.mi.si.viˈtat/ n fem
permisividad

permutació n fem
cambio de puesto específico

permutar /per.muˈta/ /peɾ.muˈta/ /peɾ.muˈtaɾ/ /pər.muˈta/ v
permutar
Intercanviar de lloc dues coses.

permòdol /peɾˈmɔ.ðoɫ/ /pərˈmɔ.ðuɫ/ /pəɾˈmɔ.ðoɫ/ n masc
palomilla
Peça composta de tres fustes col·locades en triangle per a sostenir prestatges.
can cartela
Peça de ferro que surt de la paret sobre la què se sostenen els balcons.
estafermo
Aturat, inactiu, estaquirot.

pern /ˈpɛrn/ n masc
perno eje pezonera
Clau rodó i de gran cabota quasi rodona.
perno eje
Clavilla de ferro.
eje empernar
Instrument de ferro amb què es tanquen i obren portes, finestres, etc.
eje perno
Espècie de mig golfo o clau ganxut sense punta que usen els fusters per posar i treure fàcilment les portes.

pernejar /per.neˈʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /pər.nəˈʒa/ /pəɾ.nəˈd͡ʒa/ v
pernear

perniciosament /per.ni.siˌo.zaˈmen/ /peɾ.ni.siˌo.zaˈmen/ /peɾ.ni.siˌo.zaˈment/ /pər.ni.siˌo.zəˈmen/ /pəɾ.ni.siˌo.zəˈment/ adv
perniciosamente

pernil /pərˈniɫ/ n masc
jamón
(aliments) Embotit format amb la carn del porc.

pernil dolç n masc
jamón de York

pernoctació n fem
pernoctación

pernoctar /per.nokˈta/ /peɾ.nokˈta/ /peɾ.nokˈtaɾ/ /pər.nukˈta/ /pəɾ.nokˈta/ v
pernoctar

perol /peˈɾɔɫ/ /pəˈɾɔɫ/ n masc
perol

peroné /pe.ɾoˈne/ /pə.ɾoˈne/ /pə.ɾuˈne/ n masc
peroné

perorar /pe.ɾoˈɾa/ /pe.ɾoˈɾaɾ/ /pə.ɾoˈɾa/ /pə.ɾuˈɾa/ v
perorar
Fer un discurs llarg i inoportú.

peroxidar /pe.ɾok.siˈða/ /pe.ɾok.siˈðaɾ/ /pə.ɾok.siˈða/ /pə.ɾuk.siˈða/ v
peroxidar

perpal /peɾˈpaɫ/ /pərˈpaɫ/ n masc
alzaprima

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ adj
perpendicular

perpendicularment /per.pen.di.kuˌɫarˈmen/ /peɾ.pen.di.kuˌɫaɾˈmen/ /peɾ.pen.di.kuˌɫaɾˈment/ /pər.pən.di.kuˌɫarˈmen/ /pəɾ.pən.di.kuˌɫaɾˈment/ adv
perpendicularmente

perpetrar /per.peˈtɾa/ /peɾ.peˈtɾa/ /peɾ.peˈtɾaɾ/ /pər.pəˈtɾa/ v
perpetrar

perpetuar /per.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈaɾ/ /pər.pə.tuˈa/ v
perpetuar

perpinyanès /peɾ.pi.ɲaˈnes/ /pər.pi.ɲəˈnɛs/ /pəɾ.pi.ɲəˈnəs/ adj masc
perpiñanés
Relatiu o pertanyent a Perpinyà.

perpinyanès /peɾ.pi.ɲaˈnes/ /pər.pi.ɲəˈnɛs/ /pəɾ.pi.ɲəˈnəs/ n masc
perpiñanés
Persona que habita o és originària de Perpinyà.

perpunt /perˈpun/ /peɾˈpun/ /peɾˈpunt/ /pərˈpun/ /pəɾˈpunt/ n masc
perpunte

perquirir /per.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾiɾ/ /pər.kiˈɾi/ v
perquirir
Escorcollar, especialment per diligència judicial.

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ conjunction
porque
Nexe causal.
para que
Nexe final.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ n fem
peluca

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ adj
persa
Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ n neut
persa
Natural de Pèrsia.
(només singular) Idioma de Pèrsia.

persecució /peɾ.se.ku.siˈo/ /pər.sə.ku.siˈo/ n fem
persecución

perseguir /pal.siˈɣi/ /per.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣiɾ/ /pər.səˈɣi/ /pəɾ.səˈɣi/ v
perseguir
Seguir una persona, animal o objecte que s'està escapant amb intenció d'atrapar-lo.
Anar a darrere d'algú o buscar-lo per tot arreu amb l'objectiu de fer-li algun mal o d'aconseguir alguna cosa a canvi.
Intentar aconseguir un objectiu a través del treball assidu.
Procedir, la justícia, contra un delicte o una persona.

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ v
perseverar

persiana /peɾ.siˈa.na/ /pər.siˈa.nə/ n fem
persiana

persignar /per.siŋˈna/ /peɾ.siɡˈna/ /peɾ.siɡˈnaɾ/ /pər.siŋˈna/ v
persignarse

persistentment /per.sisˌtemˈmen/ /peɾ.sisˌtemˈmen/ /peɾ.sisˌtemˈment/ /pər.sisˌtemˈmen/ /pəɾ.sisˌtemˈment/ adv
persistentemente

persistir /pal.sisˈti/ /per.sisˈti/ /peɾ.sisˈti/ /peɾ.sisˈtiɾ/ /pər.sisˈti/ /pəɾ.sisˈti/ v
persistir

persistència /peɾ.sisˈtɛn.si.a/ n fem
persistencia

persona /peɾˈso.na/ n fem
persona

persona jurídica n fem
persona jurídica

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ adj
personal
Relatiu o pertanyent a la persona.

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ n masc
personal
Treballadors en un local, una empresa.

personalitat n fem
personalidad
Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.
Caracterització d'una persona.

personalització n fem
personalización

personalitzar /per.so.na.ɫiˈd͡za/ /peɾ.so.na.ɫiˈza/ /peɾ.so.na.ɫiˈzaɾ/ /pər.su.nə.ɫiˈd͡za/ /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za/ v
personalizar

personalment /per.soˌnaɫˈmen/ /peɾ.soˌnaɫˈmen/ /peɾ.soˌnaɫˈment/ /pər.suˌnaɫˈmen/ /pəɾ.soˌnaɫˈment/ adv
personalmente

personar-se /peɾ.soˈnaɾ.se/ /pər.su.nərˈsə/ /pəɾ.soˈnaɾ.sə/ v
personarse

personatge /peɾ.soˈna.d͡ʒe/ /pər.suˈna.d͡ʒə/ /pəɾ.soˈna.d͡ʒə/ n masc
personaje
Persona ideada en una obra de ficció, còmics, literària, cinema, teatre, etc.

personatge jugador n masc
personaje jugador

personatge no jugador n masc
personaje no jugador

personificació /peɾ.so.ni.fi.ka.siˈo/ /pər.su.ni.fi.kə.siˈo/ /pəɾ.so.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
personificación

personificar /pal.su.ni.fiˈka/ /per.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈkaɾ/ /pər.su.ni.fiˈka/ /pəɾ.so.ni.fiˈka/ v
personificar

perspectiva de gènere n fem
perspectiva de género

perspicaçment /pers.piˌkazˈmen/ /peɾs.piˌkazˈmen/ /peɾs.piˌkazˈment/ /pərs.piˌkazˈmen/ /pəɾs.piˌkazˈment/ adv
perspicazmente

perspicu /peɾsˈpi.ku/ /pərsˈpi.ku/ adj masc
perspicuo

persuadir /per.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈðiɾ/ /pər.su.əˈði/ v
persuadir

pertanyent /per.taˈɲen/ /peɾ.taˈɲen/ /peɾ.taˈɲent/ /pər.təˈɲen/ /pəɾ.təˈɲent/ adj
perteneciente

pertocar /per.toˈka/ /peɾ.toˈka/ /peɾ.toˈkaɾ/ /pər.tuˈka/ /pəɾ.toˈka/ v
corresponder
En un repartiment, tenir dret sobre la part assignada.

pertorbar /per.torˈβa/ /peɾ.toɾˈbaɾ/ /peɾ.toɾˈβa/ /pər.turˈba/ /pəɾ.toɾˈba/ v
perturbar

pertot /peɾˈtot/ /pərˈtot/ adv
en todas partes

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ v
pertenecer
Ésser alguna cosa propietat d'algú.
Correspondre al càrrec o l'obligació d'algú.

peruà /pə.ɾuˈa/ adj masc
peruano
Relatiu o pertanyent al Perú o la seva llengua.

peruà /pə.ɾuˈa/ n masc
peruano
Persona que habita o és originària del Perú.

pervenir /per.βeˈni/ /peɾ.veˈniɾ/ /peɾ.βeˈni/ /pər.bəˈni/ /pəɾ.vəˈni/ v
alcanzar

pervers /perˈβɛrs/ /peɾˈvɛɾs/ /peɾˈβɛɾs/ /pərˈbɛrs/ /pəɾˈvɛɾs/ adj masc
perverso

pervertir /per.βerˈti/ /peɾ.veɾˈtiɾ/ /peɾ.βeɾˈti/ /pər.bərˈti/ /pəɾ.vəɾˈti/ v
pervertir

perviure /perˈβiw.ɾe/ /peɾˈviw.ɾe/ /peɾˈβiw.ɾe/ /pərˈbiw.ɾə/ /pəɾˈviw.ɾə/ v
pervivir

perxa /ˈpɛr.t͡ʃa/ /ˈpɛr.ʃə/ /ˈpɛɾ.t͡ʃa/ /ˈpɛɾ.t͡ʃɛ/ n fem
pértiga
Barra llarga i flexible que els atletes porten a la mà per donar-se impuls en saltar cap amunt.

perxar /perˈt͡ʃa/ /peɾˈt͡ʃa/ /peɾˈt͡ʃaɾ/ /pərˈʃa/ v
perchar

perxejar /per.t͡ʃeˈʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ʃəˈʒa/ /pəɾ.ʃəˈd͡ʒa/ v
varear

perxell /peɾˈt͡ʃeʎ/ /pərˈʃeʎ/ n masc
tutor

perxeró /peɾ.t͡ʃeˈɾo/ /pər.ʃəˈɾo/ n masc
percherón

perífrasi /peˈɾi.fɾa.zi/ /pəˈɾi.fɾə.zi/ n fem
peífrasis

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ n masc
perímetro

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ n masc
período periodo
Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

període d'adaptació n masc
periodo de adaptación

període de 24 segons n masc
periodo de 24 segundos

període de descans n masc
periodo de descanso

període de servei n masc
periodo de servicio

però /peˈɾɔ/ /ˈpɾɔ/ conjunction
pero

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ n masc
peso
(no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.
lastre
(beisbol) Peça en forma de rosca acoblada al bat durant els exercicis d'escalfament, que s'utilitza per a fer-lo més pesant.

pesainfants /ˌpe.za.iɱˈfans/ /ˌpe.zə.iɱˈfans/ n masc
pesabebés

pesant /peˈzan/ /peˈzant/ /pəˈzan/ adj
pesado
De molt pes

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ n masc
pesar
Sentiment de disgust i penediment.

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ v
pesar
(transitiu) Mesurar el pes.

pesar figues v
dar cabezadas

pesarós /pe.zaˈɾos/ /pə.zəˈɾos/ adj masc
pesaroso

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ adj masc
pesado

pesca /ˈpejʃ.ka/ /ˈpes.ka/ /ˈpəs.kə/ /ˈpɛs.kə/ n fem
pesca

pescaclics /ˌpes.kaˈkɫiks/ /ˌpəs.kəˈkɫiks/ /ˌpɛs.kəˈkɫiks/ n masc
cebo de clics

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ adj masc
pescador
Relatiu a la pesca.

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ n masc
pescador
Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ v
pescar
Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.
Contreure una malaltia.
Aconseguir hàbilment allò que es pretenia.
Copsar, entendre amb perspicàcia.
Atrapar, sorprendre algú quan no s’ho esperava.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ n masc
belén pesebre

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ n fem
peseta
Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessic /peˈsik/ /pəˈsik/ n masc
pellizco
Premuda de la pell feta amb dos dits, especialment el polze i l’índex.
Senyal que es deixa en la pell quan es prem amb dos dits.
Quantitat petita que es pren amb la punta dels dits.

pessigar /pa.siˈɡa/ /pe.siˈɣa/ /pe.siˈɣaɾ/ /pə.siˈɣa/ /pə.siˈɣa/ v
pellizcar
Estrènyer la pell amb dos dits.
Prendre una petita quantitat, una part, amb dos dits.
picar
Un animal petit, picar, mossegar, punxar.

pessigollejar /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒa/ /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /pe.si.ɣo.ʎeˈʒa/ /pə.si.ɣo.ʎəˈd͡ʒa/ /pə.si.ɣu.ʎəˈʒa/ v
cosquillear

pessigolles /pe.siˈɣɔ.ʎes/ /pə.siˈɣɔ.jəs/ /pə.siˈɣɔ.ʎəs/ n fem
cosquillas

pessimisme /pe.siˈmiz.me/ /pə.siˈmiz.mə/ n masc
pesimismo

pessimista /pe.siˈmis.ta/ /pe.siˈmis.te/ /pə.siˈmis.tə/ adj
pesimista
Que tot ho veu negativament, que no té gaire esperança.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ n fem
peste plaga

pestanya /pesˈta.ɲa/ n fem
pestaña abéñula
Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pestanyejar /pes.ta.ɲeˈd͡ʒa/ /pes.ta.ɲeˈd͡ʒaɾ/ /pes.ta.ɲeˈʒa/ /pəs.tə.ɲəˈd͡ʒa/ /pəs.tə.ɲəˈʒa/ v
pestañear

pestell /pesˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ n masc
pestillo

pesto /ˈpes.to/ n masc
pesto

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ n masc
pedo
Ventositat expel·lida per l'anus.
Borratxera, cec, bufa.

petanca /peˈtaŋ.ka/ /pəˈtaŋ.kə/ n fem
petanca

petar /peˈta/ /peˈtaɾ/ /pəˈta/ v
explosionar
Causar una explosió, especialment parlant de focs artificials o artilleria.
estrellar
Sortir a gran velocitat, disparat, o ser impulsat amb violència, esclat i rapidesa.
rebentar
Trencar-se el recipient que conté alguna cosa i sortir el contingut de manera violenta.
chasquear
Fer soroll sec i no gaire fort, com de trencament o d'explosió esmorteïda.
peer
(pronominal) Expulsar gas per l'anus, resultat de la digestió.

petarc /peˈtaɾk/ /pəˈtark/ n masc
grivieta

petard /peˈtaɾt/ /pəˈtart/ n masc
petardo
Petit explosiu, fet normalment de pólvora premsada i retinguda amb paper o cartró, pensat per a fer un soroll explosiu en algunes festes o celebracions.
Petit explosiu de poca potència que s'agafa a un rail de la via perquè quan passi el tren per sobre es detoni i amb això doni un avís sonor d'emergència al maquinista.
Explosiu de potencia limitada i que progressivament va anar reduint la mida fins a ser petit, destinat a destruir obstacles, en especial el que s'utilitzava antigament en accions militars, per exemple, per enderrocar una porta.

petardejar /pe.tar.ðeˈʒa/ /pe.taɾ.ðeˈd͡ʒa/ /pe.taɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /pə.tər.dəˈʒa/ /pə.tər.ðəˈʒa/ /pə.təɾ.ðəˈd͡ʒa/ v
petardear
Destruir o atacar alguna cosa amb petards.

petejar /pa.taˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.teˈʒa/ /pə.təˈd͡ʒa/ /pə.təˈʒa/ v
peer
Fer pets.

petge /ˈpe.d͡ʒe/ /ˈpe.d͡ʒə/ n masc
pata

peti qui peti adv
pese a quien pese

petició /pe.ti.siˈo/ /pə.ti.siˈo/ n fem
petición

petició d'interrupció n fem
demanda de interrupción

petit /peˈtit/ adj masc
pequeño
De poca grandària, volum o alçada.
Jove, de poca edat.

petit grup n masc
grupo pequeño

petitesa /pe.tiˈte.za/ /pə.tiˈtə.zə/ /pə.tiˈtɛ.zə/ n fem
pequeñez

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ n fem
huella pisada

petjar /peˈd͡ʒa/ /peˈd͡ʒaɾ/ /pəˈd͡ʒa/ v
pisar

peto /ˈpe.to/ /ˈpe.tu/ /ˈpɛ.tu/ n masc
peto
(esports de pilota) Peça sense mànigues de l'equip d'un jugador que cobreix el tronc, utilitzada per a distingir-se dels jugadors de l'equip adversari.
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Acanthocybium solandri)

petonejar /pe.to.neˈd͡ʒa/ /pe.to.neˈd͡ʒaɾ/ /pe.to.neˈʒa/ /pə.to.nəˈd͡ʒa/ /pə.tu.nəˈʒa/ v
besuquear

petonet /pe.toˈnet/ /pə.toˈnət/ /pə.tuˈnɛt/ n masc
besito

petricor /pe.tɾiˈkoɾ/ /pə.tɾiˈkor/ n masc
petricor

petrificar /pe.tɾi.fiˈka/ /pe.tɾi.fiˈkaɾ/ /pə.tɾi.fiˈka/ v
petrificar
Transformar alguna cosa en material petri o de la mateixa solidesa.
(pronominal) Evolucionar un material fins a ser pedra.
(figurat) Quedar algú fortament sobtat i sense reaccionar durant uns moments.

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ n masc
petróleo
Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ adj masc
petrolero
Relatiu al petroli.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ n masc
petrolero
Vaixell de càrrega dissenyat per al transport de petroli o altres combustibles líquids.
Persona que es dedica al comerç o a la indústria del petroli.

petxina /peˈt͡ʃi.na/ /pəˈt͡ʃi.nə/ n fem
concha
La conquilla d'aquests mol·luscs.

petxina de pelegrí n fem
concha de peregrino

petó /peˈto/ n masc
beso

peu n masc
pie
Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.
(hoquei sobre herba) Cadascuna de les dues peces de l'equip d'un porter que s'utilitzen per a protegir-se els peus.

peu de pivot n masc
pie de apoyo
(basquetbol) Peu que un jugador en possessió de la pilota utilitza com a eix del moviment en l'execució d'un pivot.
(beisbol) Peu que un llançador ha de tenir en contacte amb la placa en l'execució d'un llançament.

peu del mànec n masc
pie del mango

peu lliure n masc
pie libre

peus /ˈpɛws/ n masc
pies

peà /peˈa/ n masc
peán

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ n fem
pieza

peçarrona /pe.saˈro.na/ /pə.səˈro.nə/ n fem
piecita

peçol /peˈsɔɫ/ /pəˈsɔɫ/ n masc
pezuelo pihuela
Caps de fil de l’acabament d’una peça d’ordit que es nua fil per fil amb una altra peça.

peó /peˈo/ n masc
peatón
Persona que camina, que va a peu, especialment en contraposició al que va en algun vehicle o abans en cavall.
peón
(escacs) Cadascuna de les peces més menudes dels escacs (vuit per a cada jugador) i que sovint són considerades les de menys valor estratègic i que representen soldats d'infanteria.
(històric) Soldat d'infanteria que lluitava a peu.

peó /peˈo/ n neut
peón
Persona que ocupa un lloc de treball que no requereix especialització.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ n fem
pezuña casco

pi n fem
pi
Setzena lletra de l'alfabet grec: π ‎(p) Π ‎(P).

pi n masc
pino
(botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ n neut
pianista

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ n masc
piano
Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

piano de cua n masc
piano de cola

piano de maneta n masc
organillo

piano de taula n masc
piano de mesa

piano electrònic n masc
piano electrónico

piano girafa n masc
piano-jirafa

piano vertical n masc
piano vertical

pianola /pi.aˈnɔ.la/ /pi.əˈnɔ.ɫə/ n fem
pianola

pic /ˈpik/ n masc
punto resistero
Punt que es fa amb la punta de la ploma o amb altre instrument semblant.
aldabada pique resistero
Cop que es dóna a la porta per trucar.
pinta pique resistero
Senyal o taca a manera de piga que tenen algunes coses.
picadura resistero
Forat que es fa amb instrument petit i de punxa, com l'agulla.
pico resistero
Cim d'un puig o muntanya que termina en punta.
impacto de bola resistero
(golf) Marca deixada per la bola en un camp de joc, especialment al green i al carrer, en caure-hi.

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ n fem
pica pila
Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).
pica
(medicina) Al·lotriofàgia, perversió del gust consistent en el desig d'ingerir substàncies no comestibles.
pila
Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
aigüera
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
Pic, cim d'una muntanya.

picabaralla /ˌpi.ka.baˈɾa.ʎa/ n fem
riña

picada /piˈka.ða/ /piˈka.ðə/ n fem
picadura
Acció i efecte de picar.
picada
Ferida produïda amb algun instrument de punxa, o per insectes o ocells amb el fibló o amb el bec.
picadillo
Composició d'algunes coses aixafades al morter que es fa per amanir les viandes.

picant /piˈkan/ /piˈkant/ adj
picante
Acrimònia d'algunes coses que exciten el sentit del gust.
Que té certa acrimònia ofensiva, o per la forma de dir o pel significat de les paraules.

picantment /piˌkamˈmen/ /piˌkamˈment/ adv
picantemente

picapedrer /ˌpi.ka.peˈðɾe/ /ˌpi.ka.peˈðɾeɾ/ n masc
cantero
Persona que té com a ofici treballar la pedra per a la construcció.

picaplets /ˌpi.kaˈpɫets/ /ˌpi.kəˈpɫets/ n neut
picapleitos

picapoll /pi.kaˈpoʎ/ /pi.kəˈpoʎ/ n masc
picapoll
Raïm blanc de maduració tardana, molt compacte i amb els grans molt petits, esfèrics, saborosos i amb la pell molt prima i tendra.

picaporta /pi.kaˈpɔr.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.tɔ/ /pi.kəˈpɔr.tə/ n masc
picaporte

picapunt /pi.kaˈpun/ /pi.kaˈpunt/ /pi.kəˈpun/ /pi.kəˈpunt/ n masc
puntillo

picar /piˈka/ /piˈkaɾ/ v
golpear
Donar cops a alguna cosa amb pedra, bastó, martell o altre instrument.
picar
picar l'ullet, fer l'ullet, tancar-lo ràpidament com a signe de complicitat.
Mossegar el peix l'esquer posar en l'ham per pescar.
Agafar els ocells alguna cosa amb el bec, prendre's el menjar.
Menjar poc, menjar fora dels àpats.
(futbol) Xutar la pilota amb un cop sec, de manera que s'elevi i passi per sobre un o més jugadors adversaris.
picar escocer golpear picarse
picar la carn, trinxar-la
escocer
Coure, causar coïssor, tenir una sensació desagradable de picor, cremor o formigueig.
picar a algú, provocar
picarse
(pronominal) Jactar-se d'alguna bona qualitat o habilitat, tenir-se per destre en algun art.
clavar
(pilota basca) Llançar la pilota de manera que surti projectada cap avall després de tocar el frontis.

picard /piˈkart/ adj masc
picardo
Relatiu o pertanyent a Picardia o a la seva parla.

picard /piˈkart/ n masc
picardo
Persona que habita o és originària de Picardia.

picardia /pi.kaɾˈði.a/ /pi.kərˈdi.ə/ n fem
picardía

picardiós /pi.kaɾ.ðiˈos/ /pi.kər.diˈos/ adj masc
pícaro

picarescament /pi.kaˌɾes.kaˈmen/ /pi.kaˌɾes.kaˈment/ /pi.kəˌɾəs.kəˈment/ /pi.kəˌɾɛs.kəˈmen/ adv
picarescamente

picarola /pi.kaˈɾɔ.la/ /pi.kəˈɾɔ.ɫə/ n fem
campanilla

picassià /pi.ka.siˈa/ /pi.kə.siˈa/ adj masc
picassiano
Corresponent o pertanyent a Picasso o a la seva obra.

picat /piˈkat/ n masc
picado
Resultat de picar.

picola /piˈkɔ.ɫa/ /piˈkɔ.ɫɔ/ /piˈkɔ.ɫə/ n fem
piquetilla

picor /piˈko/ /piˈkoɾ/ n fem
picor

picotejar /pi.ko.teˈd͡ʒa/ /pi.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ko.teˈʒa/ /pi.ko.təˈd͡ʒa/ /pi.ku.təˈʒa/ v
picotear

pictograma /pik.toˈɣɾa.ma/ /pik.toˈɣɾa.mə/ /pik.tuˈɣɾa.mə/ n masc
pictograma

pictòric /pikˈtɔ.ɾik/ adj masc
pictórico

pido Interjection
pido

pidolar /pi.ðoˈɫa/ /pi.ðoˈɫaɾ/ /pi.ðuˈɫa/ v
mendigar

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ adj masc
piamontés
Relatiu o pertanyent a Piemont o a la seva parla.

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ n masc
piamontés
Persona que habita o és originària de Piemont.

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ n fem
piedat piedad

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ n fem
peca

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ n masc
pigmento

pigmentar /piɡ.menˈta/ /piɡ.menˈtaɾ/ /piɡ.mənˈta/ v
pigmentar

pijama /piˈd͡ʒa.ma/ /piˈʒa.ma/ /piˈʒa.mə/ n masc
pijama

pila /ˈpi.ɫa/ n fem
pila
Bateria elèctrica.
montón
Amuntegament o gran quantitat de coses, animals o persones.

pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ n neut
pilar
Element vertical de suport en una construcció.
(rugbi) Cadascun dels dos primeres línies situats als extrems de la primera línia.

pilar dret n masc
pilar derecho

pilar esquerre n masc
pilar izquierdo

pilar exterior n neut
pilar exterior

pilar interior n neut
pilar interior

pillar /piˈʎa/ /piˈʎaɾ/ v
pillar

pilot /piˈɫɔt/ n masc
pelotón
El grup més nombrós de ciclistes en una competició, que pedalen a una mateixa velocitat.

pilot /piˈɫɔt/ n neut
piloto
Persona destinada a dirigir un vehicle, especialment quan és aquàtic o aeri, o de qualsevol tipus quan és de competició. En alguns vehicles amb més d'un tripulant (típicament vaixells), el pilot no és responsable del govern de la nau, només de mantenir la direcció indicada.

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ n fem
balón
Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
pelota
Conjunt dels esports de pilota practicats en una pista de joc tancada totalment o parcialment per parets entre dos adversaris o dos equips de dos o més jugadors, que consisteixen a fer arribar una pilota a l'adversari colpejant-la amb una eina o directament amb la mà.

pilota a la línia n fem
pelota sobre la línea

pilota alta n fem
pelota alta

pilota amortida n fem
pelota amortiguada

pilota baixa n fem
pelota baja
(tennis) Pilota que descriu una trajectòria arran de xarxa en el transcurs d'una jugada.
(esquaix) Pilota que toca el terra, la línia inferior o la xapa abans d'impactar en el frontis, en el transcurs d'una jugada.

pilota basca n fem
pelota vasca

pilota bona n fem
bola buena

pilota col·locada n fem
pelota colocada

pilota creuada n fem
cruzada

pilota curta n fem
pelota corta
(tennis, tennis de taula) Pilota que bota a la part del camp contrari més pròxima a la xarxa.

pilota de badana n fem
pelota de badana

pilota de cesta punta n fem
pelota de cesta punta

pilota de cuir n fem
pelota de cuero

pilota de drap n fem
pelota de trapo

pilota de goma n fem
pelota de goma

pilota de goma en frontó n fem
pelota de goma en frontón

pilota de goma en trinquet n fem
pelota argentina

pilota de mà en frontó n fem
pelota de mano en frontón

pilota de mà en trinquet n fem
pelota de mano en trinquete

pilota de pala curta n fem
pelota de pala corta

pilota de pala llarga n fem
pelota de pala larga

pilota de paleta de cuir n fem
pelota de paleta de cuero

pilota de remunta n fem
pelota de remonte

pilota de set n fem
pelota de set

pilota de tec n fem
pelota de tec

pilota de trencament n fem
pelota de break

pilota de vaqueta n fem
pelota de vaqueta

pilota de xare n fem
pelota de sare

pilota dintre n fem
balón bueno

pilota dolenta n fem
mala

pilota en joc n fem
balón en juego

pilota fora n fem
balón fuera
(voleibol) Falta consistent a fer ultrapassar a la pilota els límits de la pista de joc o de l'espai de pas.
balón fuera bola fuera
(beisbol) Pilota batuda que bota en terreny de fora o que passa més enllà de les línies de fora abans d'ultrapassar la primera o la tercera base, considerada no vàlida.

pilota llarga n fem
pelota larga
(tennis, tennis de taula) Pilota que bota a la part del camp contrari més allunyada de la xarxa.

pilota lliure n fem
pelota libre

pilota malintencionada n fem
bean ball

pilota morta n fem
balón muerto
(futbol) Pilota aturada o quasi aturada en el transcurs d'un partit que pot ser recuperada per tots dos equips perquè no està en possessió de cap jugador.
pelota motela
(pilota basca) Pilota que té una trajectòria curta després d'un bot, com a conseqüència d'haver estat molt utilitzada o de la naturalesa dels materials que la componen.

pilota nul·la n fem
balón nulo

pilota olímpica n fem
pelota olímpica

pilota ou n fem
pelota huevo

pilota pantalla n fem
bola pantalla

pilota passada n fem
bola pasada

pilota preolímpica n fem
pelota preolímpica

pilota rasa n fem
rasa

pilota renovada n fem
pelota renovada

pilota retinguda n fem
balón retenido
(basquetbol) Situació de la pilota que no pot ser jugada com a conseqüència d'un desacord entre els àrbitres, d'un fora de banda conflictiu o d'una situació de lluita, en el transcurs d'un partit.
balón acompañado
(voleibol) Falta consistent a retenir la pilota momentàniament amb les mans en el moment de fer el servei o de passar-la.

pilota tocada n fem
balón tocado

pilota tova n fem
pelota blanda

pilota valenciana n fem
pelota valenciana

pilota viva n fem
balón vivo
(basquetbol) Situació de la pilota en el moment de ser tocada per un jugador després d'un servei de banda o d'un salt entre dos o bé de ser agafada per a executar un tir lliure, en el transcurs d'un partit.
pelota viva
(pilota basca) Pilota que té una trajectòria llarga després d'un bot, com a conseqüència d'haver estat poc utilitzada o de la naturalesa dels materials que la componen.

pilotada /pi.ɫoˈta.ða/ /pi.ɫoˈta.ðə/ /pi.ɫuˈta.ðə/ n fem
pelotazo

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ v
pilotar

piloteig /pi.ɫoˈtet͡ʃ/ /pi.ɫoˈtət͡ʃ/ /pi.ɫuˈtɛt͡ʃ/ n masc
peloteo

piloteig tallat n masc
peloteo cortado

pilotejar /pi.ɫo.teˈd͡ʒa/ /pi.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɫo.teˈʒa/ /pi.ɫo.təˈd͡ʒa/ /pi.ɫu.təˈʒa/ v
pelotear

piloter /pi.ɫoˈte/ /pi.ɫoˈteɾ/ /pi.ɫuˈte/ n masc
pelotero

pilífer /piˈɫi.feɾ/ /piˈɫi.fər/ adj masc
pilífero
Dotat de pèl.

piló /piˈɫo/ n masc
pilón

pimpoll /pimˈpoʎ/ n masc
pimpollo

pinacle /piˈna.kɫe/ /piˈna.kɫə/ n masc
pináculo

pinar /piˈna/ /piˈnaɾ/ n masc
pinar

pineda /piˈne.ða/ n fem
pinar

pingüí n masc
pingüino

pinnat /pinˈnat/ adj masc
pinnado

pinnípedes /pinˈni.pe.ðes/ /pinˈni.pə.ðəs/ n masc
pinnípedos

pinso /ˈpin.so/ /ˈpin.su/ n masc
pienso

pinsà n masc
pinzón

pinta /ˈpin.ta/ n fem
pinta
peine peineta
Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintada /pinˈta.ða/ /pinˈta.ðə/ n fem
pintado
Resultat d'haver pintat.
graffiti
Guixada o inscripció gràfica (amb pintura, retolador o altre material de gran durabilitat) que hom realitza en parets, vehicles i mobiliari urbà, normalment no propis, per tal d'expressar alguna idea, protesta o simplement per deixar rastre de la seva presència.

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ v
pintar
Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ n masc
pintor

pintoresc /pin.toˈɾesk/ /pin.toˈɾəsk/ /pin.tuˈɾɛsk/ adj masc
pintoresco

pintorescament /pin.toˌɾes.kaˈmen/ /pin.toˌɾes.kaˈment/ /pin.toˌɾəs.kəˈment/ /pin.tuˌɾɛs.kəˈmen/ adv
pintorescamente

pintura /pinˈtu.ɾa/ n fem
pintura
Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.
En art, obra gràfica creada amb pintura.
Art que tracta sobre l'estudi i creació de les obres de l'accepció anterior.

pinya /ˈpi.ɲə/ n fem
piña
Estròbil de les coníferes, especialment el dels pins pinyoners.
Part de diverses plantes que recorden un estròbil.

pinya tropical n fem
piña

pinyin /ˈpin.jin/ n masc
pinyin

pinyol /piˈɲɔɫ/ n masc
hueso

pinyolet /pi.ɲoˈɫet/ /pi.ɲoˈɫət/ /pi.ɲuˈɫɛt/ n masc
almendrilla

pinyó n masc
piñón
Llavor comestible i molt apreciada del pi pinyoner i que es troba dins d'una pinya. És considerat un fruit sec.
Roda dentada utilitzada en diverses màquines i en especial en els vehicles per transferir el moviment de l'element propulsor (pedalada, motor, etc.) a la roda.

pinzell n masc
pincel

pinzellar /pin.zeˈʎa/ /pin.zeˈʎaɾ/ /pin.zəˈʎa/ v
pincelar

pinça /ˈpin.sa/ /ˈpin.sə/ n fem
pinza
(normalment en plural) Instrument flexible de dues peces per a agafar o subjectar objectes petits.
Pota de certs artròpodes com a òrgan de pressió.

pinçar /pinˈsa/ /pinˈsaɾ/ v
pinzar

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ n fem
pipa
Instrument per a fumar compost per una cassoleta on es crema el tabac connectada per un costat de la seva base a un tub el final del qual és per on el fumador xucla el fum.

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ n masc
pipa
Instrument cordòfon pinçat de la família dels llaüts, que fa uns 90 cm de llargada i uns 25 cm d'amplada, constituït per una caixa de ressonància de fusta en forma de pera i de fons bombat, amb la taula harmònica plana amb dues obertures acústiques, i amb un mànec curt amb claviller integrat a la caixa, amb trasts i de quatre a sis cordes separades de la caixa per un pont, que es toca recolzant-lo en posició vertical sobre la falda.

pipeline de renderització n masc
pipeline gráfico

pipí /piˈpi/ n masc
pipí

piquet /piˈket/ /piˈkɛt/ n masc
piquete

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ n fem
pira

piragüisme /pi.ɾaˈɣwiz.me/ /pi.ɾəˈɣwiz.mə/ n masc
canotaje

piramidació /pi.ɾa.mi.ða.siˈo/ /pi.ɾə.mi.ðə.siˈo/ n masc
piramidación

piranya /piˈɾa.ɲa/ /piˈɾa.ɲə/ n fem
piraña

pirar /piˈɾa/ /piˈɾaɾ/ v
pirarse

pirat /piˈɾat/ adj masc
pirado

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ adj
pirata
Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ n neut
pirata bucanero
Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

pirateig /pi.ɾaˈtet͡ʃ/ /pi.ɾəˈtət͡ʃ/ /pi.ɾəˈtɛt͡ʃ/ n masc
pirateo

piratejar /pi.ɾa.teˈd͡ʒa/ /pi.ɾa.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɾa.teˈʒa/ /pi.ɾə.təˈd͡ʒa/ /pi.ɾə.təˈʒa/ v
piratear
Robar, saquejar o atacar com un pirata (del mar).
Fer còpies sense respectar els drets d'autor.

pirinenc /pi.ɾiˈneŋk/ /pi.ɾiˈnɛŋ/ adj
pirenaico

pirogravar /pi.ɾo.ɣɾaˈvaɾ/ /pi.ɾo.ɣɾaˈβa/ /pi.ɾo.ɣɾəˈva/ /pi.ɾu.ɣɾəˈva/ /pi.ɾu.ɣɾəˈβa/ v
pirografiar

piromania /pi.ɾo.maˈni.a/ /pi.ɾu.məˈni.ə/ n fem
piromanía

pirotècnia /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.a/ /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.ə/ /pi.ɾoˈtɛɡ.ni.a/ /pi.ɾuˈtɛŋ.ni.ə/ n fem
pirotecnia

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ n fem
pirámide

pirèxia /piˈɾɛk.si.a/ /piˈɾɛk.si.ə/ n fem
pirexia

piròman /piˈɾɔ.man/ /piˈɾɔ.mən/ n masc
pirómano

pis n masc
piso
Planta superior d'un edifici.
(col·loquial, comercial) Habitatge en un edifici amb diverses plantes.

pisa /ˈpi.za/ /ˈpi.zə/ n fem
loza
Ceràmica de pasta porosa recoberta d'un vernís vitrificat transparent o opac.

piscifactoria /pi.si.fak.toˈɾi.a/ /pi.si.fək.tuˈɾi.ə/ /pis.si.fək.toˈɾi.ə/ /pis.si.fək.tuˈɾi.ə/ n fem
piscifactoría

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ n fem
piscina alberca
Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.
piscinazo
(futbol) Acció d’un jugador que es deixa caure a terra per a simular una falta de l’adversari.

pispar /pisˈpa/ /pisˈpaɾ/ v
birlar

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ n fem
pizarra pizarrón
Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pista /ˈpis.ta/ /ˈpis.tə/ n fem
pista
Indici indicador d'un camí a seguir en una investigació.
Cadascun dels solcs o espais en un disc d'enregistraments.

pista auxiliar n fem
pista auxiliar

pista central n fem
pista central

pista d'asfalt n fem
pista asfáltica

pista d'herba n fem
pista de hierba

pista d'individuals n fem
pista de individuales

pista de bowling n fem
pista de bowling

pista de ciment n fem
pista de cemento

pista de dobles n fem
pista de dobles

pista de fusta n fem
pista de parquet

pista de gel n fem
pista de hielo

pista de joc n fem
pista de juego

pista de moqueta n fem
pista de moqueta

pista de terra batuda n fem
pista de tierra batida

pista lenta n fem
pista lenta

pista ràpida n fem
pista rápida

pista sintètica n fem
pista de fibra artificial

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ n fem
pistola

pistolada /pis.toˈɫa.ða/ /pis.toˈɫa.ðə/ /pis.tuˈɫa.ðə/ n fem
pistoletazo

pistolet /pis.toˈɫet/ /pis.toˈɫət/ /pis.tuˈɫɛt/ n masc
pistolete

pisà /piˈza/ adj masc
pisano
Relatiu o pertanyent a Pisa.

pisà /piˈza/ n masc
pisano
Persona que habita o és originària de Pisa.

pit n masc
pecho seno
Tòrax humà.
Mamella, especialment de la dona.
pecho
Part exterior del tòrax humà.
Figurativament, empenta o valentia per a realitzar alguna tasca difícil o perillosa.

pit-roig n masc
petirrojo europeo

pitança /piˈtan.sa/ /piˈtan.sə/ n fem
pitanza

pitch n masc
pitch

pitch-and-putt n masc
pitch and putt

pitejar /pi.teˈd͡ʒa/ /pi.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.teˈʒa/ /pi.təˈd͡ʒa/ /pi.təˈʒa/ v
gorjear

pitet /piˈtet/ /piˈtət/ /piˈtɛt/ n masc
peto
Tros de tela sobre un vestit que cobreix el pit.
babero
Peça de roba lligada al coll que es posa a les criatures perquè no s'embrutin, especialment quan mengen.

pitjar /piˈd͡ʒa/ /piˈd͡ʒaɾ/ v
apretar

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ adj
peor
De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.
pésimo peor
El més dolent comparat amb tots els del seu gènere.

pitof /piˈtɔf/ n masc
borracho

pitral /piˈtɾaɫ/ n masc
petral
Accessori de l’arreu del cavall cenyit al pit.

pitxella /piˈt͡ʃe.ʎa/ /piˈt͡ʃe.ʎə/ n fem
jarra

pitxer /piˈt͡ʃe/ /piˈt͡ʃeɾ/ n masc
jarro
Gerro amb ansa per abocar begudes.

piu /ˈpiw/ n masc
espiga
Petita peça cilíndrica que forma part d'un mecanisme giratori.

piu-piu /piwˈpiw/ Interjection
pío pío

piulada /piwˈɫa.ða/ n masc
piada
Manera de piular.

piuladissa /piw.ɫaˈði.sa/ /piw.ɫəˈði.sə/ n fem
pío pío

piulador /piw.ɫaˈðo/ /piw.ɫaˈðoɾ/ /piw.ɫəˈðo/ adj masc
piador
Que piula.

piular /piwˈɫa/ /piwˈɫaɾ/ v
piar

piulet /piwˈɫet/ /piwˈɫət/ /piwˈɫɛt/ n masc
pío
Crit de pollet, d’ocell petit.

pivot /piˈvɔt/ /piˈvɔt/ /piˈβɔt/ n masc
pivote
Peça que fa de suport d'un eix al voltant del qual una altra peça pot fer moviment giratori.
pivote giro
(tennis de taula) Acció i efecte d'un jugador de fer un gir sobre si mateix per passar d'una posició de joc de revés a una posició de joc de dreta.

pivot /piˈvɔt/ /piˈvɔt/ /piˈβɔt/ n neut
pívot
(basquetbol) Jugador generalment situat a prop de la zona de 3 segons, que en la fase d'atac s'encarrega de fer passades, pantalles i llançaments a cistella i d'agafar rebots.
pivote
(handbol) Jugador d'un sistema ofensiu 3-3 situat a la segona línia ofensiva més pròxima a la porteria, que s'encarrega principalment de fer bloquejos i lliscaments.

pivot alt n masc
pívot alto

pivot baix n masc
pívot bajo

pivot mitjà n masc
pívot medio

pivotar /pi.voˈta/ /pi.voˈtaɾ/ /pi.vuˈta/ /pi.βoˈta/ /pi.βuˈta/ v
pivotar

pixafreda /pi.ʃaˈfɾe.ða/ /pi.ʃəˈfɾə.ðə/ /pi.ʃəˈfɾɛ.ðə/ n masc
avefría

pixaner /pi.ʃaˈne/ /pi.ʃaˈneɾ/ /pi.ʃəˈne/ n masc
meón

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ v
mear empapar de meado
(col·loquial) orinar

pixar fora de test /piˌʃaˌfɔ.ɾa.ðeˈtest/ v
salir por peteneras

pixar-se de riure v
mearse de la risa

pixat /piˈʃat/ n masc
meada
(col·loquial, sovint en plural) orins

pixatinters /ˌpi.ʃa.tinˈtes/ /ˌpi.ʃa.tinˈteɾs/ /ˌpi.ʃə.tinˈtes/ n neut
chupatintas
(ol·loquial, despectiu, humorístic) Persona que fa tasques rutinàries d'oficina o de periodisme.

pixelar /pik.seˈɫa/ /pik.seˈɫaɾ/ /pik.səˈɫa/ v
pixelar
Generar una imatge o transformar-la totalment o parcialment de manera que els píxels es facin perceptibles i redueixin el detall d'allò que haurien de mostrar.

pixota de llanguet n fem
rubioca

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ n fem
pizza

pizzer /piˈd͡ze/ /piˈtseɾ/ n masc
pizzero

pió n masc
pión

pla adj masc
llano plano
Llis, sense elevacions.
plano
(pilota, esports de raqueta) Dit del cop executat de manera que no s'imprimeix gairebé cap efecte a la pilota o el volant, que fa que surti projectat a gran velocitat.

pla adv
bien
Partícula amb valor afirmatiu emfàtic.
para nada
Partícula amb valor negatiu irònic.

pla n masc
llano
Zona geogràfica sense grans elevacions.
plan plano
Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

pla Dalton n masc
plan Dalton

pla Jena n masc
plan Jena

pla Winnetka n masc
plan Winnetka

pla d'acció tutorial n masc
plan de acción tutorial

pla d'acollida n masc
plan de acogida

pla d'estudis n masc
plan de estudios
Concreció del currículum vigent en un moment donat en forma d'ordenació general per cursos, etapes i cicles dels continguts, assignatures i activitats que han de desenvolupar-se.

pla de formació n masc
plan de formación

pla de treball n masc
plan de trabajo

pla educatiu individualitzat n masc
plan educativo individualizado

pla estratègic n masc
plan estratégico

pla individualitzat intensiu n masc
plan intensivo individualizado

pla vertical de la xarxa n masc
plano vertical de la red

placa /ˈpɫa.ka/ /ˈpɫa.kə/ n masc
placa
Làmina rígida aplicada sobre una superfície.

placa del llançador n fem
goma del lanzador

placar /pɫaˈka/ /pɫaˈkaɾ/ /pɫəˈka/ v
placar

placatge /pɫaˈka.d͡ʒe/ /pɫəˈka.d͡ʒə/ n masc
placaje

placatge perillós n masc
placaje peligroso

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ n fem
placenta

placer /pɫaˈse/ /pɫaˈseɾ/ /pɫəˈse/ n masc
placer
(geologia) Sediment al·luvial amb partícules de minerals preciosos.

placeta /pɫəˈsə.tə/ /pɫəˈsɛ.tə/ n fem
plazoleta

placidesa /pɫa.siˈðe.za/ /pɫə.siˈðə.zə/ /pɫə.siˈðɛ.zə/ n fem
placidez

plaent /pɫaˈen/ /pɫaˈent/ /pɫəˈen/ /pɫəˈent/ adj
placentero

plaentment /pɫaˌemˈmen/ /pɫaˌemˈment/ /pɫəˌemˈmen/ /pɫəˌemˈment/ adv
apaciblemente

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ n masc
placer
Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plafó /pɫaˈfo/ /pɫəˈfo/ n masc
plafón

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ n fem
plaga

plagi /ˈpɫa.d͡ʒi/ /ˈpɫa.ʒi/ n masc
plagio

plagiar /pɫa.d͡ʒiˈa/ /pɫa.d͡ʒiˈaɾ/ /pɫa.ʒiˈa/ v
plagiar

plaguejar /pɫa.ɣeˈd͡ʒa/ /pɫa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /pɫa.ɣeˈʒa/ /pɫə.ɣəˈd͡ʒa/ /pɫə.ɣəˈʒa/ v
gandulear

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ n fem
llanura
Àrea de terreny extensa amb un relleu relativament pla i d'altitud escassa.
parito
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Platichthys flesus)

plana abissal n fem
llanura abisal

planar /pɫaˈna/ /pɫaˈnaɾ/ /pɫəˈna/ v
planear
Un ocell, volar amb les ales esteses i quietes.
Un avió, un planador, volar sense motor.

planejar /pɫa.neˈd͡ʒa/ /pɫa.neˈd͡ʒaɾ/ /pɫa.neˈʒa/ /pɫə.nəˈd͡ʒa/ /pɫə.nəˈʒa/ v
aplanar
(transitiu) Treballar una superfície per fer-la plana.
llanear
(intransitiu) Ser prou pla, no gaire rost.
planear
(transitiu) Fer plans, planificar.

planer /pɫaˈne/ /pɫaˈneɾ/ /pɫəˈne/ adj masc
sencillo
Expressat amb termes fàcilment comprensibles.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ n masc
planeta

planetari n masc
planetario

planificació /pɫa.ni.fi.ka.siˈo/ /pɫə.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
planificación

planificació curricular n fem
planificación curricular

planificació educativa n fem
planificación educativa

planificar /pɫa.ni.fiˈka/ /pɫa.ni.fiˈkaɾ/ /pɫə.ni.fiˈka/ v
planificar

planosòl /pɫa.noˈsɔɫ/ /pɫə.noˈsɔɫ/ /pɫə.nuˈsɔɫ/ n masc
planosol

planta n fem
planta mata
Vegetal herbaci.
planta
Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu n fem
planta planta del pie

plantada de bitlles n fem
colocación

plantador n masc
colocador de bolos

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ adj
plantar
Relatiu a la part inferior del peu.

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ v
plantar
Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.
(col·loquial) Deixar, abandonar.

plantar les bitlles v
situar los bolos

plantatge /pɫanˈta.d͡ʒe/ /pɫənˈta.d͡ʒə/ n masc
llantén

plantejament /pɫan.te.d͡ʒaˈmen/ /pɫan.te.d͡ʒaˈment/ /pɫan.te.ʒaˈmen/ /pɫən.tə.ʒəˈmen/ /pɫən.tə.ʒəˈment/ n masc
planteamiento

plantejar /pɫan.teˈd͡ʒa/ /pɫan.teˈd͡ʒaɾ/ /pɫan.teˈʒa/ /pɫən.təˈd͡ʒa/ /pɫən.təˈʒa/ v
plantear

planter /pɫanˈte/ /pɫanˈteɾ/ n masc
plantel
Lloc on es crien plantes.
cantera
Lloc de formació professional.

plantificar /pɫan.ti.fiˈka/ /pɫan.ti.fiˈkaɾ/ /pɫən.ti.fiˈka/ v
plantificar

plantilla /pɫanˈti.ʎa/ /pɫənˈti.ʎə/ n fem
plantilla
(esports de pilota) Conjunt de jugadors que integren un equip.
(hoquei sobre patins) Làmina de metall o plàstic d'un patí de rodes sense bota incorporada, sobre la qual es colla la bota de l'esportista.

planura /pɫaˈnu.ɾa/ /pɫəˈnu.ɾə/ n fem
llanura

planxa /ˈpɫaɲ.t͡ʃa/ /ˈpɫaɲ.ʃə/ n fem
plancha
Estri que acumula i comunica calor, utilitzat per allisar arrugues de la roba de vestir.
(voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se a terra cap endavant per colpejar la pilota amb una mà o amb totes dues abans que toqui a terra, esmorteint la topada amb els braços.
(hoquei sobre herba) Làmina metàl·lica de 3,66 m de llargada i 0,46 m d'amplada posada dreta al fons d'una porteria, que serveix per a determinar la validesa d'un gol de penal.

planxa de neu n fem
snowboard

planxa lateral n fem
plancha lateral

planxa xinesa n fem
plancha china

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ v
planchar

planxeta /pɫaɲˈt͡ʃe.ta/ /pɫəɲˈʃə.tə/ /pɫəɲˈʃɛ.tə/ n fem
planchita
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Symphodus roissali)

plany /ˈpɫaɲ/ n masc
quejido

plançó /pɫanˈso/ /pɫənˈso/ n masc
vástago

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ n fem
plaqueta

plaqueta de canvi n fem
tablilla de cambio

plasmar /pɫazˈma/ /pɫazˈmaɾ/ /pɫəzˈma/ v
plasmar
Donar una forma determinada a quelcom, en particular a una massa o matèria tova o mal·leable.
Donar forma a una cosa abstracta.

plastificar /pɫas.ti.fiˈka/ /pɫas.ti.fiˈkaɾ/ /pɫəs.ti.fiˈka/ v
plastificar

plastilina /pɫas.tiˈɫi.na/ /pɫəs.tiˈɫi.nə/ n fem
plastilina

plastre /ˈpɫas.tɾe/ /ˈpɫas.tɾə/ n masc
plasta

plastró /pɫasˈtɾo/ /pɫəsˈtɾo/ n masc
plastrón
(esgrima) Peça de material reforçat per a protegir la meitat del tronc més propera al braç armat.
(medicina) Zona d'induració al voltant d'un focus d'inflamació.
Peça de l'armadura que protegia el davant del pit.
Zona ventral de la closca d'un queloni.

plat n masc
plato
Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.
Per metonímia, qualsevol àpat cuinat.

plat combinat n masc
plato combinado

plat suspès n masc
platillo suspendido

plata /ˈpɫa.tə/ n fem
fuente
Plat gran, sovint de forma ovalada, per a servir el menjar a taula.

plataforma /pɫa.taˈfoɾ.ma/ /pɫə.təˈfɔr.mə/ n fem
plataforma
Superfície plana, horitzontal i elevada.
(figuradament) Element que serveix per a manifestar unes idees, un programa.

plataforma continental n fem
plataforma continental

plataforma de joc n fem
plataforma de juego

platanístids /pɫa.taˈnis.tits/ /pɫə.təˈnis.tits/ n masc
platanístidos

platerets /pɫa.teˈɾets/ /pɫə.təˈɾəts/ /pɫə.təˈɾɛts/ n masc
platillos

platirí /pɫa.tiˈri/ /pɫə.tiˈri/ n masc
platirrino

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ n fem
playa

platxeriós /pɫa.t͡ʃe.ɾiˈos/ /pɫə.t͡ʃə.ɾiˈos/ adj masc
juerguista

platí /pɫəˈti/ n masc
platino

platònic /pɫaˈtɔ.nik/ /pɫəˈtɔ.nik/ adj masc
platónico

plató /plaˈto/ /pɫəˈto/ n masc
plató

plaure /ˈplaw.ɾe/ /ˈplaw.ɾə/ v
placer

play-action n masc
play action

play-off /ˌpɫejˈɔff/ /ˌpɫɛjˈɔff/ n masc
play-off

plaça /ˈpɫa.sə/ n fem
plaza

plaça escolar n fem
plaza escolar

plaçar /pɫaˈsa/ /pɫaˈsaɾ/ /pɫəˈsa/ v
colocar

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ adj masc
pleno lleno
Que està farcit fins a estar complet.
pleno
Que conté la màxima capacitat.

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ n masc
pleno
Reunió on participen tots els components d'una organització.
chuza
(bowling) Resultat màxim, consistent a tombar totes les bitlles amb el primer llançament d'un quadre.

plebeu /pɫeˈbɛw/ /pɫəˈβɛw/ adj masc
plebeo

plebs /ˈpɫeps/ n fem
plebe

plec /ˈpɫek/ /ˈpɫək/ /ˈpɫɛk/ n masc
pliegue
Part doblegada d'un paper.
pliego
Documents que van junts en un acte administratiu o judicial perquè tenen relació amb una mateixa part del procediment.

plec de descàrrec n masc
pliego de descargo

pledejar /pɫe.ðeˈd͡ʒa/ /pɫe.ðeˈd͡ʒaɾ/ /pɫe.ðeˈʒa/ /pɫə.ðəˈd͡ʒa/ /pɫə.ðəˈʒa/ v
pleitear

plegar /pɫeˈɣa/ /pɫeˈɣaɾ/ /pɫəˈɣa/ v
doblar
Doblegar, especialment la roba o el paper.
cerrar
Acabar l'horari laboral, interrompre una feina, una tasca, per seguir més endavant.
Cessar un negoci, una relació laboral.
recoger
Aplegar, collir de terra.

plenamar /ˌpɫe.naˈmaɾ/ /ˌpɫə.nəˈmaɾ/ /ˌpɫɛ.nəˈmar/ n fem
pleamar

plepa n neut
incordio

plet n masc
pleito

pleta /ˈpɫe.ta/ /ˈpɫə.tə/ /ˈpɫɛ.tə/ n masc
redil

pleura /ˈpɫɛw.ɾa/ /ˈpɫɛw.ɾə/ /ˈpɫɛw.ɾɛ/ n fem
pleura

pleural /pɫewˈɾaɫ/ /pɫəwˈɾaɫ/ adj
pleural

plexímetre /pɫekˈsi.me.tɾe/ /pɫəkˈsi.mə.tɾə/ n masc
plexímetro

plis /ˈpɫis/ n masc
plis

plom n masc
plomo

ploma /ˈpɫo.ma/ n fem
pluma
Estructura de ceratines de la pell dels ocells.
Artefacte per a escriure, que té un plomí.

plomall /pɫoˈmaʎ/ /pɫuˈmaj/ /pɫuˈmaʎ/ n masc
plumero
Plomes d'au lligades a un bastó, que es fan servir per torcar la pols que es diposita sobre objectes delicats.
plumas
(bàdminton) Element allargat d'un volant de plomes naturals constituït per un conjunt de setze plomes naturals de 64 a 70 mm de llargada i amb la punta arrodonida, que van fixades l'una al costat de l'altra.

plomar /pɫoˈma/ /pɫoˈmaɾ/ /pɫuˈma/ v
desplumar
(transitiu) Llevar les plomes a una au.
(transitiu) Deixar sense diners a algú, especialment en apostes.
emplomar
Afegir plom.
Assegurar la integritat d'una cosa amb un segell de plom.
emplumecer
(intransitiu) Una au, treure ploma.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ n masc
llanto

ploradissa /pɫo.ɾaˈði.sa/ /pɫo.ɾəˈði.sə/ /pɫu.ɾəˈði.sə/ n fem
llorera

ploramiques /ˌpɫɔ.ɾaˈmi.kes/ /ˌpɫɔ.ɾəˈmi.kəs/ n neut
llorica

ploramorts /ˌpɫɔ.ɾaˈmɔrs/ /ˌpɫɔ.ɾaˈmɔɾts/ /ˌpɫɔ.ɾəˈmɔrs/ n neut
plañidero

ploraner /pɫo.ɾaˈne/ /pɫo.ɾaˈneɾ/ /pɫo.ɾəˈne/ /pɫu.ɾəˈne/ adj masc
llorica
Dit de la persona que plora sovint o per minúcies.

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ v
llorar

plorar com una Magdalena v
estar hecho una Magdalena

plorera /ploˈɾɛ.ɾə/ /pɫoˈɾe.ɾa/ /pɫoˈɾe.ɾə/ /pɫuˈɾe.ɾə/ n fem
ganas de llorar
Ganes de plorar.
llorera
Plor continuat.

ploricó /pɫo.ɾiˈko/ /pɫu.ɾiˈko/ n masc
lloriqueo
Plor fingit.
lloro
(àudio) Freqüència molt baixa introduïda en l’enregistrament per variacions de velocitat.

plorinyar /pɫo.ɾiˈɲa/ /pɫo.ɾiˈɲaɾ/ /pɫu.ɾiˈɲa/ v
lloriquear

plorosament /pɫoˌɾo.zaˈmen/ /pɫoˌɾo.zaˈment/ /pɫoˌɾo.zəˈment/ /pɫuˌɾo.zəˈmen/ adv
llorosamente

plorós /pɫoˈɾos/ /pɫuˈɾos/ adj masc
lloroso

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ v
llover
Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

ploure a bots i barrals /ˌpɫɔw.ɾe.aˌbot.si.baˈraɫs/ idiom
llover a cántaros

plovisquejar /pɫo.vis.keˈd͡ʒaɾ/ /pɫo.vis.kəˈd͡ʒa/ /pɫo.βis.keˈd͡ʒa/ /pɫo.βis.keˈʒa/ /pɫu.vis.kəˈʒa/ v
lloviznar

plugim /pɫuˈd͡ʒim/ /pɫuˈʒim/ n masc
llovizna

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ n fem
lluvia

pluja d'idees n fem
brainstorming

plumífer /pɫuˈmi.feɾ/ /pɫuˈmi.fər/ adj masc
plumífero
Dotat de plomes.

plumífer /pɫuˈmi.feɾ/ /pɫuˈmi.fər/ n masc
plumífero
(irònic) escriptor

plural adj
plural
Que denota més d’un.

plural n masc
plural
Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

pluralitzar /pɫu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pɫu.ɾa.ɫiˈza/ /pɫu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pɫu.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
pluralizar

pluricel·lular /pɫu.ɾi.se.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.sə.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
pluricelular

pluridisciplinari /pɫu.ɾi.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /pɫu.ɾi.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ adj masc
multidisciplinar

pluridisciplinarietat n fem
multidisciplinariedad

plus n masc
plus

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ n masc
pluscuamperfecto

plutoni n masc
plutonio

plàcid /ˈpɫa.sit/ adj masc
plácido

plàcidament /ˌpɫa.si.ðaˈmen/ /ˌpɫa.si.ðaˈment/ /ˌpɫa.si.ðəˈmen/ /ˌpɫa.si.ðəˈment/ adv
plácidamente

plànol /ˈpɫa.noɫ/ /ˈpɫa.nuɫ/ n masc
plano

plànyer /ˈpɫa.ɲe/ /ˈpɫa.ɲeɾ/ /ˈpɫa.ɲə/ v
plañir
Plorar, lamentar-se.
doler
Compadir, sentir compassió.
(pronominal) Buscar la comoditat.
regatear
Estalviar esforços, mitjans.
ahorrar
Excusar a algú algun treball, fatiga, incomoditat.
enyorar

plàstic n masc
plástico
Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

plàtan /ˈpɫa.tən/ n masc
plátano

pneumococ /new.moˈkɔk/ /nəw.moˈkɔk/ /nəw.muˈkɔk/ n masc
neumococo

pneumologia /new.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.mo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.mo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
neumología

pneumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ n masc
neumático

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ n fem
neumonía
Pulmonia

poal /poˈaɫ/ /puˈaɫ/ n masc
pozal
(septentrional, tarragoní) càntir

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ n fem
población
Conjunt de gent residint a una zona.
Lloc poblat.
(estadística) Conjunt de tots els individus o casos amb determinades característiques comunes, a partir dels quals es pot extreure una mostra, que s'utilitzen com a base en una operació estadística o en una recerca.

població escolar n fem
población escolar

poblar /pobˈbɫa/ /poˈβɫa/ /pubˈbɫa/ /puˈβɫa/ v
poblar

poblat /pobˈbɫat/ /poˈβɫat/ /pubˈbɫat/ /puˈβɫat/ n fem
poblado

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ n masc
pueblo
Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
populacho
Classe social no privilegiada o comuna.
pueblo aldea
(castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobrament /ˌpɔ.bɾaˈment/ /ˌpɔ.bɾəˈmen/ /ˌpɔ.bɾəˈment/ /ˌpɔ.βɾaˈmen/ /ˌpɔ.βɾəˈmen/ adv
pobremente

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ adj masc
pobre
Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ n masc
pobre
Persona sense recursos per viure.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ n fem
pobreza
Manca de diners o recursos.

pobresa energètica n fem
pobreza energética

pobresa menstrual n fem
pobreza mesntrual

pobresa residencial n fem
pobreza residencial

pobrissalla /po.bɾiˈsa.ʎa/ /po.bɾiˈsa.ʎə/ /pu.bɾiˈsa.ʎə/ /pu.βɾiˈsa.ʎə/ n fem
pobretería

poc adj masc
poco
En quantitat escassa.

poc adv
poco
De manera escassa.

poca-solta /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.ta/ /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.tɔ/ /ˌpɔ.kəˈsɔɫ.tə/ adj
tarambana

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ n fem
poción

podar /poˈða/ /poˈðaɾ/ /puˈða/ /puˈɾa/ v
podar

podeci /poˈðɛ.si/ /puˈðɛ.si/ n masc
podecio

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ n masc
poder
Capacitat per fer alguna cosa.

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ v
poder
Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
Tenir domini, autoritat.
Tenir força i activitat per a obrar, resistir o sofrir.
Excitar a algú a que faci o deixi de fer alguna cosa.
Ser possible o contingent que succeeixi alguna cosa.

poderosament /po.ðeˌɾo.zaˈmen/ /po.ðeˌɾo.zaˈment/ /po.ðəˌɾo.zəˈment/ /pu.ðəˌɾo.zəˈmen/ adv
poderosamente

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ adj masc
poderoso

podi /ˈpo.ði/ /ˈpɔ.ði/ n masc
podio

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ v
pudrirse

podòleg /poˈðɔ.lek/ /puˈðɔ.ɫək/ n masc
podólogo

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ n masc
poema

poemari /po.eˈma.ɾi/ /po.əˈma.ɾi/ /pu.əˈma.ɾi/ n masc
poemario

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ n fem
poesía

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ n neut
poeta

poetastre /po.eˈtas.tɾe/ /po.əˈtas.tɾə/ /pu.əˈtas.tɾə/ n masc
poetastro

pogrom /poˈɣɾom/ /puˈɣɾom/ n masc
pogromo

pol /ˈpɔɫ/ n masc
polo

polaina /poˈɫaj.na/ /poˈɫaj.nə/ /puˈɫaj.nə/ n fem
polaina
Peça de roba o cuir que se sobreposa parcialment a un calçat baix i el completa cap amunt per formar-ne la canya com si fos una bota.

polar /poˈɫa/ /poˈɫaɾ/ /puˈɫa/ /puˈɫar/ adj
polar
Relatiu o pertanyent a un pol o als pols.

polarització /po.la.ɾi.d͡za.siˈo/ /pu.ɫə.ɾid.zə.siˈo/ n fem
polarización

polaritzar /po.ɫa.ɾiˈd͡za/ /po.ɫa.ɾiˈza/ /po.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /po.ɫə.ɾiˈd͡za/ /pu.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
polarizar

polemitzar /po.ɫe.miˈd͡za/ /po.ɫe.miˈza/ /po.ɫe.miˈzaɾ/ /po.ɫə.miˈd͡za/ /pu.ɫə.miˈd͡za/ v
polemizar

poliamor /ˌpɔ.ɫi.aˈmoɾ/ /ˌpɔ.ɫi.əˈmor/ n masc
poliamor

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ n fem
policía
Cos de seguretat civil.

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ n neut
policía
Membre del cos de seguretat civil.

policíac /po.ɫiˈsi.ak/ /po.ɫiˈsi.ək/ /pu.ɫiˈsi.ək/ adj masc
policíaco

poliedre /po.ɫiˈe.ðɾe/ /po.ɫiˈɛ.ðɾə/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾə/ n masc
poliedro

polifonia /po.ɫi.foˈni.a/ /po.ɫi.foˈni.ə/ /pu.ɫi.fuˈni.ə/ n fem
polifonía

poliglot /po.ɫiˈɣɫɔt/ /pu.ɫiˈɣɫɔt/ adj masc
polígloto

polimorfisme /po.ɫi.moɾˈfiz.me/ /po.ɫi.moɾˈfiz.mə/ /pu.ɫi.murˈfiz.mə/ n masc
polimorfismo
Multiplicitat de possibles estats per a una determinada propietat; qualitat de polimòrfic.

polinesi /po.ɫiˈnɛ.zi/ /pu.ɫiˈnɛ.zi/ adj masc
polinesio
Originari, pertanyent o relatiu a la Polinèsia, als seus habitant o a la seva llengua.

polinesi /po.ɫiˈnɛ.zi/ /pu.ɫiˈnɛ.zi/ n masc
polinesio
Natural de la Polinèsia (part d'Oceania).
Persona d’un poble establert a la Polinèsia i estès per Oceania, que tenen trets comuns en la fisonomia i la cultura.
(només singular) Conjunt de llengües pròpies de la Polinèsia, del grup austronèsic.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ v
enlustrar pulir
Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.
pulir
Donar a quelcom un aspecte net i endreçat.
Passar una llima i rebaixar un material fins que quedi llis.
engalanar
Guarnir amb coses belles.

polis /ˈpɔ.ɫis/ n fem
polis

polissó /po.ɫiˈso/ /pu.ɫiˈso/ n masc
polizón

polisèmia /po.ɫiˈsɛ.mi.a/ /po.ɫiˈsɛ.mi.ə/ /pu.ɫiˈsɛ.mi.ə/ n fem
polisemia

polisíl·lab /po.ɫiˈsi.ɫap/ /po.ɫiˈsiɫ.ɫap/ /po.ɫiˈsiɫ.ɫəp/ /pu.ɫiˈsi.ɫəp/ /pu.ɫiˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
polisílabo
Amb més d'una síl·laba.

polisíl·lab /po.ɫiˈsi.ɫap/ /po.ɫiˈsiɫ.ɫap/ /po.ɫiˈsiɫ.ɫəp/ /pu.ɫiˈsi.ɫəp/ /pu.ɫiˈsiɫ.ɫəp/ n masc
polisílabo
Mot amb més d'una síl·laba.

polit /poˈɫit/ /puˈɫit/ adj masc
aseado
Que llueix el seu millor aspecte: net, ben vestit, ben endreçat.

politeisme /po.ɫi.teˈiz.me/ /po.ɫi.təˈiz.mə/ /pu.ɫi.təˈiz.mə/ n masc
politeísmo

politeista /po.ɫi.teˈis.ta/ /po.ɫi.teˈis.te/ /po.ɫi.təˈis.tə/ /pu.ɫi.təˈis.tə/ adj
politeísta

politiqueig /po.ɫi.tiˈket͡ʃ/ /po.ɫi.tiˈkət͡ʃ/ /pu.ɫi.tiˈkɛt͡ʃ/ n masc
politiqueo

polititzar /po.ɫi.tiˈd͡za/ /po.ɫi.tiˈza/ /po.ɫi.tiˈzaɾ/ /pu.ɫi.tiˈd͡za/ v
politizar

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ n fem
polea

polièdric /po.ɫiˈɛ.ðɾik/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾik/ adj masc
poliédrico
(geometria) Corresponent o pertanyent a un poliedre.

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ n masc
piojo
Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

polla /ˈpo.ʎa/ /ˈpo.ʎə/ n fem
polla
Gallina jove.

polla díndia n fem
pava

pollacra /poˈʎa.kɾa/ /poˈʎa.kɾə/ /puˈʎa.kɾə/ n fem
polacra

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ n masc
chopo álamo

pollar /poˈʎa/ /poˈʎaɾ/ /puˈʎa/ v
empollar
(intransitiu) Criar les abelles dins del rusc.
agusanarse
(pronominal) corcar-se (cereals, llegums)
carcomerse
(pronominal, central, nord-occidental) corcar-se (la fusta)

pollastre /poˈʎas.tɾə/ /puˈʎas.tɾə/ n masc
pollo

polleguera /po.ʎeˈɣe.ɾa/ /po.ʎəˈɣe.ɾə/ /pu.ʎəˈɣe.ɾə/ n fem
quicio
Eix sobre del qual descansa i es mouen les portes.
eje
En les campanes el piu o tenidor.

pollet /poˈʎet/ /poˈʎət/ /puˈʎɛt/ n masc
pollito pollo

pollina /poˈʎi.na/ /poˈʎi.nə/ /puˈʎi.nə/ n fem
pollina

pollí /poˈʎi/ /puˈʎi/ n masc
pollino
Cria d’egua, somera o mula en edat de mamar.

pollís /poˈʎis/ /puˈʎis/ n masc
renuevo

pollós /poˈʎos/ /puˈjos/ /puˈʎos/ adj masc
piojento

polo /ˈpo.ɫo/ /ˈpo.ɫu/ n masc
polo
Esport que es juga a cavall, consistent a fer passar una pilota sota un petit arc de metall, impulsada pel cop d'una maça.
Samarreta o jersei de punt i coll camiser.
Tros de gel amb gust de fruita, incrustat en un bastonet.

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ n masc
polonio

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ adj masc
polaco
Relatiu a Polònia, als seus habitants o a la seva llengua.

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ n masc
polaco
Habitant de Polònia.
(masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols n fem
polvo
Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols n masc
pulso
Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

polsador /poɫ.saˈðo/ /poɫ.saˈðoɾ/ /poɫ.səˈðo/ /puɫ.səˈðo/ adj masc
pulsador
Que polsa.

polsador /poɫ.saˈðo/ /poɫ.saˈðoɾ/ /poɫ.səˈðo/ /puɫ.səˈðo/ n masc
pulsador
Qui polsa.
Dispositiu amb un botó que obre o tanca un circuit.

polsar /poɫˈsa/ /poɫˈsaɾ/ /puɫˈsa/ v
pulsar

polseguera /poɫ.seˈɣe.ɾa/ /poɫ.səˈɣe.ɾə/ /puɫ.səˈɣe.ɾə/ n fem
polvareda

polsina /poɫˈsi.na/ /poɫˈsi.nə/ /puɫˈsi.nə/ n fem
polvillo

poltre n masc
potro
Cavall jove.
Aparell per subjectar les bèsties que cal ferrar les potes.
Aparell que es feia servir antigament per subjectar una persona mentre rebia càstig corporal.

poltrona /poɫˈtɾo.na/ /puɫˈtɾo.nə/ n fem
sillón
Cadira de braços força confortable, pròpia del qui està en una posició de poder.

polze /ˈpoɫ.ze/ n masc
pulgar

polèmic /poˈɫɛ.mik/ /puˈɫɛ.mik/ adj masc
polémico

polígon n masc
polígono
Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polígon industrial n masc
polígono industrial

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ adj masc
político
Relatiu o pertanyent a la política.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ n masc
político
Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ n fem
política
En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.
Directrius principals d'una organització.

política educativa n fem
política educativa

políticament /poˌɫi.ti.kaˈmen/ /poˌɫi.ti.kaˈment/ /poˌɫi.ti.kəˈment/ /puˌɫi.ti.kəˈmen/ adv
políticamente

pom /ˈpom/ n masc
ramillete
Grup de flors que, agafades per les tiges, caben en una mà.
pomo
Mànec arrodonit que hi ha a les portes o en baranes.
tope
(beisbol) Extrem prominent i arrodonit de l'empunyadura d'un bat.

poma /ˈpo.mə/ n fem
manzana

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ n fem
pomada ungüento
Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pomell /poˈmeʎ/ /puˈmeʎ/ n masc
ramo

pomel·la /poˈmɛɫ.ɫa/ /puˈmɛɫ.ɫə/ n fem
pernio

pomera /poˈme.ɾa/ /poˈme.ɾə/ /puˈme.ɾə/ n fem
manzano

pomerar /po.meˈɾa/ /po.meˈɾaɾ/ /po.məˈɾa/ /pu.məˈɾa/ n masc
manzanal

pomes amb peres n fem
peras y manzanas

pomona n fem
pomona

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ n fem
pompa

pompeià /pom.peˈja/ /pom.pəˈja/ /pum.pəˈja/ adj masc
pompeyano
Relatiu o pertanyent a Pompeia.

pompeià /pom.peˈja/ /pom.pəˈja/ /pum.pəˈja/ n masc
pompeyano
Persona que habita o és originària de Pompeia.

pomposament /pomˌpo.zaˈmen/ /pomˌpo.zaˈment/ /pomˌpo.zəˈment/ /pumˌpo.zəˈmen/ adv
pomposamente

poncella /ponˈse.ʎa/ /ponˈse.ʎə/ /punˈse.ʎə/ n fem
doncella
Noia verge.
capullo
Flor abans d’obrir-se.

ponderadament /pon.deˌɾa.ðaˈmen/ /pon.deˌɾa.ðaˈment/ /pon.dəˌɾa.ðəˈment/ /pun.dəˌɾa.ðəˈmen/ adv
ponderadamente

pondre /ˈpon.dɾə/ /ˈpɔn.dɾe/ /ˈpɔn.dɾə/ v
poner
Expulsar els ous, una au o animal ovípar.
ponerse
(pronominal) Desaparèixer un astre per l'horitzó.

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ n masc
poniente
Vent que bufa procedent de l'oest.
(punt cardinal) oest

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ n neut
ponente
Relator dels assumptes d’una assemblea, corporació, col·legi.
(castellanisme) Conferenciant en un congrés.

ponentada /po.nenˈta.ða/ /po.nənˈta.ðə/ /pu.nənˈta.ðə/ n fem
ponientada

poni /ˈpɔ.ni/ n masc
poni

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ n masc
puente
Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.
(billar) Posició especial de la mà lliure d'un jugador sobre el feltre, que serveix per a guiar el final de la fletxa del tac, impulsat amb l'altra mà.

pont aeri n masc
puente aéreo

pontopòrids /pon.toˈpɔ.ɾits/ /pun.tuˈpɔ.ɾits/ n masc
pontopóridos

ponx /ˈpoɲʃ/ n masc
ponche

ponxo /ˈpoɲ.t͡ʃo/ /ˈpoɲ.ʃo/ /ˈpoɲ.ʃu/ n masc
poncho

pop n masc
pulpo
Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ n fem
popa
(nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
Part del darrere d'una aeronau.

poper /poˈpe/ /poˈpeɾ/ /puˈpe/ adj masc
pulpero
popel

popular /po.puˈɫa/ /po.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɫa/ /pu.puˈɫar/ /pu.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɾaɾ/ adj
popular

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
popularidad

popularment /po.puˌɫarˈmen/ /po.puˌɫaɾˈmen/ /po.puˌɫaɾˈment/ /pu.puˌɫarˈmen/ adv
popularmente

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ n fem
miedo temor

porc n masc
cerdo puerco
Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.
puerco
Brut, poc polit, que taca.

porc marí n masc
cerdo de mar

porcellana /poɾ.seˈʎa.na/ /poɾ.səˈʎa.nə/ /pur.səˈʎa.nə/ n fem
porcelana

porcions /poɾ.siˈons/ /pur.siˈons/ n fem
porciónes

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ n fem
porción

porfídia /poɾˈfi.ði.a/ /poɾˈfi.ði.ə/ /purˈfi.ði.ə/ n fem
porfía

pornografia /poɾ.no.ɣɾaˈfi.a/ /poɾ.no.ɣɾəˈfi.ə/ /pur.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
pornografía

pornogràfic /poɾ.noˈɣɾa.fik/ /pur.nuˈɣɾa.fik/ adj masc
pronográfico pornográfico

pornògraf /poɾˈnɔ.ɣɾaf/ /poɾˈnɔ.ɣɾəf/ /purˈnɔ.ɣɾəf/ n masc
pornógrafo

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ adj
púrpura
De color vermell fosc tirant a morat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n fem
púrpura
Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n masc
púrpura
Color vermell fosc tirant a morat.

porquerol /poɾ.keˈɾɔɫ/ /poɾ.kəˈɾɔɫ/ /pur.kəˈɾɔɫ/ n masc
porquerizo

porra /ˈpo.ra/ /ˈpo.rə/ n fem
porra
Bastó amb el cap rodó i més gros.
maza
(billar) Part més gruixuda d'un tac de dues o més peces, per on el jugador el subjecta en donar el cop.

porrer /poˈre/ /poˈreɾ/ /puˈre/ n masc
macero pertiguero
Macer, qui porta porra.

porretó /po.reˈto/ /po.rəˈto/ /pu.rəˈto/ adj masc
porretas
Desproveït de roba (una persona) o de plomes (un ocell).

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ n masc
puerro
Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).
porro
(argot) Cigarreta de tabac amb marihuana o altre estupefaent.

porró /poˈro/ /puˈro/ /puˈru/ n masc
porrón

port /ˈpɔrt/ n masc
puerto
Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.
Pas entre muntanyes.
Connexió en un ordinador per dispositius externs.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ n fem
puerta
Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
(futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

porta enrere n fem
puerta atrás

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ n masc
portaviones portaaviones

portabilitat /poɾ.ta.bi.ɫiˈtat/ /poɾ.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
portabilidad

portabotxes /ˌpɔr.təˈβo.t͡ʃəs/ /ˌpɔɾ.taˈbo.t͡ʃes/ n masc
portabochas

portacel·lo /ˌpɔr.təˈsɛ.ɫu/ /ˌpɔr.təˈsɛɫ.ɫu/ /ˌpɔɾ.taˈsɛ.ɫo/ /ˌpɔɾ.taˈsɛɫ.ɫo/ /ˌpɔɾ.təˈsɛɫ.ɫo/ n masc
portacelo

portaconquilla /ˌpɔr.tə.kuŋˈki.ʎə/ /ˌpɔɾ.ta.koŋˈki.ʎa/ /ˌpɔɾ.tə.koŋˈki.ʎə/ n masc
portacoquilla

portada /poɾˈta.ða/ /poɾˈta.ðə/ /purˈta.ðə/ n fem
portada
Primera plana, d'un diari, d'una revista, etc.
(petanca) Apunt en què la bola cau en l'últim terç de la distància entre el cercle de llançament i el bolig i rodola una mica.

portaescuradents /ˌpɔr.təs.ku.ɾəˈðens/ /ˌpɔɾ.ta.es.ku.ɾaˈðens/ n masc
palillero

portafolis europeu de llengües n masc
portafolio europeo de las lenguas

portal /poɾˈtaɫ/ /purˈtaɫ/ adj
portal

portal /poɾˈtaɫ/ /purˈtaɫ/ n masc
portal
Porta principal més gran.
Lloc web d’accés a recursos i serveis temàtics.

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ v
llevar puesto
Vestir una roba concreta.
Tenir posades ulleres, rellotges o altres complements.
Tenir el cos, la roba o els complements en un estat concret.
llevar
Tenir un objecte una característica concreta.
Incloure a un producte un element afegit.
Conduir un vehicle.
Dirigir una empresa o organització.
traer
Transportar quelcom amb si mateix.

portar a cap v
llevar a cabo

portella /poɾˈte.ʎa/ /poɾˈte.ʎə/ /purˈte.ʎə/ n fem
postigo
Porta practicada en el batent d’un portal o d’una porta més grossa.

porter /porˈte/ /poɾˈte/ /poɾˈteɾ/ /purˈte/ n masc
portero guardameta
(esports de pilota) Jugador encarregat de defensar la porteria, que pot jugar la pilota, la bola o el disc amb les mans dintre una determinada àrea.

porteria /poɾ.teˈɾi.a/ /poɾ.təˈɾi.ə/ /pur.təˈɾi.ə/ n fem
meta

porticó /poɾ.tiˈko/ /pur.tiˈko/ n masc
contraventana

porto-riqueny /ˌpɔr.tu.riˈkɛɲ/ /ˌpɔɾ.to.riˈkəɲ/ adj masc
puertorriqueño

portolà /poɾ.toˈɫa/ /pur.tuˈɫa/ n masc
portulano

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ adj masc
portugués
Relatiu o pertanyent a Portugal o a l'idioma portuguès.

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ n masc
portugués
Natural de Portugal.

poruc /poˈɾuk/ /puˈɾuk/ adj masc
miedoso

porus /pɔ.ɾus/ n masc
poro

porxo /ˈpɔr.ʃu/ /ˈpɔɾ.t͡ʃo/ /ˈpɔɾ.ʃo/ n masc
porche
Espai cobert adossat a la façana.

porós /poˈɾos/ /puˈɾos/ adj masc
poroso

posa /ˈpo.za/ /ˈpo.zə/ /ˈpɔ.za/ /ˈpɔ.zɔ/ /ˈpɔ.zə/ n fem
pose
Positura adoptada per una persona que fa de model.
Posat o actitud que s’adopta per mostrar una determinada manera de ser o una determinada impressió.

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ v
poner
Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.
Dedicar-hi un temps determinat.
echar
Treure de nou.
reposar
Suposar.
posar
Allotjar-se, hostatjar-se.
Adoptar una actitud per fer de model a un artista.

posar en joc v
poner en juego

posicionar /po.zi.si.oˈna/ /po.zi.si.oˈnaɾ/ /pu.zi.si.uˈna/ v
posicionar
Col·locar alguna cosa a un lloc determinat o en una postura determinada.

posició n fem
demarcación posición

posició alta n fem
posición alta

posició baixa n fem
posición baja

posició bàsica n fem
posición básica

posició de base defensiva n fem
posición de base defensiva

posició de base ofensiva n fem
posición de base ofensiva

posició de batuda n fem
posición de bateo

posició de defensa n fem
posición de defensa

posició de joc n fem
posición de juego

posició de llançament n fem
posición de lanzamiento posición de tiro
(esports de pilota) Situació de joc d'un jugador consistent a tenir possibilitats de llançar la pilota, la bola o el disc en bones condicions enfront dels adversaris.
posición de lanzamiento
(handbol) Posició utilitzada per un jugador per a aconseguir un llançament eficaç.

posició de recepció n fem
posición de recepción

posició de recepció de servei n fem
posición de espera al servicio

posició de rematada n fem
posición de remate

posició de talonatge n fem
posición de talonaje

posició defensiva n fem
posición defensiva

posició en moviment n fem
posición de movimiento

posició estàtica n fem
posición asentada

posició fonamental n fem
posición fundamental

posició mitjana n fem
posición media

posició oberta n fem
posición abierta

posició ofensiva n fem
posición ofensiva

posició paral·lela n fem
posición normal

posició tancada n fem
posición cerrada

positiu /po.ziˈtiw/ /pu.ziˈtiw/ adj
positivo
Afirmatiu, per oposició a negatiu.

positivament /po.ziˌti.vaˈment/ /po.ziˌti.vəˈment/ /po.ziˌti.βaˈmen/ /pu.ziˌti.vəˈmen/ /pu.ziˌti.βəˈmen/ adv
positivamente

positivisme /po.zi.tiˈviz.me/ /po.zi.tiˈviz.mə/ /po.zi.tiˈβiz.me/ /pu.zi.tiˈviz.mə/ /pu.zi.tiˈβiz.mə/ n masc
positivismo

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ n masc
positrón positroi

positura /po.ziˈtu.ɾa/ /po.ziˈtu.ɾə/ /pu.ziˈtu.ɾə/ n fem
postura

posposar /pos.poˈza/ /pos.poˈzaɾ/ /pus.puˈza/ v
posponer

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ v
poseer
Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possessiu /po.seˈsiw/ /po.səˈsiw/ /pu.səˈsiw/ adj masc
posesivo

possessió /po.se.siˈo/ /po.sə.siˈo/ /pu.sə.siˈo/ n fem
posesión
Acció de posseir, controlar o ocupar.
Allò que es posseeix.
(especialment mallorquí) Terreny de conreu amb casa a la mateixa finca.
Territori pertanyent a un estat fora de les seves fronteres.
(esports de pilota) Control d'un jugador o un equip sobre la pilota, la bola o el disc per poder-lo jugar, passar o tirar.

posseïdor /po.se.iˈðo/ /po.se.iˈðoɾ/ /po.sə.iˈðo/ /pu.sə.iˈðo/ n masc
poseedor

possibilitat /po.si.bi.ɫiˈtat/ /pu.si.bi.ɫiˈtat/ /pu.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
posibilidad

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ adj
posible
Que pot tenir lloc.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ n masc
posible
Cosa que pot tenir lloc.

possiblement /poˌsi.bɫeˈment/ /poˌsi.βɫeˈmen/ /poˌsib.bɫeˈmen/ /poˌsib.bɫəˈment/ /puˌsi.βɫəˈmen/ /puˌsib.bɫəˈmen/ adv
posiblemente

post /ˈpɔst/ n fem
tabla
Tros de fusta serrada, plana, prima i rectangular.

post /ˈpɔst/ n masc
puesto
Lloc ocupat per tropes en una operació militar.

post de planxar n fem
tabla de planchar

posta /ˈpɔs.ta/ /ˈpɔs.tɔ/ /ˈpɔs.tə/ n fem
posta

postdoctorand /ˌpoz.ðok.toˈɾan/ /ˌpoz.ðok.toˈɾant/ /ˌpɔz.duk.tuˈɾan/ /ˌpɔz.ðok.toˈɾant/ /ˌpɔz.ðuk.tuˈɾan/ n masc
post-doctorando

postdoctorat /ˌpoz.ðok.toˈɾat/ /ˌpɔz.duk.tuˈɾat/ /ˌpɔz.ðok.toˈɾat/ /ˌpɔz.ðuk.tuˈɾat/ n masc
posdoctorado

postejar /pos.teˈd͡ʒa/ /pos.teˈd͡ʒaɾ/ /pos.teˈʒa/ /pos.təˈd͡ʒa/ /pus.təˈʒa/ v
postear

postergar /pos.terˈɣa/ /pos.teɾˈɣa/ /pos.teɾˈɣaɾ/ /pos.təɾˈɣa/ /pus.tərˈɡa/ /pus.tərˈɣa/ v
postergar

posterior /pos.te.ɾiˈoɾ/ /pos.tə.ɾiˈo/ /pus.tə.ɾiˈo/ /pus.tə.ɾiˈor/ adj
posterior
Que succeeix més tard que una altra cosa.
Que és la part del darrere d'alguna cosa.
Que està darrere d'alguna cosa.

posteriorment /pos.te.ɾiˌorˈmen/ /pos.te.ɾiˌoɾˈmen/ /pos.te.ɾiˌoɾˈment/ /pos.tə.ɾiˌoɾˈment/ /pus.tə.ɾiˌorˈmen/ adv
posteriormente

postgrau /ˌpozˈɣɾaw/ /ˌpɔzˈɡɾaw/ n masc
posgrado

postproducció /ˌpos.pɾo.ðuk.siˈo/ /ˌpɔs.pɾo.ðuk.siˈo/ /ˌpɔs.pɾu.ðuk.siˈo/ n fem
postproducción

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ n fem
postre
(no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

postulat n masc
postulado

postura /posˈtu.ɾa/ /posˈtu.ɾə/ /pusˈtu.ɾə/ n fem
monada
(plural) Disposició dels membres del cos de forma afectada amb el propòsit de complaure.
postura
Preu de compra ofert en una subhasta o encant.

postureig /pos.tuˈɾet͡ʃ/ /pos.tuˈɾət͡ʃ/ /pus.tuˈɾɛt͡ʃ/ n masc
postureo

posturejar /pos.tu.ɾeˈd͡ʒa/ /pos.tu.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /pos.tu.ɾeˈʒa/ /pos.tu.ɾəˈd͡ʒa/ /pus.tu.ɾəˈʒa/ v
monear

pot /ˈpɔt/ n masc
bote

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ n fem
pata
Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ n masc
potasio

potejar /po.teˈd͡ʒa/ /po.teˈd͡ʒaɾ/ /po.teˈja/ /po.teˈʒa/ /po.təˈd͡ʒa/ /pu.təˈʒa/ v
pisotear
(transitiu) Aixafar o ferir amb les potes.
(transitiu, figurat) Maltractar desconsideradament.

potencial /po.ten.siˈaɫ/ /po.tən.siˈaɫ/ /pu.tən.siˈaɫ/ adj
potencial
Relatiu o pertanyent a la potència.
Que té possibilitats de donar-se.

potencial /po.ten.siˈaɫ/ /po.tən.siˈaɫ/ /pu.tən.siˈaɫ/ n masc
potencial
Potència o capacitat de provocar un resultat.
(física) Funció escalar de les coordenades espacials el gradient de la qual dona un camp de forces conservatiu.

potencialment /po.ten.siˌaɫˈmen/ /po.ten.siˌaɫˈment/ /po.tən.siˌaɫˈment/ /pu.tən.siˌaɫˈmen/ adv
potencialmente

potentment /poˌtemˈmen/ /poˌtemˈment/ /puˌtemˈmen/ adv
potentemente

poterna /poˈtɛr.na/ /poˈtɛɾ.na/ /poˈtɛɾ.nə/ /poˈtɛɾ.nɛ/ /puˈtɛr.nə/ n fem
poterna

potiner /po.tiˈne/ /po.tiˈneɾ/ /pu.tiˈne/ adj masc
chapucero cochino
Que fa coses que embruten i no li sap mal embrutar-se mentre ho fa.
Que no posa cura en fer les coses.

potollar /po.toˈʎa/ /po.toˈʎaɾ/ /po.təˈja/ /pu.tuˈja/ /pu.tuˈʎa/ v
patear

potos /ˈpo.tos/ /ˈpo.tus/ n masc
poto

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ adv
quizá tal vez quizás

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ n fem
potencia

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ n masc
pozo
Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

pouar /poˈwa/ /poˈwaɾ/ v
desempozar

poètica /poˈɛ.ti.ka/ /puˈɛ.ti.kə/ n fem
poética
Estil o manera de crear poemes i similars.

poèticament /poˌɛ.ti.kaˈmen/ /poˌɛ.ti.kaˈment/ /poˌɛ.ti.kəˈment/ /puˌɛ.ti.kəˈmen/ adv
poéticamente

practicant /pɾak.tiˈkan/ /pɾak.tiˈkant/ /pɾək.tiˈkan/ /pɾək.tiˈkant/ n neut
practicante
Aquell qui practica.
Qui exerceix alguna professió al costat d'un mestre.
Qui assisteix als malalts en els hospitals o amb títol per a exercir la medicina o la farmàcia.

practicar /pɾak.tiˈka/ /pɾak.tiˈkaɾ/ /pɾək.tiˈka/ v
practicar

prada /ˈpɾa.ða/ /ˈpɾa.ðə/ n fem
pradería

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ n masc
praseodimio

prat /ˈpɾat/ n masc
prado

praxeologia /pɾak.se.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /pɾak.se.o.ɫoˈʒi.a/ /pɾək.sə.o.ɫoˈʒi.ə/ /pɾək.sə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
praxeología

prear /pɾeˈa/ /pɾeˈaɾ/ v
preciar

prebenda /pɾeˈβen.da/ /pɾəˈβen.də/ n fem
prebenda

prebendat /pɾe.βenˈdat/ /pɾə.βənˈdat/ n masc
prebendado

preber n masc
pimiento

prebost /pɾeˈbɔst/ /pɾəˈβɔst/ n masc
preboste provost

prec /ˈpɾek/ n masc
ruego

precaritzar /pɾe.ka.ɾiˈd͡za/ /pɾe.ka.ɾiˈza/ /pɾe.ka.ɾiˈzaɾ/ /pɾə.kə.ɾiˈd͡za/ v
precarizar

precaucionar /pɾe.kaw.si.oˈna/ /pɾe.kaw.si.oˈnaɾ/ /pɾə.kəw.si.oˈna/ /pɾə.kəw.si.uˈna/ v
precautelar

precedir /pɾe.seˈði/ /pɾe.seˈðiɾ/ /pɾə.səˈði/ v
preceder anteceder

precentor /pɾe.senˈto/ /pɾe.senˈtoɾ/ /pɾə.sənˈto/ n masc
precentor

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ n masc
precepto

preceptiu /pɾe.sepˈtiw/ /pɾə.səpˈtiw/ adj masc
preceptivo

preceptor /pɾe.sepˈto/ /pɾe.sepˈtoɾ/ /pɾə.səpˈto/ n masc
preceptor

preciosíssim /pɾe.si.oˈzi.sim/ /pɾə.si.oˈzi.sim/ /pɾə.si.uˈzi.sim/ adj masc
preciosísimo

precipici /pɾe.siˈpi.si/ /pɾə.siˈpi.si/ n masc
precipicio

precipitació /pɾe.si.pi.ta.siˈo/ /pɾə.si.pi.tə.siˈo/ n fem
precipitación

precipitar /pɾe.si.piˈta/ /pɾe.si.piˈtaɾ/ /pɾə.si.piˈta/ v
precipitar

precisament /pɾeˌsi.zaˈmen/ /pɾeˌsi.zaˈment/ /pɾəˌsi.zəˈmen/ /pɾəˌsi.zəˈment/ adv
precisamente

precisió /pɾe.si.ziˈo/ /pɾə.si.ziˈo/ n fem
precisión

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ adj masc
precioso

precocitat /pɾe.ko.siˈtat/ /pɾə.ko.siˈtat/ /pɾə.ku.siˈtat/ n fem
precocidad

preconcebut /pɾe.kon.seˈbut/ /pɾə.kon.səˈbut/ /pɾə.kun.səˈbut/ /pɾə.kun.səˈβut/ adj masc
preconcebido

preconitzar /pɾe.ko.niˈd͡za/ /pɾe.ko.niˈza/ /pɾe.ko.niˈzaɾ/ /pɾə.ko.niˈd͡za/ /pɾə.ku.niˈd͡za/ v
preconizar
Defensar com a acceptable.

precoç /pɾeˈkos/ adj
precoz

precàriament /pɾeˌka.ɾi.aˈmen/ /pɾeˌka.ɾi.aˈment/ /pɾəˌka.ɾi.əˈmen/ /pɾəˌka.ɾi.əˈment/ adv
precáriamente

precípuament adv
principalmente

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ adj masc
preciso
Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.
Referit a una mesura, al resultat d'un càlcul, etc. que el valor coincideix amb l'esperat o desitjat, o bé, que hi està molt a prop.

predecessor /pɾe.ðe.seˈso/ /pɾe.ðe.seˈsoɾ/ /pɾə.ðə.səˈso/ adj masc
precedente

predecessor /pɾe.ðe.seˈso/ /pɾe.ðe.seˈsoɾ/ /pɾə.ðə.səˈso/ n masc
predecesor

predeterminar /pɾe.de.teɾ.miˈna/ /pɾe.de.teɾ.miˈnaɾ/ /pɾə.də.təɾ.miˈna/ v
predeterminar

predicable /pɾe.ðiˈka.bɫe/ /pɾe.ðiˈka.βɫe/ /pɾe.ðiˈkab.bɫe/ /pɾə.ðiˈka.βɫə/ /pɾə.ðiˈkab.bɫə/ adj
predicable
Que és digne de ser predicat.
(lògica) Una de les cinc classes a què es redueixen totes les coses que es poden dir del subjecte.

predicació /pɾe.ði.ka.siˈo/ /pɾə.ði.kə.siˈo/ n fem
predicación

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ n masc
predicador
Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicament /pɾe.ði.kaˈmen/ /pɾe.ði.kaˈment/ /pɾə.ði.kəˈmen/ /pɾə.ði.kəˈment/ n masc
predicamento
(filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.

predicar /pɾe.ðiˈka/ /pɾe.ðiˈkaɾ/ /pɾə.ðiˈka/ v
predicar

predicat /pɾe.ðiˈkat/ /pɾə.ðiˈkat/ n masc
predicado

predicatiu /pɾe.ði.kaˈtiw/ /pɾə.ði.kəˈtiw/ adj masc
predicativo
Relatiu o pertanyent al predicat.

predicatiu /pɾe.ði.kaˈtiw/ /pɾə.ði.kəˈtiw/ n masc
predicativo
Tipus de verb no copulatiu.
Complement verbal caracteritzat per referir-se alhora al verb i a un altre element de la frase.

predicció n fem
predicción

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ v
predecir

predisposar /pɾe.ðis.poˈza/ /pɾe.ðis.poˈzaɾ/ /pɾə.ðis.poˈza/ /pɾə.ðis.puˈza/ v
predisponer

preferiblement /pɾe.feˌɾi.bɫeˈment/ /pɾe.feˌɾi.βɫeˈmen/ /pɾe.feˌɾib.bɫeˈmen/ /pɾə.fəˌɾi.βɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈment/ adv
preferiblemente

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ v
preferir

preferència /pɾe.feˈɾɛn.si.a/ /pɾə.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
preferencia

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ n masc
prefijo
En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregadéu /ˌpɾe.ɣaˈðew/ /ˌpɾe.ɣəˈðew/ n masc
santateresa
Insecte màntid allargat de potes anteriors prensores (Mantis religiosa).

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ v
rezar
(intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.
rogar
(transitiu) Demanar respectuosament, suplicar.

pregon /pɾeˈɣon/ /pɾəˈɣon/ adj masc
profundo
Que té el fons, o que està a un nivell, allunyat de la superfície.

pregonar /pɾe.ɣoˈna/ /pɾe.ɣoˈnaɾ/ /pɾə.ɣoˈna/ /pɾə.ɣuˈna/ v
pregonar proclamare

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ n fem
pregunta cuestión
Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.
pregunta
Enunciat d’una interrogació que requereix una resposta específica.

pregunta d'elecció múltiple n fem
pregunta de elección múltiple

pregunta oberta n fem
pregunta abierta

pregunta tancada n fem
pregunta cerrada

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ v
preguntar

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ n fem
plegaria

pregó /pɾeˈɣo/ /pɾəˈɣo/ n masc
pregón

prehistoriador /pɾe.is.to.ɾi.aˈðo/ /pɾe.is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /pɾə.is.to.ɾi.əˈðo/ /pɾə.is.tu.ɾi.əˈðo/ n masc
prehistoriador

prehistòria /pɾe.isˈtɔ.ɾi.a/ /pɾə.isˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
prehistoria

prejudici /pɾe.d͡ʒuˈði.si/ /pɾe.ʒuˈði.si/ /pɾə.ʒuˈði.si/ n masc
prejuicio

prejutjar /pɾe.d͡ʒuˈd͡ʒa/ /pɾe.d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /pɾe.ʒuˈd͡ʒa/ v
prejuzgar
Jutjar per endavant sense coneixement suficient.

prelació /pɾe.ɫa.siˈo/ /pɾə.ɫə.siˈo/ n fem
prelación

premeditadament /pɾe.me.ðiˌta.ðaˈmen/ /pɾe.me.ðiˌta.ðaˈment/ /pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈmen/ /pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈment/ adv
premeditadamente

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ n masc
premio

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ v
premiar

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ n fem
premonición

premsa /ˈpɾem.sa/ /ˈpɾem.sə/ n fem
prensa
Màquina que serveix per a comprimir entre dos elements que fan pressió.
Conjunt de publicacions periòdiques dels mitjans de comunicació i llurs periodistes i editors.

premsa rosa n fem
prensa rosa

premsar /pɾemˈsa/ /pɾemˈsaɾ/ /pɾəmˈsa/ v
prensar

premunir /pɾe.muˈni/ /pɾe.muˈniɾ/ /pɾə.muˈni/ v
premunir

prenatal /pɾe.naˈtaɫ/ /pɾə.nəˈtaɫ/ adj
prenatal

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ v
tomar
(transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.
(transitiu) Ingerir (un aliment, una beguda, un medicament, un verí...).
quitar
(transitiu) Agafar una cosa sense permís del seu propietari.
apoderarse
(transitiu, esports de pilota) Aconseguir, un jugador o un equip, el control d'una pilota, una bola o un disc que estava en possessió de l'adversari o l'equip adversari.

prenom /pɾeˈnɔm/ /pɾəˈnɔm/ n masc
nombre
Nom propi personal que normalment s'anteposa als cognoms.

prenotar /pɾe.noˈta/ /pɾe.noˈtaɾ/ /pɾə.nuˈta/ v
prenotar

prensió /pɾen.siˈo/ /pɾən.siˈo/ n fem
prensión

prenyar /pɾeˈɲa/ /pɾeˈɲaɾ/ /pɾəˈɲa/ v
preñar

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ n fem
preocupación
Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preocupar /pɾe.o.kuˈpa/ /pɾe.o.kuˈpaɾ/ /pɾə.u.kuˈpa/ v
preocupar

prepagament /pɾe.pa.ɣaˈmen/ /pɾe.pa.ɣaˈment/ /pɾə.pə.ɣəˈmen/ /pɾə.pə.ɣəˈment/ n masc
prepago

preparació /pɾe.pa.ɾa.siˈo/ n fem
preparación
Allò que es fa per tenir tot a punt abans de fer una cosa.
backswing
(esports de raqueta) Fase primera d'un cop, corresponent al moviment del braç i de la mà que empunya la raqueta o la pala de disposar-se adequadament per a l'impacte.

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ v
preparar prepare
Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposar /pɾe.poˈza/ /pɾe.poˈzaɾ/ /pɾə.poˈza/ /pɾə.puˈza/ v
anteponer

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ n fem
preposición

preproducció n fem
preproducción

prerequisit n masc
prerrequisito

preromà /pɾe.roˈma/ /pɾə.roˈma/ /pɾə.ruˈma/ adj masc
preromano

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ n fem
prerogativa prerrogativa
Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ n fem
toma
Acció d'apoderar-se d’alguna cosa.
Acció de prendre violentament, especialment amb les armes.
Porció de menjar, beure o medecina que se sol prendre d'una vegada.
Obra que es fa en algun riu, canal, etc., per prendre aigua i conduir-la a altra part.
presa
Cosa que s’ha pres violentament.
onza
Porció marcada d’una rajola de xocolata.

presa amb la pala n fem
carga de disco

presa asiàtica n fem
presa asiática

presa australiana n fem
empuñadura australiana

presa bàsica n fem
empuñadura básica

presa clàssica n fem
presa clásica

presa continental n fem
empuñadura continental

presa curta n fem
empuñadura corta

presa de decisions n fem
toma de decisiones

presa de revés n fem
empuñadura de revés

presa de revés a dues mans n fem
empuñadura de revés a dos manos

presa de xarxa n fem
empuñadura de red

presa est de dreta n fem
empuñadura este de derecha

presa est de revés n fem
empuñadura este de revés

presa japonesa n fem
presa japonesa

presa oest de dreta n fem
empuñadura oeste de derecha

presa oest de revés n fem
empuñadura oeste de revés

presa xinesa n fem
presa china

presagi /pɾeˈza.d͡ʒi/ /pɾeˈza.ʒi/ /pɾəˈza.ʒi/ n masc
presagio

presagiar /pɾe.za.d͡ʒiˈa/ /pɾe.za.d͡ʒiˈaɾ/ /pɾe.za.ʒiˈa/ /pɾə.zə.ʒiˈa/ v
presagiar

presalt /pɾeˈsaɫ/ /pɾeˈsaɫt/ /pɾəˈsaɫ/ /pɾəˈsaɫt/ n masc
presalto

presbiterat /pɾez.βi.teˈɾat/ /pɾəz.bi.təˈɾat/ n masc
presbiterato

presbiteri /pɾez.βiˈtɛ.ɾi/ /pɾəz.biˈtɛ.ɾi/ n masc
presbiterio

prescindible /pɾe.sinˈdi.bɫe/ /pɾe.sinˈdi.βɫe/ /pɾe.sinˈdib.bɫe/ /pɾə.sinˈdi.βɫə/ /pɾə.sinˈdib.bɫə/ /pɾəs.sinˈdib.bɫə/ adj
prescindible

prescriure /pɾesˈkɾiw.ɾe/ /pɾəsˈkɾiw.ɾə/ v
prescribir
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

presencialment /pɾe.zen.siˌaɫˈmen/ /pɾe.zen.siˌaɫˈment/ /pɾə.zən.siˌaɫˈmen/ /pɾə.zən.siˌaɫˈment/ adv
presencialmente

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ adj
presente actual
Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ n masc
presente actual
Moment actual.
Regal.

presentació /pɾe.zen.ta.siˈo/ /pɾə.zən.tə.siˈo/ n fem
presentación

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ v
presentar
Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.
Proposar alguna persona per a que els altres la coneguin.
presentarse
(pronominal) Comparèixer per requeriment.

preservatiu /pɾe.zer.βaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.vaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.βaˈtiw/ /pɾə.zəɾ.vəˈtiw/ adj masc
preservativo
Que preserva.

preservatiu /pɾe.zer.βaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.vaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.βaˈtiw/ /pɾə.zəɾ.vəˈtiw/ n masc
preservativo
Funda per al penis usada per a evitar l’embaràs o el contagi veneri.

presidenciable /pɾe.zi.ðen.siˈa.bɫe/ /pɾe.zi.ðen.siˈa.βɫe/ /pɾe.zi.ðen.siˈab.bɫe/ /pɾə.zi.ðən.siˈa.βɫə/ /pɾə.zi.ðən.siˈab.bɫə/ adj
presidenciable

presidencial /pɾe.zi.ðen.siˈaɫ/ /pɾə.zi.ðən.siˈaɫ/ adj
presidencial

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ n masc
presidente

presidir /pɾe.ziˈði/ /pɾe.ziˈðiɾ/ /pɾə.ziˈði/ v
presidir

presidència /pɾe.ziˈðɛn.si.a/ /pɾə.ziˈðɛn.si.ə/ n fem
presidencia

presoner /pɾe.zoˈne/ /pɾe.zoˈneɾ/ /pɾə.zoˈne/ /pɾə.zuˈne/ n masc
prisionero
Persona que està a la presó
cautivo
Captiu, dominat.

pressa /ˈpɾe.sa/ /ˈpɾe.sə/ n fem
prisa

presseguer /pɾe.seˈɣe/ /pɾe.seˈɣeɾ/ n masc
melocotonero

pressentiment /pɾe.sen.tiˈmen/ /pɾe.sen.tiˈment/ /pɾə.sən.tiˈmen/ /pɾə.sən.tiˈment/ n masc
presentimiento

pressentir /pɾe.senˈti/ /pɾe.senˈtiɾ/ /pɾə.sənˈti/ v
presentir

presseta /pɾeˈse.ta/ /pɾəˈsə.tə/ /pɾəˈsɛ.tə/ n fem
prisita

pressionar /pɾe.si.oˈna/ /pɾe.si.oˈnaɾ/ /pɾə.si.oˈna/ /pɾə.si.uˈna/ v
presionar
Fer pressió.
hostigar
(esports de pilota) Elaborar jugades d'atac molt seguides contra l'equip adversari en el transcurs d'una fase determinada d'un partit o una partida.

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ n fem
presión
Acció d'una força que prem o empeny.
(esports de pilota) Tàctica defensiva consistent a intensificar el marcatge sobre una o més línies de jugadors de l'equip adversari.

pressió a una línia n fem
pressing a una línea

pressió en atac n fem
forechecking

pressió en defensa n fem
backchecking

pressuposar /pɾe.su.poˈza/ /pɾe.su.poˈzaɾ/ /pɾə.su.poˈza/ /pɾə.su.puˈza/ v
presuponer

pressupost /pɾe.suˈpɔst/ n masc
presupuesto

pressupostar /pɾe.su.posˈta/ /pɾe.su.posˈtaɾ/ /pɾə.su.posˈta/ /pɾə.su.pusˈta/ v
presupuestar

pressupostari /pɾe.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.pusˈta.ɾi/ adj masc
presupuestario

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ v
prestar
Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.
Posar a disposició, donar o observar una cosa no material.
(pronominal) Donar motiu a alguna cosa.

prestatge /pɾesˈta.d͡ʒe/ /pɾəsˈtad.ʒə/ n masc
estante

prestatgeria /pɾes.ta.d͡ʒeˈɾi.a/ /pɾəs.tə.d͡ʒəˈɾi.ə/ n fem
estantería

prestigi /pɾesˈti.d͡ʒi/ /pɾesˈti.ʒi/ /pɾəsˈti.ʒi/ n masc
prestigio

prestigiós /pɾes.ti.d͡ʒiˈos/ /pɾes.ti.ʒiˈos/ adj masc
prestigioso

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ v
presumir
Creure i fer notar el fet de posseir una qualitat, un mèrit, atribut, etc.
Sospitar o creure que succeeix un cosa o fet basant-se en pistes, senyals, etc.

presumit /pɾe.zuˈmit/ /pɾə.zuˈmit/ adj masc
presumido
Que presumeix.

presumpció /pɾe.zum.siˈo/ /pɾə.zum.siˈo/ n fem
presunción

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ n fem
presencia

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ n fem
cárcel prisión

pretaller /ˌpɾe.taˈʎe/ /ˌpɾe.taˈʎeɾ/ /ˌpɾɛ.təˈʎe/ n masc
pretaller

pretendent /pɾe.tenˈden/ /pɾe.tenˈdent/ /pɾə.tənˈden/ /pɾə.tənˈdent/ n masc
pretendiente

pretendre /pɾeˈten.dɾe/ /pɾəˈten.dɾə/ v
pretender

pretensiosament /pɾe.ten.siˌo.zaˈmen/ /pɾe.ten.siˌo.zaˈment/ /pɾə.tən.siˌo.zəˈmen/ /pɾə.tən.siˌo.zəˈment/ adv
pretenciosamente

pretest n masc
pretest

pretor /pɾeˈto/ /pɾeˈtoɾ/ /pɾəˈto/ n masc
pretor

preu n masc
precio
Valor acordat entre venedor i comprador.

preufet /ˌpɾɛwˈfet/ n masc
destajo

preuniversitari /pɾe.u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /pɾe.u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /pɾe.u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /pɾə.u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /pɾə.u.ni.βər.siˈta.ɾi/ adj masc
preuniversitario

prevalença /pɾe.vaˈɫen.sa/ /pɾe.βaˈɫen.sa/ /pɾə.vəˈɫən.sə/ /pɾə.vəˈɫɛn.sə/ /pɾə.βəˈɫɛn.sə/ n fem
prevalencia

prevaler /pɾe.vaˈɫeɾ/ /pɾe.βaˈɫe/ /pɾə.vəˈɫə/ /pɾə.vəˈɫɛ/ /pɾə.βəˈɫɛ/ v
prevalecer

prevaricació /pɾe.va.ɾi.ka.siˈo/ /pɾe.βa.ɾi.ka.siˈo/ /pɾə.və.ɾi.kə.siˈo/ /pɾə.βə.ɾi.kə.siˈo/ n fem
prevaricación
Acció i efecte de prevaricar.

prevenció /pɾe.ven.siˈo/ /pɾe.βen.siˈo/ /pɾə.vən.siˈo/ /pɾə.βən.siˈo/ n fem
prevención

preventivament /pɾe.venˌti.vaˈment/ /pɾe.βenˌti.βaˈmen/ /pɾə.vənˌti.vəˈmen/ /pɾə.vənˌti.vəˈment/ /pɾə.βənˌti.βəˈmen/ adv
preventivamente

prevere /pɾeˈve.ɾe/ /pɾeˈβe.ɾe/ /pɾəˈve.ɾə/ /pɾəˈβe.ɾə/ n masc
presbítero

preveure /pɾeˈvew.ɾe/ /pɾeˈβew.ɾe/ /pɾəˈvəw.ɾə/ /pɾəˈvɛw.ɾə/ /pɾəˈβɛw.ɾə/ v
prever

previngudament /pɾe.viŋˌɡu.ðaˈment/ /pɾe.βiŋˌɡu.ðaˈmen/ /pɾə.viŋˌɡu.ðəˈmen/ /pɾə.viŋˌɡu.ðəˈment/ /pɾə.βiŋˌɡu.ðəˈmen/ adv
prevenidamente

previsiblement /pɾe.viˌzi.bɫeˈment/ /pɾe.βiˌzi.βɫeˈmen/ /pɾe.βiˌzib.bɫeˈmen/ /pɾə.viˌzib.bɫəˈmen/ /pɾə.viˌzib.bɫəˈment/ /pɾə.βiˌzi.βɫəˈmen/ /pɾə.βiˌzib.bɫəˈmen/ adv
previsiblemente

previsió /pɾe.vi.ziˈo/ /pɾe.βi.ziˈo/ /pɾə.vi.ziˈo/ /pɾə.βi.ziˈo/ n fem
previsión

priap /pɾiˈap/ n masc
príapo

priapisme /pɾi.aˈpiz.me/ /pɾi.əˈpiz.mə/ n masc
priapismo

prim /ˈpɾim/ adj masc
delgado flaco
Cos de poca amplària o gruix

prima /ˈpɾi.ma/ /ˈpɾi.mə/ n fem
prima
(històric) Primera de les quatre parts del dia romà, des de la sortida del sol fins a la terça a mig matí, entre les 6 i 9 hores en l’equinocci.
Import que paga l’assegurat per un contracte d’assegurança.
Incentiu pecuniari que s’ofereix per a assolir un determinat objectiu, uns resultats, uns serveis prestats, unes activitats estratègiques.

primari /pɾiˈma.ɾi/ adj masc
primario

primarosòl /pɾi.ma.ɾoˈsɔɫ/ /pɾi.mə.ɾoˈsɔɫ/ /pɾi.mə.ɾuˈsɔɫ/ n masc
primarosol

primatòleg /pɾi.maˈtɔ.ɫek/ /pɾi.məˈtɔ.ɫək/ n masc
primatólogo

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ n fem
primavera
Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primaveral /pɾi.ma.veˈɾaɫ/ /pɾi.ma.βeˈɾaɫ/ /pɾi.mə.vəˈɾaɫ/ /pɾi.mə.βəˈɾaɫ/ adj
primaveral

primaveralment /pɾi.ma.veˌɾaɫˈment/ /pɾi.ma.βeˌɾaɫˈmen/ /pɾi.mə.vəˌɾaɫˈmen/ /pɾi.mə.vəˌɾaɫˈment/ /pɾi.mə.βəˌɾaɫˈmen/ adv
primaveralmente

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ adj masc
primero
Principal, el de més importància.
El del començament.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ adv
primero
Abans de res, abans de tot.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ number
primero
(ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primer centre n masc
centro interior

primer cicle d'educació secundària obligatòria n masc
primer ciclo de educación secundaria obligatoria

primer intent n masc
primer down

primer receptor n masc
primer receptor

primer servei n masc
primer servicio

primer servidor n masc
primer servidor

primera base n fem
primera base
(beisbol) Base corresponent a l'angle situat a la dreta de la base de meta, que un corredor ha de tocar en primer lloc.

primera base n neut
jugador de primera base
(beisbol) Interior que juga a prop de la primera base, amb la missió d'agafar les pilotes batudes que passen per la seva zona.

primera línia n fem
primera línea
(rugbi) Línia de jugadors d'una melé ordenada formada per tres davanters que constitueixen un dels costats del passadís, disposats l'un al costat de l'altre agafats entre si i sense encreuar els peus.

primera línia n neut
primera línea
(rugbi) Cadascun dels tres jugadors de la primera línia d'una melé ordenada.

primera línia defensiva n fem
primera línea defensiva

primera línia ofensiva n fem
primera línea ofensiva

primera part n fem
primer tiempo

primera persona n fem
primera persona

primerenc /pɾi.meˈɾeŋ/ /pɾi.meˈɾeŋk/ /pɾi.məˈɾəŋk/ /pɾi.məˈɾɛŋ/ /pɾi.məˈɾɛŋk/ adj masc
temprano
Que neix, madura o actua abans del temps normal.

primitiu /pɾi.miˈtiw/ adj masc
primitivo

primmirat /pɾim.miˈɾat/ adj masc
remirado

primogènit /pɾi.moˈd͡ʒɛ.nit/ /pɾi.muˈʒɛ.nit/ n masc
primogénito

princesa /pɾinˈse.za/ /pɾinˈsə.zə/ /pɾinˈsɛ.zə/ n fem
princesa

principal adj
principal
El més important.

principal n masc
principal
Pis noble sobre la planta baixa o l'entresòl.

principalment /pɾin.siˌpaɫˈmen/ /pɾin.siˌpaɫˈment/ adv
principalmente

principat /pɾin.siˈpat/ n masc
principado

principi n masc
principio
començament
Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

principi de la verticalitat n masc
principio de la verticalidad

principiant /pɾin.si.piˈan/ /pɾin.si.piˈant/ n neut
principiante

prior /pɾiˈo/ /pɾiˈoɾ/ n masc
prior

priorat /pɾi.oˈɾat/ /pɾi.uˈɾat/ n masc
priorato
Dignitat, tasca i ofici de prior o priora, o el temps que aquest dura.
Districte en què té jurisdicció el prior.
En l'orde de Sant Benet, el monestir dependent d'altre principal, l'abat del qual li posa prior.

prioritzar /pɾi.o.ɾiˈd͡za/ /pɾi.o.ɾiˈza/ /pɾi.o.ɾiˈzaɾ/ /pɾi.u.ɾiˈd͡za/ v
priorizar
Fer que alguna cosa tingui una alta prioritat.

prisar /pɾiˈza/ /pɾiˈzaɾ/ v
prisar

prismàtics /pɾizˈma.tiks/ n masc
prismáticos

privació /pɾi.va.siˈo/ /pɾi.və.siˈo/ /pɾi.βa.siˈo/ /pɾi.βə.siˈo/ n fem
privación

privadament /pɾiˌva.ðaˈment/ /pɾiˌva.ðəˈmen/ /pɾiˌva.ðəˈment/ /pɾiˌβa.ðaˈmen/ /pɾiˌβa.ðəˈmen/ adv
privadamente

privat adj masc
privado
No públic.

privat n masc
privado
Aquell qui té el primer lloc en la gràcia i la confiança prop d'un príncep o d'un alt personatge. Així mateix en ell pot recaure tot o part del poder del rei absolut.

privatitzar /pɾi.va.tiˈzaɾ/ /pɾi.və.tiˈd͡za/ /pɾi.βa.tiˈd͡za/ /pɾi.βa.tiˈza/ /pɾi.βə.tiˈd͡za/ v
privatizar

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ n masc
privilegio

pro /ˈpɾo/ n masc
pro
L'aspecte favorable, especialment en contrast amb el desfavorable (contra).

pro /ˈpɾo/ preposition
pro
A favor de, per bé de

pro-am adj
pro-am

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ n fem
proa

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ adj
probable

probablement /pɾoˌba.bɫeˈment/ /pɾoˌbab.bɫəˈment/ /pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /pɾuˌβab.bɫəˈmen/ adv
probablemente

probitat /pɾo.βiˈtat/ /pɾu.βiˈtat/ n fem
probidad

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ n masc
problema

problemàticament /pɾo.bɫeˌma.ti.kaˈment/ /pɾo.βɫeˌma.ti.kaˈmen/ /pɾob.bɫəˌma.ti.kəˈment/ /pɾu.βɫəˌma.ti.kəˈmen/ /pɾub.bɫəˌma.ti.kəˈmen/ adv
problemáticamente

procatalà /ˌpɾo.ka.taˈɫa/ /ˌpɾɔ.kə.təˈɫa/ adj masc
procatalán

procedent /pɾo.seˈðen/ /pɾo.seˈðent/ /pɾo.səˈðent/ /pɾu.səˈðen/ adj
procedente

procediment /pɾo.se.ðiˈmen/ /pɾo.se.ðiˈment/ /pɾo.sə.ðiˈment/ /pɾu.sə.ðiˈmen/ n masc
procedimiento
Manera de fer, de procedir, per aconseguir un resultat.
Conjunt de regles preestablertes per actuar en una situació en concret.
(programació) Conjunt d'instruccions que són cridades a executar des d'una altra part d'un programa (o, fins i tot, des del mateix procediment quan l'entorn permet recursivitat) i que tornen el control del programa, a la línia següent on ha estat realitzada la crida; no poden retornar un valor implícitament, però sí mitjançant paràmetres.

procedir /pɾo.seˈði/ /pɾo.seˈðiɾ/ /pɾo.səˈði/ /pɾu.səˈði/ v
proceder
Continuar amb un procediment fins a la seva execució final.
Venir d'un lloc on s'havia originat.

procedència /pɾo.seˈðɛn.si.a/ /pɾo.səˈðɛn.si.ə/ /pɾu.səˈðɛn.si.ə/ n fem
procedencia
Lloc d'on ha sortit una cosa en moviment.

processador de textos /pɾo.se.saˌðo.ðeˈteks.tos/ /pɾo.se.saˌðoɾ.ðeˈteks.tos/ /pɾo.sə.səˌðo.ðəˈteks.tos/ /pɾu.sə.səˌðo.ðəˈteks.tus/ n masc
procesador de textos

processador gràfic n masc
hardware gráfico

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ n fem
procesión

proclamació /pɾo.kɫa.ma.siˈo/ /pɾo.kɫə.mə.siˈo/ /pɾu.kɫə.mə.siˈo/ n fem
proclamación

proclamar /pɾo.klaˈma/ /pɾo.klaˈmaɾ/ /pɾu.kləˈma/ v
proclamar

procliu /pɾoˈkɫiw/ /pɾuˈkɫiw/ adj
proclive

proclític /pɾoˈkɫi.tik/ /pɾuˈkɫi.tik/ adj masc
proclítico

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ n fem
procrastinación

procrastinar /pɾo.kɾas.tiˈna/ /pɾo.kɾas.tiˈnaɾ/ /pɾo.kɾəs.tiˈna/ /pɾu.kɾəs.tiˈna/ v
procrastinar

procurador /pɾo.ku.ɾaˈðo/ /pɾo.ku.ɾaˈðoɾ/ /pɾo.ku.ɾəˈðo/ /pɾu.ku.ɾəˈðo/ n masc
procurador
Persona habilitada a prendre decisions legals en nom d'una altra o d'un òrgan col·legiat.
Diputat de les Corts Espanyoles.
En la República de Venècia i la República de Gènova, magistrat investit de funcions administratives.

procés /pɾoˈses/ /pɾuˈses/ n masc
proceso
Manera en com es desenvolupa una acció progressiva.
causa judicial
Successió de fases que es donen en un fenomen natural o un procediment.

procés cognitiu n masc
proceso cognitivo

procés educatiu n masc
proceso educativo

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ n masc
procónsul

prodigi /proˈdi.ʒi/ /pɾuˈdi.ʒi/ n masc
prodigio

producció n fem
producción elaboración

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ n masc
producto

productiu /pɾo.ðukˈtiw/ /pɾu.ðukˈtiw/ adj masc
productivo

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ adj masc
productor
Que produeix alguna cosa.

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ n masc
productor
Persona que produeix alguna cosa.

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ v
producir
(dret) Al·legar, exhibir.
Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.
Engendrar, criar, generar.
Fer, compondre, fabricar.
Redituar, causar guany alguna cosa.
Donar, originar, fer que s'esdevingui.
producirse
(pronominal) Explicar-se, fer-se entendre.

proejar /pɾo.eˈd͡ʒa/ /pɾo.eˈd͡ʒaɾ/ /pɾo.eˈʒa/ /pɾo.əˈd͡ʒa/ /pɾu.əˈʒa/ v
proejar

proer /pɾoˈe/ /pɾoˈeɾ/ /pɾuˈe/ n masc
proel

proesa /pɾoˈe.za/ /pɾoˈə.zə/ /pɾuˈɛ.zə/ n fem
proeza

profanar /pɾo.faˈna/ /pɾo.faˈnaɾ/ /pɾo.fəˈna/ /pɾu.fəˈna/ v
profanar

professiograma n masc
profesiografía

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ adj
profesional
Relatiu o pertanyent a una professió.

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ n neut
profesional
Persona que exerceix una professió o que treballa en un sector determinat.

professió /pɾo.fe.siˈo/ /pɾo.fə.siˈo/ /pɾu.fə.siˈo/ n fem
profesión

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ n masc
profesor
Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.
Docent d'educació secundària o d'educació universitària.

professor agregat n masc
profesor agregado

professor ajudant n masc
profesor ayudante

professor associat n masc
profesor asociado

professor d'adults n masc
profesor de adultos

professor de música n masc
profesor de música

professor de suport n masc
profesor de apoyo

professor lector n masc
profesor lector

professor visitant n masc
profesor visitante

professorat /pɾo.fe.soˈɾat/ /pɾo.fə.soˈɾat/ /pɾu.fə.suˈɾat/ n masc
profesorado

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ n neut
profeta profetisa

profit /pɾoˈfit/ /pɾuˈfit/ n masc
provecho

profitós /pɾo.fiˈtos/ /pɾu.fiˈtos/ adj masc
provechoso

profund /pɾoˈfun/ /pɾoˈfunt/ /pɾuˈfun/ adj masc
profundo
Que s'enfonsa en la terra o una altra superfície, d'alçada.

profundament /pɾoˌfun.daˈmen/ /pɾoˌfun.daˈment/ /pɾoˌfun.dəˈment/ /pɾuˌfun.dəˈmen/ adv
profundamente

profunditat /pɾo.fun.diˈtat/ /pɾu.fun.diˈtat/ n fem
profundidad
Qualitat de ser profund.

progenitor /pɾo.d͡ʒe.niˈtoɾ/ /pɾo.ʒe.niˈto/ /pɾo.ʒə.niˈto/ /pɾu.ʒə.niˈto/ n masc
progenitor

progenitura /pɾo.d͡ʒe.niˈtu.ɾa/ /pɾo.ʒe.niˈtu.ɾa/ /pɾo.ʒə.niˈtu.ɾə/ /pɾu.ʒə.niˈtu.ɾə/ n fem
progenitura

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ n masc
programa
Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programa Comenius n masc
programa Comenius

programa Erasmus n masc
programa Erasmus

programa Grundtvig n masc
programa Grundtvig

programa Leonardo da Vinci n masc
programa Leonardo da Vinci

programa d'aprenentatge permanent n masc
programa de aprendizaje permanente

programa d'exercitació n masc
programa de ejercitación

programa d'immersió lingüística n masc
programa de inmersión lingüística

programa lineal n masc
programa lineal

programa ramificat n masc
programa ramificado

programa socioeducatiu n masc
programa socioeducativo

programació /pɾo.ɣɾa.ma.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.mə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.mə.siˈo/ n fem
programación

programació d'aula n fem
programación de aula

programació educativa n fem
programación educativa

programació orientada a objectes n fem
programación orientada a objetos

programar /pɾo.ɣɾəˈma/ /pɾu.ɣɾəˈma/ v
programar

programari /pɾo.ɣɾaˈma.ɾi/ /pɾo.ɣɾəˈma.ɾi/ /pɾu.ɣɾəˈma.ɾi/ n masc
equipo lógico

programari descatalogat n masc
abandonware

programari educatiu n masc
software educativo

programari intermediari n masc
middleware

progre /ˈpɾo.ɣɾe/ n neut
progre
(col·loquial) progressista

progressar /pɾo.ɣɾeˈsa/ /pɾo.ɣɾeˈsaɾ/ /pɾo.ɣɾəˈsa/ /pɾu.ɣɾəˈsa/ v
progesar

progressivament /pɾo.ɣɾeˌsi.vaˈment/ /pɾo.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ /pɾo.ɣɾəˌsi.vəˈment/ /pɾu.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ /pɾu.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ adv
progresivamente

progressió /pɾo.ɣɾe.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.siˈo/ n fem
progresión

prohibició /pɾo.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.βi.siˈo/ n fem
prohibición

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ v
prohibir

prohom /pɾoˈɔm/ /pɾuˈɔm/ n masc
prohombre
Antigament, persona que tenia una especial consideració com a digne de confiança o per obtenir-ne consell, citada en actes arbitrals i pericials o com a testimoni en documents notarials.

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ n masc
proyecto
Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

projecte curricular de centre n masc
proyecto curricular de centro

projecte de recerca n masc
proyecto de investigación

projecte educatiu de centre n masc
proyecto educativo de centro

projecte educatiu individual n masc
proyecto educativo individual

projecte lingüístic de centre n masc
proyecto lingüístico de centro

projectil /pɾo.d͡ʒekˈtiɫ/ /pɾu.ʒəkˈtiɫ/ n masc
proyectil

projector /pɾo.d͡ʒekˈtoɾ/ /pɾo.ʒekˈto/ /pɾo.ʒəkˈto/ /pɾu.ʒəkˈto/ n masc
proyector

projector de diapositives n masc
proyector de diapositivas

proletari /pɾo.ɫeˈta.ɾi/ /pɾu.ɫəˈta.ɾi/ n masc
proletrio

proliferar /pɾo.ɫi.feˈɾa/ /pɾo.ɫi.feˈɾaɾ/ /pɾu.ɫi.fəˈɾa/ v
proliferar

prologuista /pɾo.ɫoˈɣis.ta/ /pɾo.ɫoˈɣis.te/ /pɾo.ɫoˈɣis.tə/ /pɾu.ɫuˈɣis.tə/ n neut
prologuista

prolongació de joc n fem
prolongación

prolongació de la línia central n fem
prolongación de la línea central

prolongadament /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðaˈmen/ /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðaˈment/ /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðəˈment/ /pɾu.ɫuŋˌɡa.ðəˈmen/ adv
prolongadamente

prolongar /pɾo.ɫoŋˈɡa/ /pɾo.ɫoŋˈɡaɾ/ /pɾu.ɫuŋˈɡa/ v
prolongar

prolífic /pɾoˈɫi.fik/ /pɾuˈɫi.fik/ adj masc
prolífico

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ n fem
promesa

prometença /pɾo.meˈten.sa/ /pɾo.məˈtɛn.sə/ /pɾu.məˈtɛn.sə/ n fem
promesa

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ n masc
prometio promecio

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ v
prometer

promiscu /pɾoˈmis.ku/ /pɾuˈmis.ku/ adj masc
promiscuo

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ n masc
promocion
Acció de promocionar o de promoure.
promoción
Conjunt de persones promogudes a un grau superior.
(esports de pilota) Fase d'una competició consistent en un conjunt de partits disputats entre un nombre determinat d'equips d'una mateixa categoria o bé de categories diferents classificats en els primers llocs o en els últims durant la fase anterior, que serveix per a determinar possibles canvis de categoria dels equips implicats per a la temporada següent.

prompte /ˈpɾom.te/ adj masc
pronto
Que està disposat, preparat per a una acció, per a fer alguna cosa.
Que fa una cosa sense retard, en poc temps, ràpidament.

promptuari /pɾom.tuˈa.ɾi/ /pɾum.tuˈa.ɾi/ n masc
prontuario
Resumen, compendi, apuntament.

promulgar /pɾo.muɫˈɣa/ /pɾo.muɫˈɣaɾ/ /pɾu.muɫˈɣa/ v
promulgar

promès /pɾoˈmes/ /pɾoˈməs/ /pɾuˈmɛs/ n masc
prometido

pron /ˈpɾon/ adj masc
prono

pronació n fem
pronación

pronom /pɾoˈnɔm/ /pɾuˈnɔm/ n masc
pronombre
En gramàtica, mot o afix, que substitueix un sintagma nominal, normalment un nom.

pronominalment /pɾo.no.miˌnaɫˈmen/ /pɾo.no.miˌnaɫˈment/ /pɾu.nu.miˌnaɫˈmen/ adv
pronominalmente

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ n fem
pronunciación

pronúncia /pɾoˈnun.si.a/ /pɾoˈnun.si.ə/ /pɾuˈnun.si.ə/ n fem
pronunciación

prop de preposition
cerca
A poca distància, espacial o temporal, de quelcom o d'algú.
alrededor de
Aproximadament, si fa no fa.

propalestí /ˌpɾo.pa.ɫesˈti/ /ˌpɾo.pə.ɫəsˈti/ adj masc
propalestino

proparoxíton /pɾo.pa.ɾokˈsi.ton/ /pɾo.pə.ɾokˈsi.ton/ /pɾu.pə.ɾukˈsi.tun/ adj masc
proparoxítono

proper /pɾoˈpe/ /pɾoˈpeɾ/ /pɾuˈpe/ adj masc
cercano

propi /ˈpɾɔ.pi/ adj masc
propio
Que pertany a algú o a alguna cosa, a un propietari.
Que és característic i peculiar d'algú o d'una cosa.

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ n masc
propietario

propietat mecànica n fem
Propiedad mecánica

proporcional /pɾo.poɾ.si.oˈnaɫ/ /pɾu.pur.si.uˈnaɫ/ adj
proporcional

proporcionalment /pɾo.por.si.oˌnaɫˈmen/ /pɾo.poɾ.si.oˌnaɫˈmen/ /pɾo.poɾ.si.oˌnaɫˈment/ /pɾu.pur.si.uˌnaɫˈmen/ adv
proporcionalmente

proporcionar /pɾo.por.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈnaɾ/ /pɾu.pur.si.uˈna/ v
proporcionar
Fer que una cosa tingui proporció en relació amb una altra.
Subministrar a algú allò que li cal.

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ n fem
proporción

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ v
proponer
Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

proposició /pɾo.po.zi.siˈo/ /pɾu.pu.zi.siˈo/ n fem
proposición
Acció de proposar.
(filologia, filosofia) Enunciat d’un judici amb valor lògic.

proposta /pɾoˈpɔs.ta/ /pɾoˈpɔs.tɔ/ /pɾoˈpɔs.tə/ /pɾuˈpɔs.tə/ n fem
propuesta

proppassat /ˌpɾɔp.paˈsat/ /ˌpɾɔp.pəˈsat/ adj masc
próximo pasado

propugnar /pɾo.puŋˈna/ /pɾo.puŋˈnaɾ/ /pɾu.puŋˈna/ v
propugnar

propvinent /ˌpɾɔb.biˈnen/ /ˌpɾɔb.viˈnen/ /ˌpɾɔb.viˈnent/ adj
próximo venidero

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ n masc
propósito

prorrata /pɾoˈra.ta/ /pɾoˈra.tə/ /pɾuˈra.tə/ n fem
prorrata

prorratejar /pɾo.ra.teˈd͡ʒa/ /pɾo.ra.teˈd͡ʒaɾ/ /pɾo.ra.teˈʒa/ /pɾo.rə.təˈd͡ʒa/ /pɾu.rə.təˈʒa/ v
prorratear

prorrogar /pɾo.roˈɣa/ /pɾo.roˈɣaɾ/ /pɾu.ruˈɣa/ v
prorrogar

prorrompre /pɾoˈrom.pɾe/ /pɾoˈrom.pɾə/ /pɾuˈrom.pɾə/ v
prorrumpir

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ n fem
prosa

proselitisme /pɾo.ze.ɫiˈtiz.me/ /pɾo.zə.ɫiˈtiz.mə/ /pɾu.zə.ɫiˈtiz.mə/ n masc
proselitismo

prosopopeia /pɾo.zo.poˈpe.ja/ /pɾo.zo.poˈpɛ.jə/ /pɾu.zu.puˈpɛ.jə/ n fem
prosopopeya

prosovietisme /ˌpɾɔ.so.vi.eˈtiz.me/ /ˌpɾɔ.so.vi.əˈtiz.mə/ /ˌpɾɔ.so.βi.eˈtiz.me/ /ˌpɾɔ.su.vi.əˈtiz.mə/ /ˌpɾɔ.su.βi.əˈtiz.mə/ n masc
prosovietismo

prosoviètic /ˌpɾo.so.viˈɛ.tik/ /ˌpɾo.so.βiˈɛ.tik/ /ˌpɾɔ.so.viˈɛ.tik/ /ˌpɾɔ.su.viˈɛ.tik/ /ˌpɾɔ.su.βiˈɛ.tik/ adj masc
prosoviético

prospecte /pɾosˈpɛk.te/ /pɾosˈpɛk.tə/ /pɾusˈpɛk.tə/ n masc
prospecto

prosperar /pɾos.peˈɾa/ /pɾos.peˈɾaɾ/ /pɾus.pəˈɾa/ v
prosperar

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ n fem
prosperidad

prossecució /pɾo.se.ku.siˈo/ /pɾo.sə.ku.siˈo/ /pɾu.sə.ku.siˈo/ n fem
prosecución

prostatitis /pɾos.taˈti.tis/ /pɾos.təˈti.tis/ /pɾus.təˈti.tis/ n fem
prostatitis

prostibulari /pɾos.ti.buˈɫa.ɾi/ /pɾus.ti.buˈɫa.ɾi/ /pɾus.ti.βuˈɫa.ɾi/ adj masc
prostibulario

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ n fem
prostitución

prostituir /pɾos.ti.tuˈi/ /pɾos.ti.tuˈiɾ/ /pɾus.ti.tuˈi/ v
prostituir

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ n fem
prostituta

prostituïble /pɾos.ti.tuˈi.bɫe/ /pɾos.ti.tuˈi.βɫe/ /pɾos.ti.tuˈib.bɫe/ /pɾos.ti.tuˈib.bɫə/ /pɾus.ti.tuˈi.βɫə/ /pɾus.ti.tuˈib.bɫə/ adj
prostituíble

prostituïdor /pɾos.ti.tu.iˈðo/ /pɾos.ti.tu.iˈðoɾ/ /pɾus.ti.tu.iˈðo/ adj masc
prostituidor

prosàpia /pɾoˈza.pi.a/ /pɾuˈza.pi.ə/ n fem
prosapia

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ n masc
prosélito

prosòdia //pɾoˈzɔˈði.a/ /pɾuˈzɔ.ði.ə/ n fem
prosodia

protagonista /pɾo.ta.ɣoˈnis.ta/ /pɾo.ta.ɣoˈnis.te/ /pɾo.tə.ɣoˈnis.tə/ /pɾu.tə.ɣuˈnis.tə/ n neut
protagonista

protagonitzar /pɾo.ta.ɣo.niˈd͡za/ /pɾo.ta.ɣo.niˈza/ /pɾo.ta.ɣo.niˈzaɾ/ /pɾo.tə.ɣo.niˈd͡za/ /pɾu.tə.ɣu.niˈd͡za/ v
protagonizar

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ n fem
protección
Acció o efecte de protegir.
(esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protecció civil n fem
protección civil

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ adj masc
protector
Que protegeix

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ n masc
protector
Persona o institució que protegeix algú o alguna cosa

protector de coll n masc
protector de cuello

protector de fulla n masc
protector de cuchilla

protectorat /pɾo.tek.toˈɾat/ /pɾo.tək.toˈɾat/ /pɾu.tək.tuˈɾat/ n masc
protectorado

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ v
proteger
Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.
asegurar
(esports de pilota) Defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protesta /pɾoˈtes.ta/ /pɾoˈtes.tə/ /pɾuˈtes.tə/ n fem
protesta

protestant /pɾo.tesˈtan/ /pɾo.tesˈtant/ /pɾo.təsˈtant/ /pɾu.təsˈtan/ adj
protestante
Relatiu o pertanyent al protestantisme.

protestant /pɾo.tesˈtan/ /pɾo.tesˈtant/ /pɾo.təsˈtant/ /pɾu.təsˈtan/ n neut
protestante
Individu que participa en una protesta.
Individu que simpatitza amb el protestantisme.

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ v
protestar
(intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

protestar l'acta v
protestar el acta

proteu /pɾoˈtɛw/ /pɾuˈtɛw/ n masc
proteo
Home que canvia sovint d’opinió per acomodar-se a les circumstàncies.
Amfibi del gènere Proteus, de cos cilíndric que viu a la foscor d’aigües subterrànies.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ n fem
proteína

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ n masc
protactinio

protocol /pɾo.toˈkɔɫ/ /pɾu.tuˈkɔɫ/ n masc
protocolo

protocol·lari /pɾo.to.koɫˈɫa.ɾi/ /pɾo.to.koˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuɫˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuˈɫa.ɾi/ adj masc
protocolario

protocol·litzar /pɾo.to.ko.liˈzaɾ/ /pɾo.to.koɫ.ɫiˈd͡za/ /pɾu.tu.kuɫ.ɫiˈd͡za/ v
protocolizar

prototip /pɾo.toˈtip/ /pɾu.tuˈtip/ n masc
prototipo

prototipatge n masc
prototipado

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ n masc
protón

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ Interjection
basta

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ adv
suficientemente

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ n fem
prueba
Acció de provar.
examen, control, test
assaig

prova combinada n fem
todos los eventos

prova d'accés a la universitat n fem
prueba de acceso a la universidad

prova de compleció n fem
test de cierre

prova de consolació n fem
prueba de consolación

prova objectiva n fem
prueba objetiva

prova oficial de batxillerat n fem
prueba oficial de bachillerato

provar /pɾoˈva/ /pɾoˈvaɾ/ /pɾoˈβa/ /pɾuˈva/ /pɾuˈβa/ v
probar
Fer examen i experiment de les qualitats.
(provar de) Intentar sortir-se'n.
Justificar la certesa o la veritat amb raons o testimonis.

proveir /pɾo.veˈiɾ/ /pɾo.vəˈi/ /pɾo.βeˈi/ /pɾu.vəˈi/ /pɾu.βəˈi/ v
proveer

provenir /pɾo.veˈniɾ/ /pɾo.vəˈni/ /pɾo.βeˈni/ /pɾo.βeˈniɾ/ /pɾu.vəˈni/ /pɾu.βəˈni/ v
provenir

provençal /pɾo.venˈsaɫ/ /pɾo.vənˈsaɫ/ /pɾo.βenˈsaɫ/ /pɾu.vənˈsaɫ/ /pɾu.βənˈsaɫ/ adj
provenzal
Relatiu o pertanyent a la Provença.
Relatiu o pertanyent a la llengua provençal.

provençal /pɾo.venˈsaɫ/ /pɾo.vənˈsaɫ/ /pɾo.βenˈsaɫ/ /pɾu.vənˈsaɫ/ /pɾu.βənˈsaɫ/ n neut
provenzal
Persona que habita o és originària de la Provença.
(masculí, singular) Dialecte de l'occità parlat principalment a la Provença.

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ n masc
proverbio

proverbialment /pɾo.veɾ.biˌaɫˈment/ /pɾo.vəɾ.biˌaɫˈment/ /pɾo.βer.βiˌaɫˈmen/ /pɾo.βeɾ.βiˌaɫˈmen/ /pɾu.vər.biˌaɫˈmen/ /pɾu.βər.biˌaɫˈmen/ adv
proverbialmente

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ adj masc
proveedor

provincial /pɾo.vin.siˈaɫ/ /pɾo.βin.siˈaɫ/ /pɾu.vin.siˈaɫ/ /pɾu.βin.siˈaɫ/ adj
provincial

provinent /pɾo.viˈnent/ /pɾo.βiˈnen/ /pɾu.viˈnen/ /pɾu.βiˈnen/ adj
proveniente

provisionalitat /pɾo.vi.zi.o.na.ɫiˈtat/ /pɾo.vi.zi.o.nə.ɫiˈtat/ /pɾo.βi.zi.o.na.ɫiˈtat/ /pɾu.vi.zi.u.nə.ɫiˈtat/ /pɾu.βi.zi.u.nə.ɫiˈtat/ n fem
provisionalidad

provisionalment /pɾo.vi.zi.oˌnaɫˈment/ /pɾo.βi.zi.oˌnaɫˈmen/ /pɾu.vi.zi.uˌnaɫˈmen/ /pɾu.βi.zi.uˌnaɫˈmen/ adv
provisionalmente

provisió /pɾo.vi.ziˈo/ /pɾo.βi.ziˈo/ /pɾu.vi.ziˈo/ /pɾu.βi.ziˈo/ n fem
provisión

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ v
provocar
Incitar algú a fer una cosa.

provocativament /pɾo.vo.kaˌti.vaˈment/ /pɾo.vo.kəˌti.vəˈment/ /pɾo.βo.kaˌti.βaˈmen/ /pɾu.vu.kəˌti.vəˈmen/ /pɾu.βu.kəˌti.βəˈmen/ adv
provocativamente

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ n fem
provincia

proximitat /pɾok.si.miˈtat/ /pɾuk.si.miˈtat/ n fem
proximidad
Qualitat d'allò que és pròxim.

proxèmica /pɾokˈsɛ.mi.ka/ /pɾokˈsɛ.mi.kə/ /pɾukˈsɛ.mi.kə/ n fem
proxémica

proís /pɾoˈis/ /pɾuˈis/ n masc
proís

proïsme /pɾoˈiz.me/ /pɾuˈiz.mə/ n masc
prójimo

prudent /pɾuˈðen/ /pɾuˈðent/ adj
prudente

pruent /pɾuˈen/ /pɾuˈent/ adj masc
picante

pruna n fem
ciruela

pràctic /ˈpɾak.tik/ adj masc
práctico
Relacionat amb la pràctica o l'experiència personal.

pràctic /ˈpɾak.tik/ n masc
práctico
Ofici que consisteix en conèixer a fons un port i ajudar a atracar els vaixells forasters que s'aproximen, guiant el pilot.

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ n fem
práctica
Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

pràctica docent n fem
práctica docente
Exercici de la professió de docent.
Període de formació de mestres en centres educatius, la finalitat del qual és perfeccionar els coneixements adquirits a la universitat i iniciar-se de manera directa i real en l'activitat professional com a docent.

pràcticament /ˌpɾak.ti.kaˈmen/ /ˌpɾak.ti.kaˈment/ /ˌpɾak.ti.kəˈmen/ /ˌpɾak.ti.kəˈment/ adv
prácticamente

pràcticum n masc
prácticum

pràctiques /ˈpɾak.ti.kes/ /ˈpɾak.ti.kəs/ n fem
prácticas

pràxia n fem
praxia

prèdica /ˈpɾɛ.ði.ka/ /ˈpɾɛ.ði.kə/ n fem
prédica

prémer /ˈpɾe.me/ /ˈpɾe.meɾ/ /ˈpɾe.mə/ v
presionar

prémer la pilota v
apretar el balón

préssec n masc
melocotón durazno

préssec pla n masc
paraguaya

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ n masc
préstamo

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ n masc
príncipe
Fill del rei, hereu del tron.
Cap d'un principat.

príncep blau n masc
príncipe azul

pròrroga /ˈpɾɔ.ro.ɣa/ /ˈpɾɔ.ro.ɣə/ /ˈpɾɔ.ru.ɣə/ n fem
prórroga

pròsper /ˈpɾɔs.peɾ/ adj masc
próspero
Que li van bé les coses, que prospera, creix feliç o es desenvolupa.

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ n fem
próstata

pròstil /ˈpɾɔs.tiɫ/ adj masc
próstilo

pròtesi /ˈpɾɔ.te.zi/ /ˈpɾɔ.tə.zi/ n fem
prótesis
Peça o aparell artificial implantat en el cos en substitució d’un òrgan.
(lingüística) So no etimològic inserit per processos de canvi lingüístic a l'inici d'un mot

pròxim /ˈpɾɔk.sim/ adj masc
próximo

pròxim /ˈpɾɔk.sim/ n masc
prójimo

pròximament /ˌpɾɔk.si.maˈmen/ /ˌpɾɔk.si.maˈment/ /ˌpɾɔk.si.məˈmen/ /ˌpɾɔk.si.məˈment/ adv
próximamente

pseudociència /ˌpsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ /ˌsew.ðo.siˈɛn.si.a/ /ˌsɛw.ðo.siˈɛn.si.ə/ /ˌsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ n fem
pseudociencia

psi /ˈpsi/ /ˈsi/ n fem
psi

psicoanalitzar /ˌpsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈza/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈzaɾ/ /ˌsi.ko.ə.nə.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ v
psicoanalizar

psicoanàlisi n fem
psicoanálisis

psicolingüística /psi.ko.liŋˈɡwis.ti.ka/ /psi.ku.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// /si.ku.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// n fem
psicolingüística

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
psicología

psicologia ambiental n fem
psicología ambiental

psicologia de l'educació n fem
psicología de la educación

psicologia evolutiva n fem
psicología evolutiva

psicometria n fem
psicometría

psicomotricitat n fem
psicomotricidad
Domini dels moviments corporals i de les funcions motores en general, dirigides pel sistema nerviós.

psicopatologia n fem
psicopatología

psicopedagog /psi.ku.pə.ðəˈɣɔk/ /si.ko.pe.ðaˈɣɔk/ /si.ko.pə.ðəˈɣɔk/ /si.ku.pə.ðəˈɣɔk/ n masc
psicopedagogo

psicopedagogia /psi.ku.pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ /si.ko.pe.ða.ɣoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.pe.ða.ɣoˈʒi.a/ /si.ko.pə.ðə.ɣoˈʒi.ə/ /si.ku.pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ n fem
psicopedagogía

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ n fem
psicosis

psicoteràpia /ˌpsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ko.teˈɾa.pi.a/ /ˌsi.ko.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ n fem
psicoterapia

psicotècnia n fem
psicotecnia

psicòleg /siˈkɔ.ɫek/ /siˈkɔ.ɫək/ n masc
psicólogo

psicòpata n neut
psicópata

psique /ˈpsi.ke/ /ˈpsi.kə/ /ˈsi.ke/ /ˈsi.kə/ n fem
psique

psiquiatre /psi.kiˈa.tɾə/ /si.kiˈa.tɾe/ /si.kiˈa.tɾə/ n masc
psiquiatra

psiquiatria /psi.ki.əˈtɾi.ə/ /si.ki.aˈtɾi.a/ /si.ki.əˈtɾi.ə/ n fem
psiquiatría

psiquiatria infantil i juvenil n fem
paidopsiquiatría

psíquic /ˈpsi.kik/ /ˈsi.kik/ adj masc
psíquico

pubilla /puˈbi.ʎa/ /puˈβi.ʎə/ n fem
hija
Filla major d’una casa.
heredera
(dret civil) Hereva en absència de fills mascles segons la tradició catalana.

publicació /pu.bɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.kə.siˈo/ /pub.bɫi.ka.siˈo/ /pub.bɫi.kə.siˈo/ n fem
publicación

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ v
publicar

publicista /pu.bɫiˈsis.ta/ /pu.bɫiˈsis.te/ /pu.βɫiˈsis.ta/ /pu.βɫiˈsis.te/ /pu.βɫiˈsis.tə/ /pub.bɫiˈsis.ta/ /pub.bɫiˈsis.te/ /pub.bɫiˈsis.tə/ n neut
publicista

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ adj masc
publicitario
Relatiu a la publicitat.

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ n masc
publicista
Persona que es dedica a la publicitat.

publicitat intrajoc n fem
publicidad dentro del juego

pudent /puˈðen/ /puˈðent/ adj
maloliente
Que fa pudor.

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ v
apestar
Produir o causar pudor.
asquear
Causar aversió la insistència d'algú o la repetició d'un fet.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ n fem
peste hedor
Mala olor, olor desagradable.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ n masc
pudor
Sentiment de modèstia, de vergonya, especialment referida a mostrar-se nu o vulnerable davant dels altres.

puericultor /pu.e.ɾi.kuɫˈto/ /pu.e.ɾi.kuɫˈtoɾ/ /pu.ə.ɾi.kuɫˈto/ n masc
puericultor

puericultura /pu.e.ɾi.kuɫˈtu.ɾa/ /pu.ə.ɾi.kuɫˈtu.ɾə/ n fem
puericultura

pueril /pu.eˈɾiɫ/ /pu.əˈɾiɫ/ adj
pueril
Infantil, de xiquet, propi d'un xiquet, relatiu a la puerícia.
Metafòricament, allò que es fa amb poc judici o maduresa.

pugna /ˈpuŋ.na/ /ˈpuŋ.nə/ /ˈpuɡ.na/ n fem
pugna

pugnar /puŋˈna/ /puɡˈna/ /puɡˈnaɾ/ v
pugnar

puig /ˈput͡ʃ/ n masc
pico

puix /ˈpujʃ/ /ˈpuʃ/ conjunction
pues

pujada /puˈd͡ʒa.ða/ /puˈʒa.ða/ /puˈʒa.ðə/ n fem
subida
Via que fa pendent cap amunt.
Augment a l’alça, a un grau superior.
(futbol) Moviment endavant d'un jugador o una línia de jugadors en el transcurs d'una acció ofensiva.

pujada del bastó n fem
backswing

pujament /pu.d͡ʒaˈmen/ /pu.d͡ʒaˈment/ /pu.ʒaˈmen/ /pu.ʒəˈmen/ /pu.ʒəˈment/ n masc
subida
Acció de pujar una cosa de baix a dalt.
pujamen
(nàutica) Vora inferior d’una vela.

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ v
subir
Entrar en un vehicle.
Augmentar de nivell.
Portar alguna cosa de baix a dalt.
Anar creixent.

pujar a la xarxa v
subir a la red

pujol /puˈʒɔɫ/ n masc
cerro

pull /ˈpuɫ/ /ˈpuʎ/ n masc
pull

pulmonar /puɫ.moˈnaɾ/ /puɫ.muˈnar/ adj
pulmonar

pulmonia /puɫ.moˈni.a/ /puɫ.moˈni.ə/ /puɫ.muˈni.ə/ n fem
neumonía
Inflamació d'un o de tots dos pulmons. Sovint és conseqüència d'una infecció de pneumococ.

pulmó n masc
pulmón

pulsació /puɫ.sa.siˈo/ /puɫ.sə.siˈo/ n fem
pulsación

pulvinar /puɫ.viˈnaɾ/ /puɫ.viˈnaɾ/ /puɫ.βiˈnar/ /puɫ.βiˈnaɾ/ adj
pulvinar

pulvinat /puɫ.viˈnat/ /puɫ.viˈnat/ /puɫ.βiˈnat/ adj masc
pulvinar

pumpel·lyita /pum.pe.ɫiˈi.ta/ /pum.peɫ.ɫiˈi.ta/ /pum.pə.ɫiˈi.tə/ /pum.pəɫ.ɫiˈi.tə/ n fem
pumpellyíta

punch n masc
punch

punir /puˈni/ /puˈniɾ/ v
punir

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ n masc
punto
Signe de puntuació que separa frases.
Grau d'una escala de qualificació.
Recompenses en el joc.

punt addicional n masc
punto adicional

punt cardinal n masc
punto cardinal

punt central n masc
punto central

punt d'immobilització n masc
punto de inmovilización

punt d'impacte n masc
punto de empale

punt de bloqueig n masc
punto de bloqueo

punt de bola n masc
punto de bola

punt de caiguda n masc
punto de caída

punt de control n masc
punto de control

punt de cop de càstig n masc
punto de penalti stroke

punt de córner n masc
punto de córner

punt de joc Interjection
punto de set

punt de joc n masc
pelota de juego

punt de partit Interjection
punto de partido

punt de partit n masc
balón de partido

punt de penal n masc
punto de penalti

punt de servei n masc
punto de servicio
(esports de raqueta, voleibol) Punt aconseguit per mitjà d'un servei que l'adversari o l'equip adversari no poden tornar adequadament.
punto de saque
(hoquei sobre gel) Cadascun dels nou punts vermells d'una pista de joc que indiquen els llocs des d'on s'ha de reprendre el joc.

punt de vista n masc
punto de vista

punt directe n masc
ace

punt feble n masc
punto débil

punt fort n masc
punto fuerte

punt límit n masc
punto límite

punt nul n masc
tanto nulo

punt volat n masc
punto de geminación
Signe diacrític enmig del dígraf de la ela geminada (l·l)

punt òptim n masc
sweet spot

punta /ˈpun.ta/ n fem
punta
Extrem agut d'una cosa.
Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
Tros de terra estreta que entra dins el mar.
Sabor que es comença a notar.
(golf) Part anterior del cap d'un bastó.
(pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

punta /ˈpun.ta/ n neut
punta
(futbol) Jugador, generalment un davanter, situat en una posició més avançada que els altres.

puntada de peu n fem
punterazo

puntal /punˈtaɫ/ n masc
puntal

punter /punˈte/ /punˈteɾ/ adj masc
puntiagudo
Que acaba en punta.

punter /punˈte/ /punˈteɾ/ n masc
puntero
En un aparell de mesura, mena d'agulla que assenyala una lectura.
punter
(pilota valenciana) Jugador de pilota valenciana situat davant de tot en una parella o un trio, que s'encarrega de defensar la part davantera del seu camp i de ferir.

puntera /punˈte.ɾa/ /punˈte.ɾə/ n fem
puntera
Reforç col·locar a l'extrem del davant d'una sabata.

punteria /pun.teˈɾi.a/ /pun.təˈɾi.ə/ n fem
puntería

puntuable /pun.tuˈa.bɫe/ /pun.tuˈa.βɫe/ /pun.tuˈa.βɫə/ /pun.tuˈab.bɫe/ /pun.tuˈab.bɫə/ adj
puntuable

puntuació /pun.tu.a.siˈo/ /pun.tu.ə.siˈo/ n fem
puntuación
Conjunt de punts obtinguts per valorar quelcom.
Signes que marquen les pauses en la lectura d'un escrit.

puntuació directa n fem
puntuación bruta

puntuació estàndard n fem
puntuación estándar

puntual /pun.tuˈaɫ/ adj
puntual
Que fa les coses en el moment previst.
exacte, precís

puntualitat /pun.tu.a.ɫiˈtat/ /pun.tu.ə.ɫiˈtat/ n fem
puntualidad

puntualitzar /pun.tu.a.liˈza/ /pun.tu.a.ɫiˈd͡za/ /pun.tu.a.ɫiˈza/ /pun.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /pun.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /pun.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
puntualizar

puntuar /pun.tuˈa/ /pun.tuˈaɾ/ v
puntuar
Posar punts i altres signes ortogràfics en un text.
Qualificar un exercici, un treball o un examen amb una puntuació.

puntós /punˈtos/ adj masc
puntilloso

punxa /ˈpuɲ.t͡ʃa/ /ˈpuɲ.ʃə/ n fem
astilla

punxada /puɲˈt͡ʃa.ða/ n fem
jab
(hoquei sobre herba) Acció defensiva consistent a intentar recuperar la bola tocant-la amb la punta de l'estic mitjançant una sèrie d'extensions i flexions ràpides del braç d'acompanyament.
spearing
(hoquei sobre gel) Falta consistent a colpejar o intentar colpejar un adversari amb la punta de la pala de l'estic.

punxar /puɲˈt͡ʃa/ /puɲˈt͡ʃaɾ/ /puɲˈʃa/ v
pinchar

punxenc /puɲˈt͡ʃeŋ/ /puɲˈt͡ʃeŋk/ /puɲˈʃəŋk/ /puɲˈʃɛŋ/ /puɲˈʃɛŋk/ adj masc
punzante

punxoset /puɲ.t͡ʃoˈzet/ /puɲ.ʃoˈzət/ /puɲ.ʃuˈzɛt/ n masc
espinocho
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gasterosteus aculeatus)
espinoso de nueve espinas
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pungitius pungitius)

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ n masc
punzón

puny n masc
puño
Mà tancada.
En una peça de vestir, part final i diferenciada d'una màniga que es troba sobre el canell o a prop.

punya /ˈpu.ɲa/ /ˈpu.ɲə/ n fem
pugna
Esforç reiterat per aconseguir alguna cosa.

punyada /puˈɲa.ða/ /puˈɲa.ðə/ n fem
puñetazo

punyal /puˈɲaɫ/ n masc
puñal

punyalada /pu.ɲaˈɫa.ða/ /pu.ɲəˈɫa.ðə/ n fem
puñalada

punyet /puˈɲet/ /puˈɲət/ /puˈɲɛt/ n masc
puñeta
Puny postís

punyeta /puˈɲe.ta/ /puˈɲə.tə/ /puˈɲɛ.tə/ n fem
puñeta

punyeter /pu.ɲeˈte/ /pu.ɲeˈteɾ/ /pu.ɲəˈte/ adj
punyetero

punyeteria /pu.ɲe.teˈɾi.a/ /pu.ɲə.təˈɾi.ə/ n fem
puñetería
(col·loquial) Cosa menyspreable o molesta.

pupa /ˈpu.pa/ /ˈpu.pə/ n fem
pupa
(infantil) mal

pupil /puˈpiɫ/ n masc
pupilo

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ n fem
pupila
Obertura central de l'iris.

pupitre /puˈpi.tɾe/ /puˈpi.tɾə/ n masc
pupitre

puput /puˈput/ n
abubilla

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ adj masc
puro

purament /ˌpu.ɾaˈmen/ /ˌpu.ɾaˈment/ /ˌpu.ɾəˈmen/ /ˌpu.ɾəˈment/ adv
puramente

pureta /puˈɾe.ta/ /puˈɾə.tə/ /puˈɾɛ.tə/ n neut
pureta

puré /puˈɾe/ n masc
puré

pus /ˈpus/ n masc
pus

push n masc
push

pusil·lànime /pu.ziɫˈɫa.ni.me/ /pu.ziɫˈɫa.ni.mə/ /pu.ziˈɫa.ni.me/ /pu.ziˈɫa.ni.mə/ adj
pusilánime

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ n fem
puta

putament /ˌpu.taˈmen/ /ˌpu.taˈment/ /ˌpu.təˈmen/ /ˌpu.təˈment/ adv
putamente

putejar /pu.teˈd͡ʒa/ /pu.teˈd͡ʒaɾ/ /pu.teˈʒa/ /pu.təˈd͡ʒa/ /pu.təˈʒa/ v
putear
(transitiu, vulgarisme) Emprenyar, fer la guitza, fotre.

putrefacció /pu.tɾe.fak.siˈo/ /pu.tɾə.fək.siˈo/ n fem
putrefacción

putt n masc
pat

putt amb tornada n masc
putt que tiene vuelta

putt donat n masc
putt dado

putxinel·li /pu.t͡ʃiˈnɛ.ɫi/ /pu.t͡ʃiˈnɛɫ.ɫi/ n masc
títere

puça /ˈpu.sa/ n fem
pulga
Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàdel n masc
pádel

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ n fem
página

pàgina web n fem
página web

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ adj masc
pálido

pàl·lidament /ˌpa.ɫi.ðaˈmen/ /ˌpa.ɫi.ðəˈmen/ /ˌpaɫ.ɫi.ðaˈmen/ /ˌpaɫ.ɫi.ðaˈment/ /ˌpaɫ.ɫi.ðəˈmen/ /ˌpaɫ.ɫi.ðəˈment/ adv
pálidamente

pàmfil /ˈpaɱ.fiɫ/ adj masc
pánfilo
Dit d'una persona lenta en les seves accions.

pàmfil /ˈpaɱ.fiɫ/ n masc
pánfilo
Embarcació mediterrània medieval comercial i de guerra anb rems, d'una sola coberta.

pàmpol /ˈpam.poɫ/ /ˈpam.puɫ/ n masc
pez piloto
(peixos) Peix teleosti de la família dels caràngids (Naucrates ductor).

pàmpol pudent n masc
pámpano

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ n masc
páncreas

pànic adj masc
pánico

pàrvul /ˈpar.βuɫ/ /ˈpaɾ.vuɫ/ /ˈpaɾ.vuɫ/ /ˈpaɾ.βuɫ/ n masc
párvulo

pàtina /ˈpa.ti.na/ /ˈpa.ti.nə/ n fem
pátina

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ n fem
patria

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ n masc
pelo cabello
Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.
pelo
Per analogia, qualsevol mena de filet que sobresurt de la pell dels animals o les plantes.
grano
(golf) Herba d'un camp de golf, especialment del green, en tant que factor que condiciona, segons la inclinació que pren, el rodolament de la bola.

pèl-blanc /ˌpəɫˈbɫaŋk/ /ˌpɛɫˈbɫaŋk/ /ˌpɛɫˈβɫaŋ/ adj masc
peliblanco

pèl-curt /ˌpəɫˈkuɾt/ /ˌpɛɫˈkurt/ /ˌpɛɫˈkuɾt/ adj masc
pelicorto

pèl-llarg /ˌpəˈʎaɾk/ /ˌpɛʎˈʎark/ /ˌpɛˈʎark/ /ˌpɛˈʎaɾk/ adj masc
pelilargo

pèl-ras /ˌpəɫˈras/ /ˌpɛɫˈras/ adj masc
raso

pèl-roig /ˌpəɫˈrɔt͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrot͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrɔt͡ʃ/ adj masc
pelirrojo

pèlag /ˈpɛ.ɫak/ /ˈpɛ.ɫək/ n masc
piélago
(poètic) Mar, especialment alta mar.

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ n masc
péndulo

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ n fem
pérdida

pèrdua de la pilota n fem
pérdida de balón

pèrdua de pilota n fem
pérdida de balón

pèrdua de temps n fem
infracción de tiempo

pèrsic adj
pérsico

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ n masc
guisante arveja

pèssim /ˈpɛ.sim/ adj masc
pésimo

pèssimament /ˌpɛ.si.maˈmen/ /ˌpɛ.si.maˈment/ /ˌpɛ.si.məˈmen/ /ˌpɛ.si.məˈment/ adv
pésimamente

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ n masc
pétalo

péixer /ˈpe.ʃe/ /ˈpe.ʃə/ /ˈpej.ʃe/ /ˈpej.ʃeɾ/ v
apacentar

pícea /ˈpi.se.a/ /ˈpi.se.ə/ n fem
pícea

píndola /ˈpin.do.ɫa/ /ˈpin.do.ɫə/ /ˈpin.du.ɫə/ n fem
píldora

pírcing /ˈpir.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋk/ n masc
piercing

pírric /ˈpi.rik/ adj masc
pírrico

píxel /ˈpik.seɫ/ /ˈpik.səɫ/ n masc
píxel

pòlder /ˈpɔɫ.deɾ/ /ˈpɔɫ.dər/ n masc
pólder

pòlip /ˈpɔ.ɫip/ n masc
pólipo
(medicina) Creixement anormal, tumor tou que s'implanta en una membrana mucosa.

pòmul /ˈpɔ.muɫ/ n masc
pómulo

pòrtic /ˈpɔr.tik/ n masc
pórtico

pòrtland /ˈpɔr.ɫan/ /ˈpɔr.ɫən/ /ˈpɔɾ.ɫan/ /ˈpɔɾ.ɫant/ /ˈpɔɾ.ɫənt/ n masc
cemento de Pórtland

pòstit /ˈpɔs.tit/ n masc
pósit

pòstum /ˈpɔs.tum/ adj masc
póstumo

pòtol /ˈpɔ.toɫ/ /ˈpɔ.tuɫ/ n masc
perdulario

pólvora /ˈpoɫ.vo.ɾa/ /ˈpoɫ.vo.ɾə/ /ˈpoɫ.vu.ɾə/ /ˈpoɫ.βo.ɾa/ /ˈpoɫ.βu.ɾə/ n fem
pólvora pólvora de cañón
Explosiu compost per diverses substàncies polvoritzades.
polvos
(plural) Partícules molt fines obtingudes per reducció d’una substància sòlida.

pórca /ˈpor.kə/ /ˈpoɾ.ka/ n fem
almanta
Subdivisió d’un camp entre solc i solc per a semblar.

púbic /ˈpu.βik/ adj masc
púbico

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ adj masc
público
Comú, que no és privat.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ n masc
público
Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

públicament /ˌpu.bɫi.kaˈment/ /ˌpu.βɫi.kaˈmen/ /ˌpu.βɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kaˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈment/ adv
públicamente

púdicament /ˌpu.ði.kaˈmen/ /ˌpu.ði.kaˈment/ /ˌpu.ði.kəˈmen/ /ˌpu.ði.kəˈment/ adv
pudicamente

púlpit /ˈpuɫ.pit/ n masc
púlpito
trona (de predicació)

púrria /ˈpu.ri.a/ /ˈpu.ri.ə/ n fem
purria
Gent de classe baixa.
Persona vil.

qin n masc
guqin

quadern /kwaˈðeɾn/ /kwəˈðern/ n masc
cuaderno
Conjunt de fulls de paper plegats, encaixats i units.
cuadernillo
Conjunt de cinc fulls, equivalent a una cinquena part d’una mà de paper.

quadradet /kwa.ðɾaˈðet/ /kwə.ðɾəˈðət/ /kwə.ðɾəˈðɛt/ n masc
cuadradito

quadrangular /kwa.ðɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /kwə.ðɾəŋ.ɡuˈɫar/ n masc
cuadrangular

quadrat /kwaˈðɾat/ adj masc
cuadrado
Que té la forma d'un quadrat.
(aritmètica) Potència segona d'un número, és a dir, un número elevat a dos.

quadrat /kwaˈðɾat/ n masc
cuadrado
(geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.
(hoquei sobre gel) Defensa de zona consistent a situar els quatre jugadors de camp en els angles respectius d'un quadrat imaginari, de manera que hi ha dos davanters i dos defensors.

quadratura /kwa.ðɾaˈtu.ɾa/ /kwə.ðɾəˈtu.ɾə/ n fem
cuadratura

quadravi /kwaˈðɾa.vi/ /kwaˈðɾa.βi/ /kwəˈðɾa.vi/ /kwəˈðɾa.βi/ n masc
tetrabuelo

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ n masc
cuadro
Obra pictòrica enquadrada en un marc.
(hoquei sobre patins) Defensa de zona consistent a situar els quatre jugadors de camp en els angles respectius d'un quadrat imaginari, de manera que hi ha dos davanters i dos defensors.
(pilota basca) Cadascuna de les divisions d'una canxa marcades a la paret esquerra, de 4 m d'amplada en frontó llarg i 3,5 en frontó curt, que serveixen per a establir la línia de falta i la línia de passa i per a donar una referència als jugadors sobre la seva situació en la canxa.

quadre d'eliminatòries n masc
cuadro de eliminatorias

quadre de servei n masc
cuadro de saque

quadre de servei dret n masc
cuadro de servicio derecho

quadre de servei esquerre n masc
cuadro de servicio izquierdo

quadre obert n masc
cuadro abierto

quadre tancat n masc
cuadro cerrado

quadres de darrere n masc
cuadros traseros

quadres de davant n masc
cuadros alegres

quadreta n fem
cuadreta

quadrifont /kwa.dɾiˈfont/ /kwə.dɾiˈfon/ adj
cuadrifonte
Adjectiu associat exclusivament a la forma composta arc quadrifont.

quadrilió /kwa.ðɾi.ɫiˈo/ /kwə.ðɾi.ɫiˈo/ number masc
cuatrillón

quadrilong /kwa.ðɾiˈɫoŋ/ /kwa.ðɾiˈɫoŋk/ /kwə.ðɾiˈɫoŋ/ /kwə.ðɾiˈɫoŋk/ adj masc
rectangular

quadrilàter /kwa.ðɾiˈɫa.teɾ/ n masc
cuadrilátero

quadrimestre /kwa.ðɾiˈmes.tɾe/ /kwə.ðɾiˈmɛs.tɾə/ n masc
cuatrimestre

quadrineboda /kwa.ðɾi.neˈβo.ða/ /kwə.ðɾi.nəˈβo.ðə/ n fem
sobrina trinieta

quadrinebot /kwa.ðɾi.neˈbot/ /kwə.ðɾi.nəˈβot/ n masc
sobrino trinieto

quadrinét /kwa.ðɾiˈnet/ /kwə.ðɾiˈnet/ n masc
chozno

quadrinéta /kwa.ðɾiˈne.ta/ /kwə.ðɾiˈne.tə/ n fem
tetranieta

quadrioncle /kwa.ðɾiˈoŋ.kɫe/ /kwə.ðɾiˈoŋ.kɫə/ n masc
tío trisabuelo

quadritia /kwa.ðɾiˈti.a/ /kwə.ðɾiˈti.ə/ n fem
tía trisabuela

quadruplicar /kwa.ðɾu.pɫiˈka/ /kwa.ðɾu.pɫiˈkaɾ/ /kwə.ðɾu.pɫiˈka/ v
cuadruplicar

quadràvia /kwaˈðɾa.vi.a/ /kwaˈðɾa.βi.a/ /kwəˈðɾa.vi.ə/ /kwəˈðɾa.βi.ə/ n fem
tetrabuela

qualificació professional n fem
cualificación profesional

qualificar /kwa.ɫi.fiˈka/ /kwa.ɫi.fiˈkaɾ/ /kwə.ɫi.fiˈka/ v
calificar

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ n fem
calidad

qualitat de l'educació n fem
calidad de la educación

qualitat de possessió n fem
calidad de posesión

quall /ˈkwaʎ/ n masc
cuajo
Enzim que té la propietat de quallar la llet, originalment extret de l'estómac dels remugants.

quallada /kwaˈʎa.ða/ /kwəˈʎa.ðə/ n fem
cuajada

quallar /kwaˈʎa/ /kwaˈʎaɾ/ /kwəˈʎa/ v
cuajar

quan /ˈkon/ adv
cuándo cuando
En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quan les gallines pixin adv
cuando las ranas críen pelo

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ adj
cuánto
(seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ adv
cuán
(seguit d’adjectiu o adverbi) En quina mesura.

quant a /kwant‿a/ preposition
en cuanto a

quantitat /kwan.tiˈtat/ n fem
cantidad

quantitatiu /kwan.ti.taˈtiw/ /kwən.ti.təˈtiw/ adj masc
cuantitativo

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ n masc
cuarenta
(tennis) Tercer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ number
cuarenta

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ number
cuarenta

quaranta-cinquè /kwaˌɾan.ta.siŋˈke/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkə/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ number
cuarenta cuarenta y dos

quaranta-dosè /kwaˌɾan.ta.ðoˈze/ /kwəˌɾan.tə.ðoˈzə/ /kwəˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ number
cuarenta

quaranta-novè /kwaˌɾan.ta.noˈve/ /kwaˌɾan.ta.noˈβe/ /kwəˌɾan.tə.noˈvə/ /kwəˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /kwəˌɾan.tə.nuˈβɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
cuarenta cuarenta y cuatro

quaranta-quatrè /kwaˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ number
cuarenta

quaranta-setè /kwaˌɾan.ta.seˈte/ /kwəˌɾan.tə.səˈtə/ /kwəˌɾan.tə.səˈtɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ number
cuarenta

quaranta-sisè /kwaˌɾan.ta.siˈze/ /kwəˌɾan.tə.siˈzə/ /kwəˌɾan.tə.siˈzɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ number
cuarenta cuarenta y tres

quaranta-tresè /kwaˌɾan.ta.tɾeˈze/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ number
cuarenta

quaranta-una /kwaˌɾan.taˈu.na/ /kwəˌɾan.təˈu.nə/ number
cuarenta
Forma femenina de quaranta-un.

quaranta-unè /kwaˌɾan.ta.uˈne/ /kwəˌɾan.tə.uˈnə/ /kwəˌɾan.tə.uˈnɛ/ number
cuadragésimo

quaranta-vuit /koˌɾan.taˈβujt/ /koˌɾan.təˈvujt/ /kuˌɾan.təˈβujt/ /kwaˌɾan.taˈvujt/ /kwaˌɾan.taˈβujt/ /kwəˌɾan.təˈvujt/ /kwəˌɾan.təˈβujt/ number
cuarenta

quaranta-vuitè /kwaˌɾan.ta.vujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βwiˈte/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtə/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /kwəˌɾan.tə.βujˈtɛ/ number
cuadragésimo

quarantejar /kwa.ɾan.teˈd͡ʒa/ /kwa.ɾan.teˈd͡ʒaɾ/ /kwa.ɾan.teˈʒa/ /kwə.ɾən.təˈd͡ʒa/ /kwə.ɾən.təˈʒa/ v
rondar

quarantenar /kwa.ɾan.teˈna/ /kwa.ɾan.teˈnaɾ/ /kwə.ɾən.təˈna/ v
cuarentenar

quarantè /ko.ɾanˈte/ /ku.ɾənˈtə/ /ku.ɾənˈtɛ/ number
cuadragésimo

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ n fem
cuaresma

quart number
cuarto
(ordinal) Que va just darrere del tercer.

quart receptor n masc
cuarto receptor

quart servidor n masc
cuarto servidor

quart àrbitre n masc
cuarto árbitro

quarta falta n fem
cuarta falta

quartera /kwaɾˈte.ɾa/ /kwərˈte.ɾə/ n fem
cuartera

quarterada /koɾ.təˈɾa.ðə/ /kwaɾ.teˈɾa.ða/ /kwər.təˈɾa.ðə/ n fem
cuarterada

quarterback n neut
mariscal de campo

quartfinalista /ˌkwart.fi.nəˈɫis.tə/ /ˌkwaɾt.fi.naˈɫis.ta/ n neut
cuartofinalista

quartilla /kwaɾˈti.ʎa/ /kwərˈti.ʎə/ n fem
cuartilla
Full de paper d’escriure DIN A5 que és la meitat d'un foli o full semblant.

quartó /koɾˈto/ /kuɾˈto/ /kwaɾˈto/ /kwərˈto/ n masc
cuartal
La quarta part de l'escut d'armes.
cuartón
Divisió territorial tradicional a Eivissa i Formentera.

quasiespècie /ˌkwa.zi.esˈpɛ.si.e/ /ˌkwa.zisˈpɛ.si.ə/ n fem
cuasiespecie

quatre /ˈkwa.tɾe/ number
cuatro

quatre tocs n masc
cuatro toques

quatre-centes /ˌkwa.tɾeˈsen.tes/ /ˌkwa.tɾəˈsen.təs/ number
cuatrocientas
Forma femenina de quatre-cents.

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ number
cuatrocientos

quatrecentista /ˌkwa.tɾe.senˈtis.ta/ /ˌkwa.tɾe.senˈtis.te/ /ˌkwa.tɾə.sənˈtis.tə/ adj
cuatrocentista

que /ke/ adv
qué
Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ conjunction
que
Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

que /ke/ pronoun
que
Pronom relatiu d'objecte, equivalent a "el qual", "la qual".
Pronom relatiu de persona, equivalent a "qui" en oracions explicatives.

que el bombin Interjection
que le zurzan

quebequès /ke.beˈkes/ /kə.bəˈkəs/ /kə.bəˈkɛs/ /kə.βəˈkɛs/ adj masc
quebequés
Relatiu o pertanyent al Quebec.

quebequès /ke.beˈkes/ /kə.bəˈkəs/ /kə.bəˈkɛs/ /kə.βəˈkɛs/ n masc
quebequés
Persona que habita o és originària del Quebec.

quebratxo /keˈbɾa.t͡ʃo/ /kəˈbɾa.t͡ʃo/ /kəˈbɾa.t͡ʃu/ /kəˈβɾa.t͡ʃu/ n masc
quebracho
Fusta dura del quebratxo blanc o del quebratxo vermell.

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ v
quedar
restar, romandre
Arribar a un acord.
Tenir una cita.
Tornar-se, convertir-se.
sentar
escaure

quedar escurat v
quedarse sin blanca

quefir /keˈfiɾ/ /kəˈfir/ n masc
kéfir

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ n fem
queja

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ n masc
muela

queixal del seny n masc
muela del juicio cordal

queixalar /ke.ʃaˈɫa/ /kej.ʃaˈɫa/ /kej.ʃaˈɫaɾ/ /kə.ʃəˈɫa/ v
morder

queixar-se /kejˈʃaɾ.se/ /kəˈʃar.sə/ v
quejarse

quena n fem
quena

quenacho n masc
quenacho

quequejar /ke.keˈd͡ʒa/ /ke.keˈd͡ʒaɾ/ /kə.kəˈʒa/ v
tartamudear

quequesa /keˈke.za/ /kəˈkə.zə/ /kəˈkɛ.zə/ n fem
tartamudez

querar-se /keˈɾaɾ.se/ /kə.ɾərˈsə/ /kəˈɾar.sə/ /kəˈɾaɾ.sə/ v
reconcomerse

quetsémper /ketˈsem.peɾ/ /kətˈsem.pər/ n masc
pez de San Francisco

queviures /keˈviw.ɾes/ /keˈβiw.ɾes/ /kəˈviw.ɾəs/ /kəˈβiw.ɾəs/ n masc
comida
(no comptable) Productes per a la nutrició humana.

qui /ˈki/ pronoun
quien quién

qui demana idiom
llama
Fórmula de salutació que hom fa a qui truca a la porta, per telèfon, etc. per a saber qui és.

qui és sabater, que faci sabates idiom
zapatero, a tus zapatos

quid /ˈkit/ n masc
quid

quiescència /ki.eˈsɛn.si.a/ /ki.əsˈsɛn.si.ə/ /ki.əˈsɛn.si.ə/ n fem
quiescencia

quiet /kiˈet/ adj masc
quieto

quietament /kiˌe.taˈmen/ /kiˌe.taˈment/ /kiˌe.təˈmen/ /kiˌe.təˈment/ adv
quietamente

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ n fem
quilla

quilo /ˈki.ɫo/ /ˈki.ɫu/ n masc
kilo
(col·loquial) quilogram
(col·loquial) Un milió d'unitats monetàries, normalment euros.

quilo- prefix
kilo-
Indica 1000 vegades la unitat. Especialment usat en el sistema mètric decimal.

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ n masc
kilogramo

quilometrar /ki.lo.meˈtɾa/ /ki.lo.meˈtɾaɾ/ /ki.ɫu.məˈtɾa/ v
kilometrar

quilòmetre /kiˈɫɔ.me.tɾe/ n masc
kilómetro

quim /ˈkim/ n masc
quimo

quimera /kiˈme.ɾa/ /kiˈme.ɾə/ n fem
quimera
Monstre que té forma de meitat lleó i meitat cabra amb ales i cua de drac, filla del monstre Tifó i d'una serp anomenada Equidna.
(peixos) Peix de la família dels quimèrids, de color marró amb ratlles blanques i ulls grans de color verd, amb una punta verinosa en l’aleta dorsal (Chimaera monstrosa).

quimèricament /kiˌmɛ.ɾi.kaˈmen/ /kiˌmɛ.ɾi.kaˈment/ /kiˌmɛ.ɾi.kəˈmen/ /kiˌmɛ.ɾi.kəˈment/ adv
quiméricamente

quin /ˈkin/ adj masc
cuál
Emprat per interrogar i obtenir informació sobre una cosa o persona en concret.
qué
Emprat en exclamacions.

quina /ˈki.na/ /ˈki.nə/ n fem
quina

quiniela /ki.niˈɛ.ɫa/ /ki.niˈɛ.ɫə/ /ki.niˈɛ.ɫɛ/ n fem
quiniela
(pilota basca) Sistema de competició individual o per parelles consistent en la disputa d'eliminatòries entre cinc o més jugadors.

quinina /kiˈni.na/ /kiˈni.nə/ n masc
quinina

quinquer n masc
quinquero

quinqué /kiŋˈke/ n masc
quinqué

quintacolumnista /ˌkin.ta.ko.ɫumˈnis.ta/ /ˌkin.ta.ko.ɫumˈnis.te/ /ˌkin.tə.ko.ɫumˈnis.tə/ /ˌkin.tə.ku.ɫumˈnis.tə/ n neut
quintacolumnista

quintar /kinˈta/ /kinˈtaɾ/ n masc
quintal
Pes equivalent a cent lliures.

quintar /kinˈta/ /kinˈtaɾ/ v
quintar
Triar un de cada cinc

quintilió /kin.ti.ɫiˈo/ number masc
quintillón

quinto /ˈkin.to/ /ˈkin.tu/ n masc
quinto
(col·loquial) Recluta cridat al servei militar obligatori.

quintuplicar /kin.tu.pɫiˈka/ /kin.tu.pɫiˈkaɾ/ v
quintuplicar

quinze /ˈkin.ze/ n masc
quince
(tennis, pilota valenciana) Primer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quinze /ˈkin.ze/ number
quince

quinzè /kinˈze/ /kinˈzə/ /kinˈzɛ/ number
décimo

quiosc /kiˈɔsk/ n masc
quiosco

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ Interjection
quiquiriquí

quiral /kiˈɾaɫ/ adj
quiral

quirúrgicament /kiˌɾur.d͡ʒi.kaˈmen/ /kiˌɾur.ʒi.kəˈmen/ /kiˌɾuɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /kiˌɾuɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /kiˌɾuɾ.ʒi.kəˈment/ adv
quirúrgicamente

quissoflauta /ki.soˈfɫaw.ta/ /ki.soˈfɫaw.tə/ /ki.suˈfɫaw.tə/ adj
perroflauta

quitança /kiˈtan.sa/ n fem
finiquito

quitosoma /ki.toˈso.ma/ /ki.tuˈso.mə/ n masc
quitosoma

quitrà n masc
alquitrán

quixotesc /ki.ʃoˈtesk/ /ki.ʃoˈtəsk/ /ki.ʃuˈtɛsk/ adj masc
quijotesco
Corresponent o pertanyent al Quixot o al seu gènere literari.

quocient intel·lectual n masc
cociente intelectual

quota /ˈkwɔ.ta/ /ˈkwɔ.tɔ/ /ˈkwɔ.tə/ n fem
cuota
Quantitat que paga regularment un membre d’una associació.

quotidià adj masc
cotidiano

quàdruple doble n masc
cuádruple doble

quàdruples n masc
cuádruples

quàntic /ˈkwan.tik/ adj masc
cuántico

quàntum /ˈkwan.tum/ n masc
cuanto

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ pronoun
qué
Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?
el que
Pronom relatiu substitut de "el qual", "la qual", "els quals", "les quals" darrere preposició.

quèstia /ˈkɛs.ti.a/ /ˈkɛs.ti.ə/ n fem
cuestación

quídam /ˈki.ðam/ /ˈki.ðəm/ n masc
quídam

químic /ˈki.mik/ adj masc
químico
Relatiu o pertanyent a la química.

químic /ˈki.mik/ n masc
químico
Persona que es dedica a la química.

química /ˈki.mi.ka/ n fem
química
Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
Forma femenina de químic.

químicament /ˌki.mi.kaˈmen/ /ˌki.mi.kaˈment/ /ˌki.mi.kəˈmen/ /ˌki.mi.kəˈment/ adv
químicamente

químio /ˈki.mi.o/ n fem
quimio

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ n masc
quechua

quòrum /ˈkwɔ.ɾum/ n masc
quorum

qüestionable /kwes.ti.oˈna.bɫe/ /kwes.ti.oˈna.βɫe/ /kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ adj
cuestionable

qüestionar /kwes.ti.oˈna/ /kwes.ti.oˈnaɾ/ /kwəs.ti.oˈna/ /kwəs.ti.uˈna/ v
cuestionar
(intransitiu) Discutir sobre una qüestió, un punt a tractar, a aclarir.
(transitiu) Posar en dubte un fet, una qüestió, l’assumpte què es tracta.

qüestionari /kwes.ti.oˈna.ɾi/ /kwəs.ti.uˈna.ɾi/ n masc
cuestionario

qüestió /kwes.tiˈo/ /kwəs.tiˈo/ n fem
cuestión
Tema a tractar, a discutir, a aclarir.

rabassa /raˈba.sa/ /rəˈβa.sə/ n fem
cepa
La part de la soca de qualsevol arbre que està coberta de terra junt amb les arrels, o que està dins de la terra.
ceporro
(mallorquí) Persona de poc enteniment, totxo.

rabassaire /ra.baˈsaj.ɾe/ /rə.βəˈsaj.ɾə/ n masc
rabasaire

rabassut /ra.baˈsut/ /rə.βəˈsut/ adj masc
rebolludo
Petit i robust.

rabasta /raˈbas.ta/ /rəˈβas.tə/ n fem
ataharre

rabec /raˈβɛk/ /rəˈβɛk/ n masc
rabel

rabejar /ra.beˈd͡ʒaɾ/ /ra.βeˈd͡ʒa/ /ra.βeˈʒa/ /rə.bəˈd͡ʒa/ /rə.bəˈʒa/ /rə.βəˈʒa/ v
remojar
Ficar en aigua fins que resti moll.
cebarse
(pronominal) Complaure’s llargament en allò que dóna satisfacció.

rabent /raˈbent/ /raˈβen/ /rəˈben/ /rəˈbent/ /rəˈβen/ adv
velozmente
Amb un impuls ràpid.

rabona n fem
rabona

rabosa /rəˈβo.zə/ n fem
lobo
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cobitis taenia)

racialitzat /ra.si.a.ɫiˈd͡zat/ /ra.si.a.ɫiˈzat/ /rə.si.ə.ɫiˈd͡zat/ adj masc
racializado

racional /ra.si.oˈnaɫ/ /rə.si.oˈnaɫ/ /rə.si.uˈnaɫ/ adj
racional

racionalitzar /ra.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /ra.si.o.na.ɫiˈza/ /ra.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /rə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ /rə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ v
racionalizar

racionalment /ra.si.oˌnaɫˈmen/ /ra.si.oˌnaɫˈment/ /rə.si.oˌnaɫˈment/ /rə.si.uˌnaɫˈmen/ adv
racionalmente

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ n masc
racismo

racistada /ra.sisˈta.ða/ /rə.sisˈta.ðə/ n fem
racistada

ració /ra.siˈo/ /rə.siˈo/ n fem
ración

racó /raˈko/ /rəˈko/ Interjection
rincón

racó /raˈko/ /rəˈko/ n masc
rincón
Espai definit per dues parets en angle.
(pilota, pàdel) Angle format per dues parets o pel terra i una paret, on la pilota, en anar-hi a parar, rebota de manera imprevisible.

radi n masc
radio
Cadascuna de les línies que es poden dibuixar des del centre d'un cercle fins a la circumferència.
Cadascuna de les varetes que van des de l'eix d'una roda fins a la llanta.
Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.
Os del braç.
Extensió d'un àmbit d'actuació.

radiació /ra.ði.a.siˈo/ /rə.ði.ə.siˈo/ n fem
radiación

radiador /ra.ði.aˈðo/ /ra.ði.aˈðoɾ/ /rə.ði.əˈðo/ n masc
radiador

radialment /ra.ðiˌaɫˈmen/ /ra.ðiˌaɫˈment/ /rə.ðiˌaɫˈmen/ /rə.ðiˌaɫˈment/ adv
radialmente

radiar /ra.ðiˈa/ /ra.ðiˈaɾ/ /rə.ðiˈa/ v
irradiar radiar

radical /ra.ðiˈkaɫ/ /rə.ðiˈkaɫ/ adj
radical

radicalització /ra.ði.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ra.ði.ka.ɫi.za.siˈo/ /rə.ði.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
radicalización

radicalitzar /ra.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /ra.ði.ka.ɫiˈza/ /ra.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /rə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ v
radicalizar

radicar /ra.ðiˈka/ /ra.ðiˈkaɾ/ /rə.ðiˈka/ v
radicar

radiodifusió /ˌra.ði.o.ði.fu.ziˈo/ /ˌra.ði.u.ði.fu.ziˈo/ n fem
radiodifusión

radiofreqüència /ˌra.ði.o.fɾeˈkwɛn.si.a/ /ˌra.ði.o.fɾəˈkwɛn.si.ə/ /ˌra.ði.u.fɾəˈkwɛn.si.ə/ n fem
radiofrecuencia

radiografiar /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈa/ /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌra.ði.o.ɣɾə.fiˈa/ /ˌra.ði.u.ɣɾə.fiˈa/ v
radiografiar

radioreceptor /ˌra.ði.o.re.sepˈto/ /ˌra.ði.o.re.sepˈtoɾ/ /ˌra.ði.o.rə.səpˈto/ /ˌra.ði.u.rə.səpˈto/ n masc
radiorreceptor
Aparell receptor de radiodifusió.

radioteatre /ˌra.ði.o.teˈa.tɾe/ /ˌra.ði.o.teˈa.tɾə/ /ˌra.ði.u.teˈa.tɾə/ n masc
radioteatro

radó /rəˈðo/ n masc
radón

rai /ˈraj/ Interjection
aún
Partícula expressiva per indicar que una cosa no importa, és fora del cas tractat o que es pressuposa l'evidència.

rai /ˈraj/ n masc
almadía
Embarcació feta de troncs de fusta, per transportar-los riu avall per les aigües navegables, típic del Pirineu oriental.

raier /raˈje/ /raˈjeɾ/ /rəˈje/ n masc
almadiero
Tripulant d'un rai.
Constructor d'un rai.

raig /ˈrat͡ʃ/ n masc
chorro
Emanació de material fluid, per exemple: un raig d'aigua, un raig d'oli, etc.
rayo
Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

raigs X /ˌraˈd͡ʒiks/ n masc
rayos X

rail /ˈrajɫ/ n masc
raíl

raima /ˈraj.ma/ /ˈraj.mə/ n fem
resma

rais /ˈrajs/ n masc
rais

raja n masc
rajá

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ n fem
raya
(peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.
chorreo
Vessar un raig d'algun líquid.

rajada caputxa n fem
picón

rajada cardaire n fem
raya blanca

rajada clavellada n fem
águila

rajada de Rondelet n fem
raya de Rondelet

rajada de Sant Pere n fem
raya de espejos

rajada estrellada n fem
raya estrellada

rajada morella n fem
fumato

rajada peluda n fem
raya áspera

rajada vestida n fem
raya de san Pedro

rajar /raˈd͡ʒa/ /raˈd͡ʒaɾ/ /raˈʒa/ /rəˈd͡ʒa/ /rəˈʒa/ v
chorrear

rajola /raˈd͡ʒɔ.ɫa/ /raˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ /raˈʒɔ.ɫa/ n fem
baldosa
Peça plana de ceràmica, sovint de forma quadrada, que es va servir per revestir sòls o parets de banys i cuines
tableta
Porció quadriculada d'un bloc de xocolata.

ral /ˈraɫ/ n masc
real
(històric) Moneda del rei, per oposició a altres emissions durant l’edat mitjana.

rall /ˈraj/ /ˈraʎ/ n masc
esparavel

ral·li /ˈra.ɫi/ /ˈraɫ.ɫi/ n masc
rally

ram /ˈram/ n masc
ramo

rama /ˈra.ma/ /ˈra.mə/ n fem
rama
(nord-occidental, valencià, tarragoní) Branca d'un arbre o planta.
Origen comú amb altres d'un mateix tronc.
rama rampollo
Branca que es planta per a fer créixer arbres.
ramón soga
Branca que talla el pastor per a donar-la al bestiar en temps de neu.
ramiza soga
La multitud de branques tallades d'un arbre.
rama soga
En estampació, marc rectangular de ferro on s'hi colla al seu interior el motlle amb la forma a imprimir en la premsa amb tascons o caragols.

ramader /ra.maˈðe/ /ra.maˈðeɾ/ /rə.məˈðe/ n masc
ganadero

ramaderia /ra.ma.ðeˈɾi.a/ /rə.mə.ðəˈɾi.ə/ n fem
ganaderia

ramalada /ra.maˈɫa.ða/ /rə.məˈɫa.ðə/ n fem
ramalazo

ramalla /raˈma.ʎa/ /rəˈma.ʎə/ n fem
ramojo

ramassada /ra.maˈsa.ða/ /rə.məˈsa.ðə/ n fem
recogida
Acció de ramassar.
rebañadura
Allò ramassat.

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ n masc
rebaño

ramatge /raˈma.d͡ʒe/ /rəˈma.d͡ʒə/ n masc
ramaje

rambla /ˈram.bɫa/ /ˈram.bɫə/ n fem
paseo
Construcció allargada en la via pública apta per passejar els vianants, separada del trànsit dels vehicles, originalment sobre un antic corrent d'aigua.

ramblejar /ram.bɫeˈd͡ʒa/ /ram.bɫeˈd͡ʒaɾ/ /ram.bɫeˈʒa/ /rəm.bɫəˈd͡ʒa/ /rəm.bɫəˈʒa/ v
ramblear

ramell /raˈmeʎ/ /rəˈmeʎ/ n masc
ramillete

rampa /ˈram.pa/ /ˈram.pə/ n fem
rampa
Superfície inclinada que es fa servir de comunicació entre dos punts a diferent nivell.
(hoquei sobre patins) Plataforma metàl·lica amb una inclinació de 20° situada dintre una porteria, a 0,25 m de distància respecte a la part frontal, que serveix per a alentir el moviment de la bola.
calambre
Contracció dolorosa d'un múscul.

rampí n masc
rastro

ranc /ˈraŋk/ adj masc
renco

rancor /raŋˈko/ /raŋˈkoɾ/ /rəŋˈko/ n
rencor

rancuniosament /raŋ.ku.niˌo.zaˈmen/ /raŋ.ku.niˌo.zaˈment/ /rəŋ.ku.niˌo.zəˈmen/ /rəŋ.ku.niˌo.zəˈment/ adv
rancuniosamente

ranejar /ra.neˈd͡ʒa/ /ra.neˈd͡ʒaɾ/ /ra.neˈʒa/ /rə.nəˈd͡ʒa/ /rə.nəˈʒa/ v
rondar

rang /ˈraŋ/ /ˈraŋk/ /ˈraŋk/ n masc
rango

ranquejar /raŋ.keˈd͡ʒa/ /raŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /raŋ.keˈʒa/ /rəŋ.kəˈd͡ʒa/ /rəŋ.kəˈʒa/ v
renquear

raonable /ra.oˈna.bɫe/ /ra.oˈna.βɫe/ /ra.oˈnab.bɫe/ /rə.oˈnab.bɫə/ /rə.uˈna.βɫə/ /rə.uˈnab.bɫə/ adj
razonable

raonador /ra.o.naˈðo/ /ra.o.naˈðoɾ/ /rə.o.nəˈðo/ /rə.u.nəˈðo/ n masc
razonador
Que raona.
Qui raona.

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ n masc
razonamiento

raor /raˈo/ /raˈoɾ/ /rəˈo/ n masc
galán

rap /ˈrap/ n masc
pejesapo rape
(Lophius budegassa)

rap vermell n masc
alacrán marino
Peix de la família dels lòfids (Lophius piscatorius) amb el cap voluminós i aplanat, i la pella fosca sense escates.

rapa /ˈra.pa/ /ˈra.pə/ n fem
raspa
Part carnosa del raïm, sense pellofa ni grans.
rapa
Petit ram de flors que forma l'olivera i d'altres arbres.

rapar /raˈpa/ /raˈpaɾ/ /rəˈpa/ v
rapar

rapejar /ra.peˈd͡ʒa/ /ra.peˈd͡ʒaɾ/ /ra.peˈʒa/ /rə.pəˈd͡ʒa/ /rə.pəˈʒa/ v
rapear
separar el escobajo
(agricultura, transitiu, empordanès, mallorquí) Destriar la rapa de la pellofa o la molla del raïm trepitjat.
saber a escobajo
(aliments, intransitiu, empordanès, mallorquí) Tenir gust de rapa (el vi).

rapidesa /ra.piˈðe.za/ /rə.piˈðə.zə/ /rə.piˈðɛ.zə/ n fem
rapidez
Alta velocitat, agilitat (mental, de moviment, etc.)

rapte /ˈrap.te/ /ˈrap.tə/ n masc
rapto

rapè /raˈpe/ /rəˈpɛ/ n masc
rapé

raqueta /raˈke.ta/ /rəˈkə.tə/ /rəˈkɛ.tə/ n fem
raqueta

raquetada /ra.keˈta.ða/ /rə.kəˈta.ðə/ n fem
raquetazo

raquetbol n masc
raquetbol

raquis /ˈra.kis/ n masc
raquis

raquitis /raˈki.tis/ /rəˈki.tis/ n fem
raquitismo

raquitisme /ra.kiˈtiz.me/ /rə.kiˈtiz.mə/ n masc
raquitismo

raquític /raˈki.tik/ /rəˈki.tik/ adj masc
raquítico
Que pateix raquitisme.
Dèbil, poc desenvolupat.

rar /ˈrar/ adj masc
raro escaso
Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.
raro
Poc freqüent, diferent de la normalitat.

rarefacció /ra.ɾe.fak.siˈo/ /rə.ɾə.fək.siˈo/ n fem
rarefacción

raresa /raˈɾe.za/ /rəˈɾə.zə/ /rəˈɾɛ.zə/ n fem
rareza

ras /ˈras/ n masc
raso

rasa /ˈra.za/ /ˈra.zə/ n fem
zanja

rasca /ˈras.ka/ /ˈras.kə/ n fem
rascador
Eina de picapedrer que serveix per allisar.

rascar /rasˈka/ /rasˈkaɾ/ /rəsˈka/ v
rascar

rasclada n fem
rucking

rasclar /rasˈkɫa/ /rasˈkɫaɾ/ /rəsˈkɫa/ v
rastrillar
Treballar amb el rascle.

rascle /ˈras.kɫe/ /ˈras.kɫə/ n masc
rastrillo

rasclet /rasˈkɫet/ /rəsˈkɫət/ /rəsˈkɫɛt/ n masc
rastrillo

rascàs /rasˈkas/ /rəsˈkas/ n masc
rascacio de fuera

raser /raˈze/ /raˈzeɾ/ /rəˈze/ n masc
nivel

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ n masc
cepillo
Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

raspallar /ras.paˈʎa/ /ras.paˈʎaɾ/ /rəs.pəˈja/ /rəs.pəˈʎa/ v
cepillar

raspallet /ras.paˈʎet/ /rəs.pəˈʎət/ /rəs.pəˈʎɛt/ n masc
cepillo de dientes

raspar /rasˈpa/ /rasˈpaɾ/ /rəsˈpa/ v
raspar

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ n masc
carda
Eina per preparar el material de fer cordes (lli, cànem), consistent en un tros de fusta amb puntes de metall enclavades.
rastrillo
Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.
Reixa defensiva de la porta d'accés d'un castell.

rastellar /ras.teˈʎa/ /ras.teˈʎaɾ/ /rəs.təˈʎa/ v
rastrillar

rastellera /ras.teˈʎe.ɾa/ /rəs.təˈʎe.ɾə/ n fem
ringlera

rastreig /rasˈtɾet͡ʃ/ /rəsˈtɾət͡ʃ/ /rəsˈtɾɛt͡ʃ/ n masc
rastreo

rata /ˈra.tə/ n fem
rata
Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).
miracielo
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Uranoscopus scaber)

ratafia /ra.taˈfi.a/ /rə.təˈfi.ə/ n fem
ratafía

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ n fem
murciélago

ratificació /ra.ti.fi.ka.siˈo/ /rə.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
ratificación

ratificar /ra.ti.fiˈka/ /ra.ti.fiˈkaɾ/ /rə.ti.fiˈka/ v
ratificar

ratllar /raʎˈʎa/ /raˈʎa/ /raˈʎaɾ/ /rəʎˈʎa/ /rəˈʎa/ v
rallar
Raspar, generalment un aliment, reduint-lo a trossos petits.
rayar
Fer ratlles.

ratllat /raʎˈʎat/ /raˈʎat/ /rəʎˈʎat/ /rəˈʎat/ adj masc
rayado

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ n masc
ratón mouse
Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
(informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

ratxa /ˈra.t͡ʃa/ /ˈra.t͡ʃə/ n fem
racha
Bufada de vent.
Successió ininterrompuda.

ratxar /raˈt͡ʃa/ /raˈt͡ʃaɾ/ /rəˈt͡ʃa/ v
chirriar

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ v
croar

raure /ˈraw.ɾe/ /ˈraw.ɾə/ v
raer
(transitiu) Raspar amb un instrument tallant per treure les adherències de la superfície.
estar
(intransitiu) Estar-se habitualment.
radicar
(intransitiu) Consistir, tenir la base.

rauxa /ˈraw.t͡ʃa/ /ˈraw.ʃa/ /ˈraw.ʃə/ n fem
arranque

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ n masc
rábano
Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.
birria
(figurat) Cosa mal feta, nyap.
pepino
(figurat) Cosa de poc valor, sense interès.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ n fem
raza

raïm /rəˈim/ n masc
uva
(normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raïmada /ra.iˈma.ða/ /rə.iˈma.ðə/ n fem
uvada

raó /raˈo/ n fem
razón
Causa, motiu.
Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ n fem
reacción

reacció en cadena de la polimerasa n fem
reacción en cadena de la polimerasa

reactor /re.akˈto/ /re.akˈtoɾ/ /re.əkˈto/ n masc
reactor

readaptació n fem
readaptación

readmetre /re.adˈme.tɾe/ /re.ədˈmə.tɾə/ /re.ədˈmɛ.tɾə/ v
readmitir

real adj
real
Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

real n masc
real
Moneda utilitzada en diversos països i en diverses èpoques.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ n fem
realidad

realització /re.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /re.a.ɫi.za.siˈo/ n fem
realización

realitzador /re.a.ɫi.d͡zaˈðo/ /re.a.ɫi.zaˈðoɾ/ /re.ə.ɫi.d͡zəˈðo/ n masc
realizador

realitzar /re.a.ɫiˈd͡za/ /re.a.ɫiˈza/ /re.a.ɫiˈzaɾ/ v
realizar
Dur a terme, fer real el que es tenia pensat.

realment /reˌaɫˈmen/ /reˌaɫˈment/ adv
realmente

reaparèixer /re.a.paˈɾe.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃeɾ/ /re.ə.pəˈɾə.ʃə/ /re.ə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
reaparecer

rearmar /re.arˈma/ /re.aɾˈma/ /re.aɾˈmaɾ/ /re.ərˈma/ v
rearmar

rebatre /reˈba.tɾe/ /rəˈβa.tɾə/ v
rebatir
Repel·lir, contrarestar.
Respondre a les objeccions.
arrojar
Llançar alguna cosa en senyal de rebuig.
rebajar
Antigament, rebaixar d'una suma.
remachar
Reblar (doblegar la punta d'un clau).

rebeca /reˈbe.ka/ /reˈbɛ.ka/ /reˈβɛ.ka/ /reˈβɛ.kɛ/ /rəˈbə.kə/ /rəˈbɛ.kə/ /rəˈβɛ.kə/ n fem
cabezada
Dormida curta.
rebeca
Jaqueta de punt fins a la cintura, sense coll i amb escot, cordada pel davant.

rebel·lia /re.beɫˈɫi.a/ /re.βeˈɫi.a/ /rə.bəɫˈɫi.ə/ /rə.βəɫˈɫi.ə/ /rə.βəˈɫi.ə/ n fem
rebeldía rebelliousness

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ n fem
rebelión

rebentada /re.benˈta.ða/ /rə.βənˈta.ðə/ n fem
reventón

rebentar /re.benˈtaɾ/ /re.βenˈta/ /rə.βənˈta/ v
reventar
Estripar-se una bossa per estar massa plena o qualsevol embolcall per excés de contingut.
Amenaçar de matar o colpejar molt fortament, trencant o badant alguna part del cos.
Sentir-se esgotat físicament.

rebequejar /re.be.keˈd͡ʒaɾ/ /re.βe.keˈd͡ʒa/ /re.βe.keˈʒa/ /rə.bə.kəˈd͡ʒa/ /rə.bə.kəˈʒa/ /rə.βə.kəˈʒa/ v
rabiar

rebesavi /re.bezˈa.vi/ /re.βezˈa.βi/ /rə.bəzˈa.vi/ /rə.βəzˈa.βi/ n masc
tatarabuelo

rebesneboda /re.bez.neˈbo.ða/ /rə.βəz.nəˈβo.ðə/ n fem
sobrina biznieta

rebesnebot /re.bez.neˈbot/ /rə.βəz.nəˈβot/ n masc
sobrino biznieto

rebesnét /re.βezˈnet/ /rə.βəzˈnet/ n masc
tataranieto

rebesoncle /re.beˈzoŋ.kɫe/ /rə.βəˈzoŋ.kɫə/ n masc
tío bisabuelo

rebestia /re.besˈti.a/ /rə.βəsˈti.ə/ n fem
tía bisabuela

rebesàvia /re.bezˈa.vi.a/ /re.βezˈa.βi.a/ /rə.bəzˈa.vi.ə/ /rə.βəzˈa.βi.ə/ n fem
tatarabuela

reblanir /re.bɫaˈniɾ/ /re.βɫaˈni/ /rə.βɫəˈni/ v
reblandecer

reblar /rebˈbɫa/ /reˈbɫaɾ/ /reˈβɫa/ /rəbˈbɫa/ /rəˈβɫa/ v
remachar
Doblegar la punta d'un clau clavat de forma que no sobresurti.

reble /ˈre.bɫe/ /ˈre.βɫe/ /ˈre.βɫə/ /ˈreb.bɫe/ /ˈreb.bɫə/ /ˈrəb.bɫə/ /ˈrɛb.bɫə/ n masc
cascajo
Conjunt de fragments de materials de construcció usat per omplir buits.

reblir /rebˈbɫi/ /reˈbɫiɾ/ /reˈβɫi/ /rəbˈbɫi/ /rəˈβɫi/ v
rellenar
Omplir amb reble o sediments una concavitat.

rebló /rebˈbɫo/ /reˈbɫo/ /reˈβɫo/ /rəbˈbɫo/ /rəˈβɫo/ n masc
remache roblón

rebolcar /re.βoɫˈka/ /re.βoɫˈkaɾ/ /rə.βuɫˈka/ v
revolcar

rebombori /re.bomˈbɔ.ɾi/ /rə.βumˈbɔ.ɾi/ n masc
alboroto

rebordonir /re.boɾ.ðoˈniɾ/ /re.βor.ðoˈni/ /re.βoɾ.ðoˈni/ /rə.boɾ.ðoˈni/ /rə.bur.ðuˈni/ /rə.βur.duˈni/ v
degenerar

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ n masc
despensa

rebot /reˈbot/ /rəˈβot/ Interjection
rebote

rebot /reˈbot/ /rəˈβot/ n masc
rebote
(esports de pilota) Moviment lliure d'una pilota, una bola o un disc a conseqüència d'un impacte contra el camp de joc, contra una superfície del voltant del camp de joc que es considera també apta per al joc, contra una estructura situada en el camp de joc o bé contra un jugador o una peça del seu equip.
(basquetbol) Recuperació de la pilota durant el moviment lliure resultant d'un impacte contra el cèrcol o el tauler, a conseqüència d'un llançament fallat.
(pilota) Jugada consistent a llançar en direcció al frontis o al frontó contrari una pilota procedent de la paret de rebot o del frontó propi, respectivament.

rebot defensiu n masc
rebote defensivo

rebot ofensiu n masc
rebote de ataque

rebot uniforme n masc
rebote uniforme

rebotador /re.bo.taˈðoɾ/ /re.βo.taˈðo/ /rə.bo.təˈðo/ /rə.bu.təˈðo/ /rə.βu.təˈðo/ n masc
reboteador

rebotar /re.boˈtaɾ/ /re.βoˈta/ /rə.boˈta/ /rə.buˈta/ /rə.βuˈta/ v
rebotar
(esports de pilota) Fer, una pilota, una bola o un disc, un moviment lliure a conseqüència d'un impacte contra el camp de joc, contra una superfície del voltant del camp de joc que es considera també apta per al joc, contra una estructura situada en el camp de joc o bé contra un jugador o una peça del seu equip.
rebotear
(pilota) Tornar, un jugador, una pilota procedent de la paret de rebot d'un frontó o del frontó d'un trinquet de pilota valenciana.

rebotir /re.boˈtiɾ/ /re.βoˈti/ /rə.boˈti/ /rə.buˈti/ /rə.βuˈti/ v
apretujar hincharse
Forçar les coses perquè entrin en un lloc d'espai molt just.
Perdre la rigidesa pròpia un material.

rebotre /reˈbo.tɾe/ /rəˈβo.tɾə/ v
rebotar

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ v
recibir
Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...
(voleibol) Colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.
(tennis de taula, bàdminton) Ser, un jugador o un equip, l'encarregat de tornar la pilota procedent d'un servei.
recepcionar
(esports de pilota) Controlar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada.

rebregar /re.bɾeˈɣaɾ/ /re.βɾeˈɣa/ /rə.βɾəˈɣa/ v
estrujar

rebrot /reˈbɾot/ /rəˈβɾot/ n masc
rebrote

rebrotar /re.bɾoˈtaɾ/ /re.βɾoˈta/ /rə.bɾoˈta/ /rə.bɾuˈta/ /rə.βɾuˈta/ v
rebrotar

rebufar /re.buˈfaɾ/ /re.βuˈfa/ /rə.βuˈfa/ v
resoplar

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ n masc
rechazo despeje
(esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.
rechazo
(rugbi) Acció del jugador que duu la pilota consistent a apartar amb la mà ben oberta, sense colpejar-lo, un adversari que intenta placar-lo.

rebuig curt n masc
despeje corto

rebuig de mà n masc
despeje de mano

rebuig de puny n masc
despeje de puño

rebuig llarg n masc
despeje largo

rebut /reˈbut/ /rəˈβut/ n masc
recibo

rebutjar /re.buˈd͡ʒaɾ/ /re.βuˈd͡ʒa/ /rə.βuˈd͡ʒa/ v
rechazar
Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.
despejar
(esports de pilota) Allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

rebutjar a banda v
despejar a banda

rebutjar a córner v
despejar a córner

rec n masc
acequia

recalcitrar /re.kaɫ.siˈtɾa/ /re.kaɫ.siˈtɾaɾ/ /rə.kəɫ.siˈtɾa/ v
recalcitrar

recambró /re.kamˈbɾo/ /rə.kəmˈbɾo/ n masc
trasalcoba

recapacitar /re.ka.pa.siˈta/ /re.ka.pa.siˈtaɾ/ /rə.kə.pə.siˈta/ v
recapacitar

recapitular /re.ka.pi.tuˈɫa/ /re.ka.pi.tuˈɫaɾ/ /rə.kə.pi.tuˈɫa/ v
recapitular

recaptar /re.kapˈta/ /re.kapˈtaɾ/ /rə.kəpˈta/ v
recaudar

recaptatori /re.kap.taˈtɔ.ɾi/ /rə.kəp.təˈtɔ.ɾi/ adj masc
recaudatorio

recar /reˈka/ /reˈkaɾ/ /rəˈka/ v
doler

recautxutar /re.kaw.t͡ʃuˈta/ /re.kaw.t͡ʃuˈtaɾ/ /rə.kəw.t͡ʃuˈta/ v
recauchutar

recel /reˈsɛɫ/ /rəˈsɛɫ/ n masc
recelo

recensió /re.sen.siˈo/ /rə.sən.siˈo/ n fem
recensión

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ adj
reciente

recentment /reˌsemˈmen/ /reˌsemˈment/ /rəˌsemˈmen/ /rəˌsemˈment/ adv
recientemente

recepció n fem
recepción
Lloc a l'entrada d'un hotel, en què els hostes demanen habitació i s'inscriuen.
Acte social de curta durada: l'organitzador envia invitacions i ofereix alguna beguda.
(voleibol) Acció de colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.
recepción agarre
(esports de pilota) Acció i efecte de controlar la pilota, la bola, el volant o el disc procedent d'una passada.

recepció alta n fem
recepción a la altura de la cabeza

recepció baixa n fem
recepción baja

recepció d'avantbraços n fem
recepción por abajo

recepció de pit n fem
recepción clásica

recepció de servei n fem
recepción de saque

recepció dinàmica n fem
recepción dinámica

recepció en suspensió n fem
recepción en suspensión

recepció estàtica n fem
recepción estática

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ n fem
receta
Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

receptacle /rə.səpˈta.kɫe/ /rə.səpˈta.kɫə/ n masc
receptáculo

receptar /re.sepˈta/ /re.sepˈtaɾ/ /rə.səpˈta/ v
recetar

receptor /re.sepˈto/ /re.sepˈtoɾ/ n masc
receptor
Aparell que rep senyals de comunicació d'un altre aparell a distància d'aquest.
(esports de pilota) Jugador que controla la pilota, el volant o el disc procedent d'una passada.
(beisbol) Defensor situat al box del receptor, que s'encarrega d'intentar agafar la pilota del llançador que el batedor no ha pogut colpejar i de defensar la zona de la base de meta.
(futbol americà) Atacant situat generalment més enllà dels extrems de la línia ofensiva, que s'encarrega sobretot de rebre les passades del quarterback.

recer /raˈse/ /raˈseɾ/ /reˈse/ /reˈseɾ/ /rəˈse/ n masc
abrigadero

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ n fem
búsqueda
Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

recerca acció n fem
investigación-acción

recerca avaluativa n fem
investigación evaluativa

recerca col·laborativa n fem
investigación colaborativa

recerca documental n fem
investigación documental

recerca ex post facto n fem
investigación ex post facto

recerca i desenvolupament n fem
investigación y desarrollo

recerca qualitativa n fem
investigación cualitativa

recerca quantitativa n fem
investigación cuantitativa

recerca, desenvolupament i innovació n fem
investigación, desarrollo e innovación

reciclar /re.siˈkɫa/ /re.siˈkɫaɾ/ /rə.siˈkɫa/ v
reciclar
Donar una nova utilitat a un material que havia estat rebutjat com a inservible.
Aprendre nous continguts per continuar sent una persona laboralment útil.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ n masc
reciclaje
Acció i efecte de reciclar.
Formació complementària posterior als estudis reglats per a posar al dia els coneixements professionals de la pròpia especialitat o per a orientar-se cap a una nova branca d'activitat.

recidiva /re.siˈði.va/ /re.siˈði.βa/ /rə.siˈði.və/ /rə.siˈði.βə/ n fem
recidiva

recinte /reˈsin.te/ n masc
recinto

recipient /re.si.piˈen/ /re.si.piˈent/ /rə.si.piˈen/ /rə.si.piˈent/ n masc
recipiente

reclam de xeremies n masc
albogue

reclamar /re.kɫaˈma/ /re.kɫaˈmaɾ/ /rə.kɫəˈma/ v
reclamar
Exigir una cosa a la qual se'n té dret.
Demanar la compareixença.

reclinar /re.kɫiˈna/ /re.kɫiˈnaɾ/ /rə.kɫiˈna/ v
reclinar

recloure /reˈkɫɔw.ɾe/ v
recluir

recluta /reˈkɫu.ta/ /rəˈkɫu.tə/ n neut
recluta

reclutar /re.kɫuˈta/ /re.kɫuˈtaɾ/ /rə.kɫuˈta/ v
reclutar

recobrament /re.ko.bɾaˈment/ /re.ko.βɾaˈmen/ /rə.ko.bɾəˈment/ /rə.ku.bɾəˈmen/ /rə.ku.βɾəˈmen/ n masc
recobro

recobrar /re.koˈbɾaɾ/ /re.koˈβɾa/ /rə.koˈbɾa/ /rə.kuˈbɾa/ /rə.kuˈβɾa/ v
recobrar

recobrir /kuˈβɾi/ /re.koˈbɾiɾ/ /re.koˈβɾi/ /rə.koˈbɾi/ /rə.kuˈbɾi/ /rə.kuˈβɾi/ v
recubrir

recollida de dades n fem
recogida de datos

recollidor /re.ko.ʎiˈðo/ /re.ko.ʎiˈðoɾ/ /rə.ko.ʎiˈðo/ /rə.ku.ʎiˈðo/ adj masc
recogedor
Que recull.

recollidor /re.ko.ʎiˈðo/ /re.ko.ʎiˈðoɾ/ /rə.ko.ʎiˈðo/ /rə.ku.ʎiˈðo/ n masc
recogedor
Qui recull.
Pala de recollir residus, escombraries.

recolliment /re.ko.ʎiˈmen/ /re.ko.ʎiˈment/ /rə.ko.ʎiˈment/ /rə.ku.jiˈmen/ /rə.ku.ʎiˈmen/ n masc
recogimiento

recollir la pilota v
recoger el balón

recolzament /re.koɫ.zaˈmen/ /re.koɫ.zaˈment/ /rə.koɫ.zəˈment/ /rə.kuɫ.zəˈmen/ n masc
apoyo

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ v
apoyar

recol·lectar /re.koɫ.ɫekˈta/ /re.koɫ.ɫekˈtaɾ/ /rə.kuɫ.ɫəkˈta/ v
recolectar

recol·locar /re.ko.ɫoˈka/ /re.koɫ.ɫoˈka/ /re.koɫ.ɫoˈkaɾ/ /rə.koɫ.ɫoˈka/ /rə.ku.ɫuˈka/ /rə.kuɫ.ɫuˈka/ v
recolocar

recomanació /re.ko.ma.na.siˈo/ /rə.ko.mə.nə.siˈo/ /rə.ku.mə.nə.siˈo/ n fem
recomendación

recomanar /re.ko.maˈna/ /re.ko.maˈnaɾ/ /rə.ko.məˈna/ /rə.ku.məˈna/ v
recomendar

recombinar /re.kom.biˈna/ /re.kom.biˈnaɾ/ /rə.kum.biˈna/ v
recombinar

recomençar /re.ko.menˈsa/ /re.ko.menˈsaɾ/ /rə.ko.mənˈsa/ /rə.ku.mənˈsa/ v
volver a empezar

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ n fem
recompensa

recompensar /re.kom.penˈsa/ /re.kom.penˈsaɾ/ /rə.kum.pənˈsa/ v
recompensar

recompondre /re.komˈpɔn.dɾe/ /rə.kumˈpɔn.dɾə/ v
recomponer

recomptar /re.komˈta/ /re.komˈtaɾ/ /rə.komˈta/ /rə.kumˈta/ v
recontar

reconciliar /re.kon.si.ɫiˈa/ /re.kon.si.ɫiˈaɾ/ /rə.kon.si.ɫiˈa/ /rə.kun.si.ɫiˈa/ v
reconciliar

recondir /re.konˈdi/ /re.konˈdiɾ/ /rə.konˈdi/ /rə.kunˈdi/ v
arrinconar

reconegudament /re.ko.neˌɣu.ðaˈmen/ /re.ko.neˌɣu.ðaˈment/ /rə.ko.nəˌɣu.ðəˈment/ /rə.ku.nəˌɣu.ðəˈmen/ adv
reconocidamente

reconeixement /re.ko.ne.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈment/ /rə.ko.nə.ʃəˈment/ /rə.ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
reconocimiento

reconeixement d'aprenentatges previs n masc
reconocimiento de aprendizajes previos

reconfortar /re.koɱ.forˈta/ /re.koɱ.foɾˈta/ /re.koɱ.foɾˈtaɾ/ /rə.koɱ.foɾˈta/ /rə.kuɱ.furˈta/ v
reconfortar

reconquerir /re.koŋ.keˈɾi/ /re.koŋ.keˈɾiɾ/ /rə.koŋ.kəˈɾi/ /rə.kuŋ.kəˈɾi/ v
reconquistar

reconquesta /re.koŋˈkes.ta/ /rə.koŋˈkes.tə/ /rə.kuŋˈkes.tə/ n fem
reconquista

reconsiderar /re.kon.si.ðeˈɾa/ /re.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /rə.kon.si.ðəˈɾa/ /rə.kun.si.ðəˈɾa/ v
reconsiderar

reconstrucció /re.kons.tɾuk.siˈo/ /rə.kons.tɾuk.siˈo/ /rə.kuns.tɾuk.siˈo/ n masc
reconstrucción
Acció i efecte de reconstruir.

reconstruir /re.kons.tɾuˈi/ /re.kons.tɾuˈiɾ/ /rə.kons.tɾuˈi/ /rə.kuns.tɾuˈi/ v
reconstruir

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ v
reconocer
Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.
Acceptar, admetre allò que es dubtava.
Confessar com a cosa pròpia.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ n masc
recuerdo

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ v
recordar

recorregut /re.ko.reˈɣut/ /rə.ko.rəˈɣut/ /rə.ku.rəˈɣut/ n masc
recorrido
Trajecte fet o per fer.

recrear /re.kɾeˈa/ /re.kɾeˈaɾ/ /rə.kɾeˈa/ v
recrear
Gaudir dels sentits, de manera relaxada.
Reproduir una cosa o una situació.

recremar /re.kɾeˈma/ /re.kɾeˈmaɾ/ /rə.kɾəˈma/ v
requemar

recriminalitzar /re.kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /re.kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /re.kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /rə.kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ v
recriminalizar

recriminar /re.kɾi.miˈna/ /re.kɾi.miˈnaɾ/ /rə.kɾi.miˈna/ v
recriminar

recruar /re.kɾuˈa/ /re.kɾuˈaɾ/ /rə.kɾuˈa/ v
recrudecer

recta /ˈrɛk.ta/ /ˈrɛk.tə/ /ˈrɛk.tɛ/ n fem
recta
Successió de punts en un mateix pla.
(beisbol) Llançament precís i potent en què la pilota descriu una trajectòria gairebé plana a gran velocitat.

rectal /rekˈtaɫ/ /rəkˈtaɫ/ adj
rectal

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ n masc
rectángulo

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ adj masc
recto
Que segueix la trajectòria sense corbes, tot dret.

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ n masc
recto
Part final de l'intestí.

rectificació /rek.ti.fi.ka.siˈo/ /rək.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
rectificación

rector /rekˈto/ /rekˈtoɾ/ /reˈtoɾ/ /rədˈdu/ /rəkˈto/ /rətˈto/ adj masc
rector

rector /rekˈto/ /rekˈtoɾ/ /reˈtoɾ/ /rədˈdu/ /rəkˈto/ /rətˈto/ n masc
rector
Persona que té a càrrec seu la direcció d'una universitat.
párroco
Sacerdot del culte catòlic encarregat d'una rectoria o d'una parròquia.

rectorat n masc
rectorado

rectoria /rek.toˈɾi.a/ /rək.toˈɾi.ə/ /rək.tuˈɾi.ə/ n fem
rectoría
Càrrec i condició de rector, que governa una parròquia.
Casa i oficina del rector d’una església.

recull /reˈkuʎ/ /rəˈkuj/ /rəˈkuʎ/ n masc
colección

recuperació /re.ku.pe.ɾa.siˈo/ n fem
recuperación
Fet d'assolir un alumne el nivell de coneixements i destreses que li pertoca per la seva edat com a resultat d'un ensenyament de recuperació.
(esports de pilota) Acció i efecte de tornar a tenir la possessió de la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'un partit, després d'haver-la perduda.
(bàdminton) Fase quarta d'un cop, corresponent al moviment de retorn a la posició d'espera.

recurrent /re.kuˈren/ /re.kuˈrent/ /rə.kuˈren/ /rə.kuˈrent/ adj
recurrente

recurs /reˈkuɾs/ /rəˈkurs/ n masc
recurso

recurs didàctic n masc
recurso didáctico

recurs turístic n masc
recurso turístico

recursivitat /re.kur.si.βiˈtat/ /re.kuɾ.si.viˈtat/ /re.kuɾ.si.βiˈtat/ /rə.kur.si.βiˈtat/ /rə.kuɾ.si.viˈtat/ n fem
recursividad

recusar /re.kuˈza/ /re.kuˈzaɾ/ /rə.kuˈza/ v
recusar

recència /reˈsɛn.si.a/ /rəˈsɛn.si.ə/ n fem
recencia

recíproc /reˈsi.pɾok/ /rəˈsi.pɾuk/ adj masc
recíproco

recíprocament /reˌsi.pɾo.kaˈmen/ /reˌsi.pɾo.kaˈment/ /rəˌsi.pɾo.kəˈment/ /rəˌsi.pɾu.kəˈmen/ adv
recíprocamente

recórrer /reˈko.re/ /reˈko.reɾ/ /rəˈko.rə/ v
recurrir
Anar a demanar assistència, ajut, consell, favor.
recorrer
Fer un trajecte.

redacció /re.ðak.siˈo/ /rə.ðək.siˈo/ n fem
redacción

redactar /re.ðakˈta/ /re.ðakˈtaɾ/ /rə.ðəkˈta/ v
redactar
Escriure una redacció.

redefinir /re.ðe.fiˈni/ /re.ðe.fiˈniɾ/ /rə.ðə.fiˈni/ v
redefinir

redescobrir /re.ðes.koˈbɾiɾ/ /re.ðes.koˈβɾi/ /rə.ðəs.koˈbɾi/ /rə.ðəs.kuˈbɾi/ /rə.ðəs.kuˈβɾi/ v
redescubrir

redimir /re.ðiˈmi/ /re.ðiˈmiɾ/ /rə.ðiˈmi/ v
redimir

redimonis /re.ðiˈmɔ.nis/ /rə.ðiˈmɔ.nis/ Interjection
diablos

redir /reˈði/ /reˈðiɾ/ /rəˈði/ v
redecir

redirecció /re.ði.ɾek.siˈo/ /rə.ði.ɾək.siˈo/ n fem
redirección

redistribuir /re.ðis.tɾi.buˈiɾ/ /re.ðis.tɾi.βuˈi/ /rə.ðis.tɾi.βuˈi/ v
redistribuir

redoblant /re.ðoˈbɫant/ /re.ðoˈβɫan/ /rə.ðoˈbɫant/ /rə.ðubˈbɫan/ /rə.ðuˈbɫan/ /rə.ðuˈβɫan/ n masc
redoblante

redoblar /re.ðobˈbɫa/ /re.ðoˈbɫaɾ/ /re.ðoˈβɫa/ /rə.ðobˈbɫa/ /rə.ðubˈbɫa/ /rə.ðuˈβɫa/ v
redoblar
(rugbi) Acompanyar, el jugador que fa una pilota, el moviment de la pilota.

redoble /reˈðo.bɫe/ /reˈðo.βɫe/ /reˈðob.bɫe/ /rəˈðo.βɫə/ /rəˈðob.bɫə/ n masc
redoble

redossar /re.ðoˈsa/ /re.ðoˈsaɾ/ /rə.ðoˈsa/ /rə.ðuˈsa/ v
resguardar

redreç /reˈðɾes/ /rəˈðɾəs/ /rəˈðɾɛs/ n masc
enderezamiento

redreçar /re.ðɾeˈsa/ /re.ðɾeˈsaɾ/ /rə.ðɾəˈsa/ v
enderezar
Desfer una torçada o inclinació apareguda.

reducció /re.ðuk.siˈo/ /rə.ðuk.siˈo/ n fem
reducción

reduflació /re.ðu.fɫa.siˈo/ /rə.ðu.fɫə.siˈo/ n fem
reduflación

reduir /re.ðuˈi/ /re.ðuˈiɾ/ /rə.ðuˈi/ v
reducir
disminuir

redéu /reˈðew/ /rəˈðew/ Interjection
rediós

redós /reˈðos/ /rəˈðos/ n masc
resguardo

reedificar /re.e.ði.fiˈka/ /re.e.ði.fiˈkaɾ/ /rə.ə.ði.fiˈka/ v
reedificar

reeditar /re.e.ðiˈta/ /re.e.ðiˈtaɾ/ /rə.ə.ðiˈta/ v
reeditar

reeducació n fem
reeducación

reeducar /re.e.ðuˈka/ /re.e.ðuˈkaɾ/ /rə.ə.ðuˈka/ v
reeducar

reeixir /re.ejˈʃi/ /re.ejˈʃiɾ/ /re.eˈʃi/ v
salir
Una cosa, eixir bé a qui se la proposa.
éxito
Una persona, tenir succés, reeiximent, en quelcom que emprèn.

reelaborar /re.e.ɫa.boˈɾaɾ/ /re.e.ɫa.βoˈɾa/ /rə.ə.ɫə.boˈɾa/ /rə.ə.ɫə.buˈɾa/ /rə.ə.ɫə.βuˈɾa/ v
reelaborar

reemplaçable /re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ adj
reemlazable

reemplaçament /re.em.pɫa.saˈmen/ /re.em.pɫa.saˈment/ /rə.əm.pɫə.səˈmen/ /rə.əm.pɫə.səˈment/ n masc
reemplazo

reemplaçar /re.em.pɫaˈsa/ /re.em.pɫaˈsaɾ/ /rə.əm.pɫəˈsa/ v
reemplazar

reenviar /re.em.biˈa/ /re.eɱ.viˈaɾ/ /rə.əm.biˈa/ /rə.əɱ.viˈa/ v
reenviar

refecció /re.fek.siˈo/ /rə.fək.siˈo/ n fem
reparación refección reposición
Substitució de material per a la conservació de mecaderies.
Obra de reparació, millora, o remodelació en una construcció.
Àpat que fan els monjos en un monestir.

refegir /re.feˈd͡ʒi/ /re.feˈd͡ʒiɾ/ /re.feˈʒi/ /rə.fəˈʒi/ v
repetir

refer /reˈfe/ /reˈfeɾ/ /rəˈfe/ v
rehacer
Tornar a fer.

referendar /re.fe.ɾenˈda/ /re.fe.ɾenˈdaɾ/ /rə.fə.ɾənˈda/ v
refrendar

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ adj
referente
Que fa referència o que expressa una relació.

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ n masc
referente
Allò que es pren com a model a seguir.

referir /re.feˈɾi/ /re.feˈɾiɾ/ /rə.fəˈɾi/ v
referir

referència /re.feˈɾɛn.si.a/ n masc
referencia
Fet de referir o referir-se.
Indicació en un text que cita un altre text o un autor per a secundar les idees exposades al primer.
referencias
(generalment en plural) Informació sobre les qualitats laborals d'una persona, generalment amb la recomanació d'un encarregat d'empresa per al qui s'ha treballat abans.

referèndum /re.feˈɾɛn.dum/ /rə.fəˈɾɛn.dum/ n masc
referéndum

refilada /re.fiˈɫa.ða/ /rə.fiˈɫa.ðə/ n fem
gorjeo

refiladissa /re.fi.ɫaˈði.sa/ /rə.fi.ɫəˈði.sə/ n fem
gorjeos

refilar /re.fiˈɫa/ /re.fiˈɫaɾ/ /rə.fiˈɫa/ v
trinar
(intransitiu) Cantar de forma aguda, prolongada i modulada com el canari, el rossinyol i altres ocells.
afilar
(transitiu) Fer que acabi en punta.

refilet /re.fiˈɫet/ /rə.fiˈɫət/ /rə.fiˈɫɛt/ n masc
gorjeo

reflació /re.fɫa.siˈo/ /rə.fɫə.siˈo/ n fem
reflación

reflectir /re.fɫekˈti/ /re.fɫekˈtiɾ/ /rə.fɫəkˈti/ v
reflejar

reflex /reˈfɫɛks/ /rəˈfɫɛks/ n masc
reflejo
Cosa que es veu reflectida.
Reacció fisiològica i involuntària davant d'un estímul, l’ordre de la qual s'origina a la medul·la espinal.

reflex condicionat n masc
reflejo condicionado

reflexionar /re.fɫek.si.oˈna/ /re.fɫek.si.oˈnaɾ/ /rə.fɫək.si.oˈna/ /rə.fɫək.si.uˈna/ v
reflexionar

reflexiu /re.fɫekˈsiw/ /rə.fɫəkˈsiw/ adj masc
reflexivo

reflexió /re.fɫek.siˈo/ /rə.fɫək.siˈo/ n fem
reflexión
Acció de reflexionar.

reflexió difusa n fem
reflexión difusa

reflexió especular n fem
reflexión especular

refondre /reˈfon.dɾe/ /rəˈfon.dɾə/ v
refundir
Unir diversos metalls mitjançant la fusió.
Tornar a fondre un metall.
Crear un text legal mitjançant la unió de les diverses normes, ja en vigor, sobre el mateix tema.

reforma educativa n fem
reforma educativa

reformar /re.forˈma/ /re.foɾˈmaɾ/ /rə.furˈma/ v
reformar
Modificar una cosa amb la intenció de millorar-la.

reforç /reˈfɔɾs/ /rəˈfɔrs/ n masc
refuerzo

refrany /reˈfɾaɲ/ /rəˈfɾaɲ/ n masc
refrán

refrec /reˈfɾek/ /rəˈfɾək/ /rəˈfɾɛk/ n masc
refregamiento
Acte o efecte de refregar.
restregón
Frec reiterat.

refredar /re.fɾeˈða/ /re.fɾeˈðaɾ/ /rə.fɾəˈða/ v
enfriar
Reduir la temperatura.
resfriarse
(pronominal) Agafar un refredat.

refredat /re.fɾeˈðat/ /rə.fɾəˈðat/ n masc
resfriado

refregir /re.fɾeˈd͡ʒi/ /re.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /re.fɾeˈʒi/ /rə.fɾəˈʒi/ v
refreir

refresc /reˈfɾesk/ /rəˈfɾəsk/ /rəˈfɾɛsk/ n masc
refresco

refrescar /re.fɾesˈka/ /re.fɾesˈkaɾ/ /rə.fɾəsˈka/ v
refrescar

refrigerador /re.fɾi.d͡ʒe.ɾaˈðoɾ/ /re.fɾi.ʒe.ɾaˈðo/ /rə.fɾi.ʒə.ɾəˈðo/ n masc
refrigerador

refrigerar /re.fɾi.d͡ʒeˈɾa/ /re.fɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /re.fɾi.ʒeˈɾa/ /rə.fɾi.ʒəˈɾa/ v
refrigerar
Refrescar, refredar, temperar la calor.
Recuperar forces, confortar.

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ n masc
refugio

refugiat /re.fu.d͡ʒiˈat/ /re.fu.ʒiˈat/ /rə.fu.ʒiˈat/ n masc
refugiado

refutar /re.fuˈta/ /re.fuˈtaɾ/ /rə.fuˈta/ v
refutar

refús /reˈfus/ /rəˈfus/ n masc
rehúso

refús prohibit n masc
despeje prohibido

reg n masc
riego

regadiu /re.ɣaˈðiw/ /rə.ɣəˈðiw/ n masc
regadío

regal /reˈɣaɫ/ n masc
regalo obsequio

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ v
rezumar
Un cos desprendre un líquid, a gotes o a raigs, que corre per la seva superfície.
regalar
Obsequiar graciosament amb un present.

regalia /re.ɣaˈɫi.a/ /rə.ɣəˈɫi.ə/ n fem
regalía
Privilegi, prerrogativa o dret que té algú (especialment un sobirà) sobre els seus dominis o assumptes.
renta
Renda, royalty, o guany proporcional als béns que el generen.

regalim /re.ɣaˈɫim/ /rə.ɣəˈɫim/ n masc
reguero

regalimar /re.ɣa.ɫiˈma/ /re.ɣa.ɫiˈmaɾ/ /rə.ɣə.ɫiˈma/ v
chorrear

regalèssia /re.ɣaˈɫɛ.si.a/ n fem
regaliz
Planta de l'espècie Glycyrrhiza glabra.
caramelo de regaliz
Pega dolça.

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ v
regar aguar

regatejar /re.ɣa.teˈd͡ʒa/ /re.ɣa.teˈd͡ʒaɾ/ /re.ɣa.teˈʒa/ /rə.ɣə.təˈd͡ʒa/ /rə.ɣə.təˈʒa/ v
regatear
Discutir un preu a la baixa.

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ n neut
regente

reggaeton /re.ɣeˈton/ n masc
reguetón

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ adj masc
regidor

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ n masc
concejal
Membre del ple d’un ajuntament, responsable de l’administració d'un municipi.

regiment /re.d͡ʒiˈmen/ /re.d͡ʒiˈment/ /re.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈment/ n masc
regimiento

regional /re.d͡ʒi.oˈnaɫ/ /re.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.uˈnaɫ/ adj
regional

regir /reˈd͡ʒi/ /reˈd͡ʒiɾ/ /rəˈd͡ʒi/ /rəˈʒi/ v
regir

registrar /re.d͡ʒisˈtɾa/ /re.d͡ʒisˈtɾaɾ/ /re.ʒisˈtɾa/ /rə.ʒisˈtɾa/ v
registrar

registre /reˈd͡ʒis.tɾe/ /reˈʒis.tɾe/ /rəˈʒis.tɾə/ n masc
registro

registre cronològic acumulat n masc
registro cronológico arrastrado

registre escolar n masc
registro escolar

registre observacional n masc
registro observacional

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ n fem
región

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n fem
regla
Norma, guia.
menstruació

regla d'acceleració n fem
regla de aceleración

regla de joc n fem
regla de juego

regla dels 24 segons n fem
regla de los 24 segundos

regla dels 3 segons n fem
regla de los 3 segundos

regla dels 4,55 m n fem
distancia

regla dels 5 segons n fem
regla de los 5 segundos

regla dels 8 segons n fem
regla de los 8 segundos

reglament /re.ɣɫaˈmen/ /re.ɣɫaˈment/ /reɡ.ɡɫaˈmen/ /rə.ɣɫəˈmen/ /rəɡ.ɡɫəˈmen/ /rəɡ.ɡɫəˈment/ n masc
reglamento

reglament de règim intern n masc
reglamento de régimen interno

reglamentar /re.ɣɫa.menˈta/ /re.ɣɫa.menˈtaɾ/ /reɡ.ɡɫa.menˈta/ /rə.ɣɫə.mənˈta/ /rəɡ.ɡɫə.mənˈta/ v
reglamentar

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n masc
regla

regleta /reɡˈɡɫe.ta/ /reˈɣɫe.ta/ /rəɡˈɡɫə.tə/ /rəɡˈɡɫɛ.tə/ /rəˈɣɫɛ.tə/ n fem
regleta
Connector elèctric amb un suport aïllant sobre el qual es connecten un o més components elèctrics.

reglets n masc
regletas

regna /ˈreŋ.na/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.na/ n fem
rienda

regnat /reŋˈnat/ /reɡˈnat/ /rəŋˈnat/ n masc
reinado

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ n masc
reino
Estat governat o representat per una monarquia.
Classificació dels ens naturals.

regraciar /re.ɣɾa.siˈa/ /re.ɣɾa.siˈaɾ/ /rə.ɣɾə.siˈa/ v
agradecer

regressar /re.ɣɾeˈsa/ /re.ɣɾeˈsaɾ/ /rə.ɣɾəˈsa/ v
regresar

regressió n fem
regresión
Procés inconscient mitjançant el qual una persona torna a una etapa anterior del seu desenvolupament.
(matemàtiques) Procés per a establir prediccions dels valors d'una variable a partir del coneixement dels valors d'una altra variable, amb la qual està linealment correlacionada.

reguitnar /re.ɣinˈna/ /re.ɣinˈnaɾ/ /rə.ɣinˈna/ v
cocear
Tirar guitzes.

reguitzell /re.ɣiˈd͡zeʎ/ /re.ɣiˈzeʎ/ /rə.ɣiˈd͡zeʎ/ n masc
retahila

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ adj
regular
Que segueix una regla.
Continu, uniforme sense alts i baixos.
(calc del castellà) Mitjà, del tipus més corrent, ni gros ni petit, ni més bo ni més dolent de l'usual.

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ v
regular
Posar una norma, una regla a seguir.
Mantenir en uns nivells determinats.

regularment /re.ɣuˌɫarˈmen/ /re.ɣuˌɫaɾˈmen/ /re.ɣuˌɫaɾˈment/ /rə.ɣuˌɫarˈmen/ /rə.ɣuˌɫaɾˈment/ adv
regularmente

regència /reˈd͡ʒɛn.si.a/ /reˈʒɛn.si.a/ /rəˈʒɛn.si.ə/ n fem
regencia

rehabilitació n fem
rehabilitación

rei /ˈrɛj/ n masc
rey
Cap del regne, monarca.
(escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

rei dels peixos n masc
pez remo

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ adj
real

reialme /reˈjaɫ.me/ /rəˈjaɫ.mə/ n masc
reino

reig /ˈret͡ʃ/ n masc
corvina

reil·lusionar /re.i.ɫu.zi.oˈna/ /re.iɫ.ɫu.zi.oˈna/ /re.iɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /rə.i.ɫu.zi.uˈna/ /rə.iɫ.ɫu.zi.oˈna/ /rə.iɫ.ɫu.zi.uˈna/ v
reilusionar

reimplantar /re.im.pɫanˈta/ /re.im.pɫanˈtaɾ/ /rə.im.pɫənˈta/ v
reimplantar

reimposar /re.im.poˈza/ /re.im.poˈzaɾ/ /rə.im.poˈza/ /rə.im.puˈza/ v
reimponer

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ n fem
reina
Forma femenina de rei.

reincidir /re.in.siˈði/ /re.in.siˈðiɾ/ /rə.in.siˈði/ v
reincidir

reineta meridional n fem
ranita meridional
Zool. (Hyla meridionalis Boettger 1874) Espècie de granota.

reinfecció /re.iɱ.fek.siˈo/ /rə.iɱ.fək.siˈo/ n fem
reinfección

reingressar /re.iŋ.ɡɾeˈsa/ /re.iŋ.ɡɾeˈsaɾ/ /rə.iŋ.ɡɾəˈsa/ v
reingresar

reinserció /re.in.seɾ.siˈo/ n fem
reinserción

reinstal·lar /re.ins.taɫˈɫa/ /re.ins.taɫˈɫaɾ/ /re.ins.taˈɫa/ /rə.ins.təɫˈɫa/ /rə.ins.təˈɫa/ v
reinstalar

reintegracionisme /re.in.te.ɣɾa.si.oˈniz.me/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.oˈniz.mə/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.uˈniz.mə/ n masc
reintegracionismo

reintegració /re.in.te.ɣɾa.siˈo/ /rə.in.tə.ɣɾə.siˈo/ n fem
reintegración

reintegrar /re.in.teˈɣɾa/ /re.in.teˈɣɾaɾ/ /rə.in.təˈɣɾa/ v
reintegrar

reiteració /re.i.te.ɾa.siˈo/ /rə.i.tə.ɾə.siˈo/ n fem
reiteración

reiterar /re.i.teˈɾa/ /re.i.teˈɾaɾ/ /rə.i.təˈɾa/ v
reiterar

reiteratiu /re.i.te.ɾaˈtiw/ /rə.i.tə.ɾəˈtiw/ adj masc
reiterativo

reivindicar /re.i.vin.diˈkaɾ/ /re.i.βin.diˈka/ /rə.i.vin.diˈka/ /rə.i.βin.diˈka/ v
reivindicar
Reclamar allò que es creu legítim.

reixa /ˈre.ʃa/ /ˈrej.ʃa/ n fem
alambrada

reixeta /rejˈʃe.ta/ /reˈʃe.ta/ /rəˈʃə.tə/ /rəˈʃɛ.tə/ n fem
rejilla

relacionar /re.ɫa.si.oˈna/ /re.ɫa.si.oˈnaɾ/ /rə.ɫə.si.uˈna/ v
relacionar

relacionat /re.ɫa.si.oˈnat/ /rə.ɫə.si.oˈnat/ /rə.ɫə.si.uˈnat/ adj masc
relacionado

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ n fem
relación

relació sexual n fem
relación sexual coito

relat /reˈɫat/ /rəˈɫat/ n masc
relato

relatar /re.ɫaˈta/ /re.ɫaˈtaɾ/ /rə.ɫəˈta/ v
relatar

relatiu /re.ɫaˈtiw/ adj masc
relativo
Que està en relació amb alguna cosa
No gaire
(gramàtica) Adverbi o pronom que introdueix oracions subordinades adjectives.

relativament /re.ɫaˌti.vaˈment/ /re.ɫaˌti.βaˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈment/ /rə.ɫəˌti.βəˈmen/ adv
relativamente

relativitzar /re.ɫa.ti.viˈzaɾ/ /re.ɫa.ti.βiˈd͡za/ /re.ɫa.ti.βiˈza/ /rə.ɫə.ti.viˈd͡za/ /rə.ɫə.ti.βiˈd͡za/ v
relativizar

relator /re.ɫaˈto/ /re.ɫaˈtoɾ/ /rə.ɫəˈto/ n masc
relator
(dret) Lletrat d’un tribunal que fa la relació de les causes i els plets.

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ n fem
relajación

relaxant /re.ɫakˈsan/ /re.ɫakˈsant/ /rə.ɫəkˈsan/ /rə.ɫəkˈsant/ adj
relajante

relaxar /re.ɫakˈsa/ /re.ɫakˈsaɾ/ /rə.ɫəkˈsa/ v
relajar

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ n fem
religión

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ n masc
religioso

rella /ˈre.ʎa/ /ˈre.ʎə/ /ˈrə.ʎə/ /ˈrɛ.jə/ /ˈrɛ.ʎə/ n fem
reja

rellegir /re.ʎeˈd͡ʒi/ /re.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /re.ʎeˈʒi/ /rə.ʎəˈʒi/ v
releer

relleu /reˈʎew/ /rəˈʎew/ n masc
relieve

rellevant /re.ʎeˈvant/ /re.ʎeˈβan/ /rə.ʎəˈvan/ /rə.ʎəˈvant/ /rə.ʎəˈβan/ adj
relevante

rellevantment /re.ʎeˌvamˈment/ /re.ʎeˌβamˈmen/ /rə.ʎəˌvamˈmen/ /rə.ʎəˌvamˈment/ /rə.ʎəˌβamˈmen/ adv
relevantemente

rellevista /re.ʎeˈvis.ta/ /re.ʎeˈvis.te/ /re.ʎeˈβis.ta/ /re.ʎeˈβis.te/ /rə.ʎəˈvis.tə/ /rə.ʎəˈβis.tə/ n neut
relevista

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ n fem
resbalón

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ v
resbalar

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ n masc
reloj

rellotge de partit n masc
reloj del partido

rellotge de partit auxiliar n masc
reloj de partido auxiliar

relló /reˈʎo/ /rəˈʎo/ n masc
rejón

relíquia /reˈɫi.ki.a/ /rəˈɫi.ki.ə/ n fem
reliquia

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ n masc
remo
Instrument de fusta que es fa servir per remar.
Esport nàutic en el que cal remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ v
remar bogar

remarcablement /re.marˌkab.bɫeˈmen/ /re.maɾˌka.bɫeˈment/ /re.maɾˌka.βɫeˈmen/ /rə.mərˌka.βɫəˈmen/ /rə.mərˌkab.bɫəˈmen/ /rə.məɾˌkab.bɫəˈment/ adv
remarcablemente

rematada n fem
remate
(esports de pilota) Acció d'acabar una jugada llançant la pilota, la bola o el disc cap a la porteria contrària.
golpe final
(pilota basca, tennis de taula) Llançament que serveix per a acabar un intercanvi de cops.

rematada de cullera n fem
rematada de cuchara

rematada de mitja volta n fem
tiro a la media vuelta

rematada en línia n fem
remate directo

rematada en planxa n fem
remate en plancha

rematador /re.ma.taˈðo/ /re.ma.taˈðoɾ/ /rə.mə.təˈðo/ n masc
rematador
(futbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Jugador que acaba una jugada d'atac llançant la pilota o la bola cap a la porteria contrària.

rematar /re.maˈta/ /re.maˈtaɾ/ /rə.məˈta/ v
rematar
Acabar de matar.
(esports de pilota) Acabar una jugada llançant la pilota, la bola o el disc cap a la porteria contrària.

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ n masc
remedio

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ v
remediar

remeier /re.meˈje/ /re.meˈjeɾ/ /rə.məˈje/ adj masc
remediador
Que és emprat com a remei.

remeier /re.meˈje/ /re.meˈjeɾ/ /rə.məˈje/ n masc
curandero
Persona que coneix remeis.

remenada /re.meˈna.ða/ /rə.məˈna.ðə/ n fem
remoción

remenadissa /re.me.naˈði.sa/ /rə.mə.nəˈði.sə/ n fem
bazuqueo

remenar /re.meˈna/ /re.meˈnaɾ/ /rə.məˈna/ v
barajar
Moure, barrejar, agitar.
Barallar fitxes o cartes.

remença /reˈmen.sa/ /rəˈmɛn.sə/ n fem
redención

remesclar /re.mesˈkɫa/ /re.mesˈkɫaɾ/ /rə.məsˈkɫa/ v
remezclar
(música) Fer un nou arranjament d'un tema musical mesclant parts modificades instrumentals o vocals.

remetre /reˈme.tɾe/ /rəˈmɛ.tɾə/ v
remitir

remig /reˈmit͡ʃ/ /rəˈmit͡ʃ/ n masc
remiche

reminiscència /re.mi.niˈsɛn.si.a/ /rə.mi.nisˈsɛn.si.ə/ /rə.mi.niˈsɛn.si.ə/ n fem
reminiscencia

remodelació /re.mo.ðe.ɫa.siˈo/ /rə.mo.ðə.ɫə.siˈo/ /rə.mu.ðə.ɫə.siˈo/ n fem
remodelación

remodelar /re.mo.ðeˈɫa/ /re.mo.ðeˈɫaɾ/ /rə.mo.ðəˈɫa/ /rə.mu.ðəˈɫa/ v
remodelar

remolatxa /re.moˈɫa.t͡ʃa/ /rə.moˈɫa.t͡ʃə/ /rə.muˈɫa.t͡ʃə/ n fem
remolacha

remolc /reˈmoɫk/ /rəˈmoɫk/ n masc
remolque

remolcar /re.moɫˈka/ /re.moɫˈkaɾ/ /rə.moɫˈka/ /rə.muɫˈka/ v
remolcar

remolí /re.moˈɫi/ /rə.moˈɫi/ /rə.muˈɫi/ n masc
remolino

remor /reˈmo/ /reˈmoɾ/ /rəˈmo/ n fem
rumor

remostreig n masc
remuestreo

remot /reˈmɔt/ /rəˈmɔt/ adj masc
remoto
Poc probable.

remoure /reˈmɔw.ɾe/ /rəˈmɔw.ɾə/ v
remover

remugar /re.muˈɣa/ /re.muˈɣaɾ/ /rə.muˈɣa/ v
rumiar
Els animals amb un estómac complex, mastegar per segona vegada els aliments.

remunerar /re.mu.neˈɾa/ /re.mu.neˈɾaɾ/ /rə.mu.nəˈɾa/ v
remunerar

remunta /reˈmun.ta/ /rəˈmun.tə/ n fem
chistera de bejuco
(pilota basca) Cesta de 82 a 83 cm de llargada màxima, dura, compacta i sense fons.
remonta
(pilota basca) Modalitat de pilota basca masculina practicada amb una remunta en frontó llarg, en partits per parelles de 40 punts.

remuntada /re.munˈta.ða/ n fem
remontada
(esports) Acció i efecte d'un esportista o un equip d'aconseguir superar l'adversari en una prova, un encontre o una competició després d'haver-hi mantingut un resultat o una posició desfavorable en el transcurs d'un determinat període de temps.
(pilota basca) Acció de fer lliscar la pilota dintre una remunta.

remuntar /re.munˈta/ /re.munˈtaɾ/ /rə.munˈta/ v
remontar

remòlta /reˈmɔɫ.ta/ /reˈmɔɫ.tɔ/ /rəˈmɔɫ.tə/ n fem
remolimiento
Acció de remoldre.
orujo
Substància que resta després de moldre o esprémer productes com olives, raïm, canyamel, pomes, etc.

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ n masc
reno rangífero

renadiu /re.naˈðiw/ /rə.nəˈðiw/ n masc
renadío

renaixement /re.na.ʃeˈmen/ /re.naj.ʃeˈmen/ /re.naj.ʃeˈment/ /rə.nə.ʃəˈmen/ /rə.nə.ʃəˈment/ n masc
renacimiento
Acció i efecte de renéixer.
Període històric de transició entre l'Edat Mitjana i que dona inici a l'Edat Moderna (segle XIV a XVI).

renaixentista /re.na.ʃenˈtis.ta/ /re.na.ʃenˈtis.te/ /re.naj.ʃenˈtis.ta/ /re.naj.ʃenˈtis.te/ /rə.nə.ʃənˈtis.tə/ adj
renacentista

renal /reˈnaɫ/ /rəˈnaɫ/ adj
renal
Relatiu al ronyó.

renda disponible n fem
renta disponible

renderització n fem
rendering

rendible /renˈdi.bɫe/ /renˈdi.βɫe/ /renˈdib.bɫe/ /rənˈdi.βɫə/ /rənˈdib.bɫə/ adj
rentable
Que té una bona rendibilitat.

rendició /ren.di.siˈo/ /rən.di.siˈo/ n fem
rendición

rendiment /ren.diˈmen/ /ren.diˈment/ /rən.diˈmen/ /rən.diˈment/ n masc
rendimiento

rendiment acadèmic n masc
rendimiento académico

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ v
rendir
Reportar un benefici o utilitat.
Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

renec /reˈnek/ n masc
juramento

renegar /re.neˈɣa/ /re.neˈɣaɾ/ /rə.nəˈɣa/ v
renegado

renegat /re.neˈɣat/ /rə.nəˈɣat/ adj masc
renegado

reng /ˈreŋ/ /ˈreŋk/ /ˈrɛŋ/ /ˈrɛŋk/ n masc
ring
Espai delimitat, generalment amb unes codes, per fer una competició de lluita.
fila
Línia on es col·loquen persones o coses l'una al costat de l'altra.

reni n masc
renio

renill /reˈniʎ/ /rəˈniʎ/ n masc
relincho

renillar /re.niˈʎa/ /re.niˈʎaɾ/ v
relinchar

renitent /re.niˈten/ /re.niˈtent/ /rə.niˈten/ /rə.niˈtent/ adj
terco

renminbi /remˈmim.bi/ /rəmˈmim.bi/ n masc
renminbi

renoc /reˈnɔk/ /rəˈnɔk/ adj masc
enclenque
Que no s'està desenvolupant correctament.

renoi /reˈnɔj/ Interjection
caramba

renom n masc
apodo
Nom amb què es coneix una persona i que no és el seu propi.
renombre
Conegut per la seva bona reputació.

renouer /re.noˈwe/ /re.noˈweɾ/ /rə.noˈwe/ adj masc
alborotador

renovable /re.noˈva.bɫe/ /re.noˈβa.βɫe/ /re.noˈβab.bɫe/ /rə.noˈvab.bɫə/ /rə.nuˈvab.bɫə/ /rə.nuˈβa.βɫə/ /rə.nuˈβab.bɫə/ adj
renovable

renovació educativa n fem
renovación educativa

rentaboles /ˌren.taˈbɔ.ɫes/ /ˌren.təˈβɔ.ɫəs/ n masc
limpiabolas

rentador /ren.taˈðo/ /ren.taˈðoɾ/ /rən.təˈðo/ adj masc
lavador
Que renta.

rentador /ren.taˈðo/ /ren.taˈðoɾ/ /rən.təˈðo/ n masc
lavador
Qui renta.
lavadero
Lloc on es renta.

rentadora /ren.taˈðo.ɾa/ /rən.təˈðo.ɾə/ n fem
lavadora lavarropas

rentamans /ˌren.taˈmans/ /ˌren.təˈmans/ n masc
palangana
Gibrell gran i ample per a rentar-se.
lavamanos
Pica petita per a rentar-se.

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ v
limpiar lavar

renunciar /re.nun.siˈa/ /re.nun.siˈaɾ/ /rə.nun.siˈa/ v
renunciar
Rebutjar algun dret o benefici de forma voluntària (una herència, un càrrec, un premi, un dret, etc.).

renyar /reˈɲa/ /reˈɲaɾ/ /rəˈɲa/ v
reñir

renyir /reˈɲi/ /reˈɲiɾ/ /rəˈɲi/ v
reñir

renà /reˈna/ /rəˈna/ adj masc
renano
Relatiu o pertanyent a Renània.
Relatiu o pertanyent al riu Rin.

renà /reˈna/ /rəˈna/ n masc
renano
Persona que habita o és originària de Renània.

renéixer /reˈne.ʃe/ /reˈnej.ʃe/ /reˈnej.ʃeɾ/ /rəˈne.ʃə/ v
renacer

reomplir /re.omˈpli/ /re.omˈpliɾ/ /rə.umˈpli/ v
rellenar

repapiejar /re.pa.pi.eˈd͡ʒa/ /re.pa.pi.eˈd͡ʒaɾ/ /re.pa.pi.eˈʒa/ /rə.pə.pi.əˈd͡ʒa/ /rə.pə.pi.əˈʒa/ v
chochear

reparapics /reˌpa.ɾaˈpiks/ n masc
arreglapiques

repartiment /re.par.tiˈmen/ /re.paɾ.tiˈmen/ /re.paɾ.tiˈment/ /rə.pər.tiˈmen/ /rə.pəɾ.tiˈment/ n masc
repartición

repartir /re.parˈti/ /re.paɾˈti/ /re.paɾˈtiɾ/ /rə.pərˈti/ v
repartir

repassar /re.paˈsa/ /re.paˈsaɾ/ v
repasar
Tornar a passar per un lloc.
Revisar, tornar a examinar per corregir, completar, estudiar.

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ n masc
padrastro

repensar /re.penˈsa/ /re.penˈsaɾ/ /rə.pənˈsa/ v
repensar

repercussió /re.peɾ.ku.siˈo/ /rə.pər.ku.siˈo/ n fem
repercusión

repetició Interjection
let

repetició n fem
repetición let
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetidament /re.peˌti.ðaˈmen/ /re.peˌti.ðaˈment/ /rə.pəˌti.ðəˈmen/ /rə.pəˌti.ðəˈment/ adv
repetidamente

repetidor /re.pe.tiˈðo/ /re.pe.tiˈðoɾ/ /rə.pə.tiˈðo/ n masc
repetidor
Dispositiu electrònic que rep un senyal de baix nivell i la retransmet a un nivell més alt a més potència.

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ v
repetir

repic /reˈpik/ /rəˈpik/ n masc
redoble

repicadissa /re.pi.kaˈði.sa/ /rə.pi.kəˈði.sə/ n fem
repiqueteo

repicar /re.piˈka/ /re.piˈkaɾ/ /rə.piˈka/ v
redoblar

repicó /re.piˈko/ /rə.piˈko/ n masc
repiquete

repixar /re.piˈʃa/ /re.piˈʃaɾ/ /rə.piˈʃa/ v
rezumar
Traspuar la humitat degotant o regalimant.

replantejar /re.pɫan.teˈd͡ʒa/ /re.pɫan.teˈd͡ʒaɾ/ /re.pɫan.teˈʒa/ /rə.pɫən.təˈd͡ʒa/ /rə.pɫən.təˈʒa/ v
replantear
Tornar a plantejar, especialment sobre unes noves bases.
Traçar o marcar sobre el terreny una obra projectada.

replegament defensiu n masc
balance defensivo

replegar-se v
cerrar lineas
(esports de pilota) Fer retrocedir, un equip, els seus atacants cap a la línia defensiva pròpia com a conseqüència d'un moviment tàctic defensiu.

reporter /re.porˈte/ /re.poɾˈteɾ/ /rə.poɾˈte/ /rə.purˈte/ n masc
reportero

reposar /re.poˈza/ /re.poˈzaɾ/ /rə.poˈza/ /rə.puˈza/ v
reponer
Posar de nou.
Refer o tornar a començar una resolució judicial per la presentació d'un recurs de reposició.
reposar
Una substància o un material, deixar de manipular-lo, o de fer altres operacions, perquè faci transformacions naturals per ell mateix.

reprendre el joc v
reanudar el juego

represa /reˈpɾe.za/ /rəˈpɾə.zə/ /rəˈpɾɛ.zə/ n fem
reanudación
Acció de reprendre de nou una activitat després d’una interrupció.

represa del joc n fem
reanudación del juego

representació /re.pɾe.zen.ta.siˈo/ /rə.pɾə.zən.tə.siˈo/ n fem
representación
Grup de persones que assisteixen a una cita en nom d'una altra persona o d'una entitat.
Interpretar els actors una obra teatral davant d'un públic.
Expressió, mitjançant símbols, d'una realitat.

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ adj neut
representante

representar /re.pɾe.zenˈta/ /re.pɾe.zenˈtaɾ/ /rə.pɾə.zənˈta/ v
representar
Imitar la figura d'una cosa a través d'un dibuix o esquema.
Fer una interpretació en públic.
Substituir algú en la funció dels seus drets.

repressiu /re.pɾeˈsiw/ /rə.pɾəˈsiw/ adj masc
represivo

repressió /re.pɾe.siˈo/ /rə.pɾə.siˈo/ n fem
represión

represàlia /re.pɾeˈza.ɫi.a/ n fem
represalia

reprimir /re.pɾiˈmi/ /re.pɾiˈmiɾ/ /rə.pɾiˈmi/ v
reprimir

reprivatitzar /re.pɾi.va.tiˈzaɾ/ /re.pɾi.βa.tiˈd͡za/ /re.pɾi.βa.tiˈza/ /rə.pɾi.və.tiˈd͡za/ /rə.pɾi.βə.tiˈd͡za/ v
reprivatizar

reproducció /re.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾu.ðuk.siˈo/ n fem
reproducción

reprotxable /re.pɾoˈt͡ʃa.bɫe/ /re.pɾoˈt͡ʃa.βɫe/ /re.pɾoˈt͡ʃab.bɫe/ /rə.pɾoˈt͡ʃab.bɫə/ /rə.pɾuˈt͡ʃa.βɫə/ /rə.pɾuˈt͡ʃab.bɫə/ adj
reprochable

reptament /rep.taˈmen/ /rep.taˈment/ /rəp.təˈmen/ /rəp.təˈment/ n masc
retamiento

reptar /repˈta/ /repˈtaɾ/ /rəpˈta/ v
reprender
Reprendre, renyar algú.
reptar
Desplaçar-se arrossegant-se com un rèptil.

repte /ˈrep.te/ /ˈrəp.tə/ /ˈrɛp.tə/ n masc
reto desafío
Objectiu que hom dona prioritat i que requereix cert esforç.
Acte d'empènyer a algú a un enfrontament.

republicà /re.pu.bɫiˈka/ /re.pu.βɫiˈka/ /re.pub.bɫiˈka/ /rə.pu.βɫiˈka/ /rə.pub.bɫiˈka/ adj masc
republicano

repudiar /re.pu.ðiˈa/ /re.pu.ðiˈaɾ/ /rə.pu.ðiˈa/ v
repudiar

repugnar /re.puŋˈna/ /re.puɡˈna/ /re.puɡˈnaɾ/ /rə.puŋˈna/ v
repugnar

repugnància /re.puŋˈnan.si.a/ /re.puɡˈnan.si.a/ n fem
repugnancia

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ n fem
reputación

repàs /reˈpas/ n masc
repaso
Estudi repetit, que es duu a terme després del primer aprenentatge, normalment per a preparar algun examen o per a obtenir una millor comprensió i retenció.

repòs /reˈpɔs/ /rəˈpɔs/ n masc
reposo

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ n fem
república

república bananera n fem
república bananera

requerir /re.keˈɾi/ /re.keˈɾiɾ/ /rə.kəˈɾi/ v
requerir

requesta /reˈkes.ta/ /rəˈkes.tə/ n fem
demanda

requint /reˈkin/ /reˈkint/ /rəˈkin/ /rəˈkint/ n masc
requinto

rerepaís /ˌre.ɾe.paˈis/ n masc
traspaís

reressaga /re.ɾeˈsa.ɣa/ /rə.ɾəˈsa.ɣə/ n fem
rezaga

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ pronoun
nada
(negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ v
rezar

rescabalar /res.ka.baˈɫaɾ/ /res.ka.βaˈɫa/ v
resarcir

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ n masc
rescate
Acció de rescatar.
Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

rescatar /res.kaˈta/ /res.kaˈtaɾ/ /rəs.kəˈta/ v
rescatar

resclosa /resˈkɫɔ.za/ /resˈkɫɔ.zɔ/ n fem
compuerta presa

resguardar /rez.ɣwarˈða/ /rez.ɣwaɾˈða/ /rez.ɣwaɾˈðaɾ/ /rəz.ɡwərˈda/ v
resguardar

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ adj
residente
Que resideix.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ n neut
residente
Metge o metgessa que realitza el període de formació anomenat residència.

residència /re.ziˈðɛn.si.a/ /rə.ziˈðɛn.si.ə/ n fem
residencia

residència escolar n fem
residencia escolar

resiliència /re.zi.ɫiˈɛn.si.a/ /rə.zi.ɫiˈɛn.si.ə/ n fem
resiliencia

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ n fem
resina
(halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resinós /re.ziˈnos/ /rə.ziˈnos/ adj masc
resinoso

resistència /re.zisˈtɛn.si.a/ n fem
resistencia
Acció i efecte de resistir o resistir-se.

resoldre /reˈzɔɫ.dɾe/ v
resolver
Donar solució a un problema, una dificultat, una qüestió complexa.
Decidir, prendre una determinació.

resolució /re.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zu.ɫu.siˈo/ n fem
resolución
Acció de resoldre.
(videojocs) Mesura de la quantitat d'informació que es pot mostrar en un dispositiu digital.

resolució de problemes n fem
resolución de problemas

respatller /res.paɫˈɫeɾ/ /res.paʎˈʎe/ /rəs.pəɫˈɫe/ /rəs.pəʎˈʎe/ n masc
respaldo

respectabilitat /res.pek.ta.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pək.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
respetabilidad

respectable /res.pekˈta.bɫe/ /res.pekˈta.βɫe/ /res.pekˈtab.bɫe/ /rəs.pəkˈta.βɫə/ /rəs.pəkˈtab.bɫə/ adj
respetable
Digne de respecte.

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ v
respetar
Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ n masc
respeto

respectivament /res.pekˌti.vaˈment/ /res.pekˌti.βaˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈment/ /rəs.pəkˌti.βəˈmen/ adv
respectivamente

respectuós /res.pek.tuˈos/ adj masc
respetuoso

respiració /res.pi.ɾa.siˈo/ /rəs.pi.ɾə.siˈo/ n fem
respiración

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ v
respirar

resplendir /res.pɫenˈdi/ /res.pɫenˈdiɾ/ v
resplandecer

respondre /resˈpɔn.dɾe/ v
responder contestar
(transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

responsabilitat /res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ n fem
responsabilidad

responsabilitzar /ras.pun.sa.βi.ɾiˈza/ /res.pon.sa.bi.ɫiˈzaɾ/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈza/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za/ v
responsabilizar

responsable /res.ponˈsa.bɫe/ /res.ponˈsa.βɫe/ /res.ponˈsab.bɫe/ /rəs.ponˈsab.bɫə/ /rəs.punˈsa.βɫə/ /rəs.punˈsab.bɫə/ adj
responsable
Que ha de respondre sobre algú o alguna cosa.

responsable /res.ponˈsa.bɫe/ /res.ponˈsa.βɫe/ /res.ponˈsab.bɫe/ /rəs.ponˈsab.bɫə/ /rəs.punˈsa.βɫə/ /rəs.punˈsab.bɫə/ n neut
responsable
Persona que té al seu càrrec alguna cosa, capacitat per prendre decisions o autoritat sobre un grup de persones.

responsiu /res.ponˈsiw/ /rəs.ponˈsiw/ /rəs.punˈsiw/ adj masc
responsivo
Que inclou una resposta.
(immunologia) Responent, que té una resposta immunitària en ser estimulat per un antigen.
(informàtica) Adaptatiu, reactiu, que permet d'adaptar els continguts a qualsevol dispositiu a partir d'una versió única del codi.

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ n fem
respuesta
Acció de respondre una pregunta, una acusació o una objecció, o a qui el crida o li truca.
Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressagar-se /re.seˈɣaɾ.se/ /rə.sə.ɣaɾˈsə/ /rə.səˈɣar.sə/ v
rezagarse

ressaltar /re.saɫˈta/ /re.saɫˈtaɾ/ /rə.səɫˈta/ v
resaltar

resseguir /re.seˈɣi/ /re.seˈɣiɾ/ /rə.səˈɣi/ v
recorrer

ressemblança /re.semˈbɫan.sa/ /rə.səmˈbɫan.sə/ n fem
parecido

ressentiment /re.sen.tiˈmen/ /re.sen.tiˈment/ /rə.sən.tiˈmen/ /rə.sən.tiˈment/ n masc
resentimiento

ressenya /reˈsɛ.ɲa/ /rəˈsɛ.ɲə/ n fem
reseña

ressenyar /re.seˈɲa/ /re.seˈɲaɾ/ /rə.səˈɲa/ v
reseñar

ressogra /reˈsɔ.ɣɾa/ /reˈsɔ.ɣɾɔ/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ n fem
suegra abuela

ressol /reˈsɔɫ/ /rəˈsɔɫ/ n masc
resol

ressonar /re.soˈna/ /re.soˈnaɾ/ /rə.suˈna/ v
resonar
Produir una ressonància, un so prolongat.
(figuradament) produir impacte, divulgació

ressonància /re.soˈnan.si.a/ /rə.suˈnan.si.ə/ n fem
resonancia

ressopar /re.soˈpa/ /re.soˈpaɾ/ /rə.suˈpa/ v
cenar

ressopó /re.soˈpo/ /rə.soˈpo/ /rə.suˈpo/ n masc
resopón

ressuscitar /re.su.siˈta/ /re.su.siˈtaɾ/ /rə.su.siˈta/ /rə.sus.siˈta/ v
resucitar

resta /ˈres.ta/ n fem
resta
Operació matemàtica consistent en calcular allò que queda del total després de perdre o treure'n una part.
resto reste
Manera de referir-se a la part que roman d'altres parts ja citades.

restada /resˈta.ða/ /rəsˈta.ðə/ n fem
devolución de servicio

restador /res.taˈðo/ /res.taˈðoɾ/ /rəs.təˈðo/ n masc
receptor

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ v
quedar
No moure’s del lloc on hom és.
restar
Treure'n una part del total.
(aritmètica) Sostreure, esbrinar quina quantitat roman d'un total després d'haver-ne llevat una part.
Subsistir després d'haver-se gastat una quantitat, especialment de diners.
(esports de pilota) Tornar la pilota, el volant o la bola procedent d'un servei.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ n masc
restaurante restorán

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ v
restaurar

restituir /res.ti.tuˈi/ /res.ti.tuˈiɾ/ /rəs.ti.tuˈi/ v
restituir
Tornar, fer recobrar a algú una cosa que havia tingut.
Tornar una cosa a l’estat que havia tingut.

restricció en la participació n fem
restricción en la participación

resultar /re.zuɫˈta/ /re.zuɫˈtaɾ/ /rə.zuɫˈta/ v
resultar

resultat /re.zuɫˈtat/ n masc
resultado

resultat d'aprenentatge n masc
resultado de aprendizaje

resum /reˈzum/ /rəˈzum/ n masc
resumen

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ n fem
resurrección

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ n masc
redecilla

retacada n fem
retacada

retacar v
retacar

retallada /re.taˈʎa.ða/ /rə.təˈʎa.ðə/ n fem
recorte
Acció i efecte de retallar.
clipping
(videojocs) Procés de la renderització en què es delimiten i s'eliminen els elements gràfics d'un disseny que queden fora de l'espai visible definit i no s'han de mostrar a la pantalla.

retard de lectura n masc
retraso lector

retard de llenguatge n masc
retraso del lenguaje

retard en el servei n masc
retraso en el saque

retard mental n masc
deficiencia mental

retardar el joc v
demorar el juego

retaule /reˈtaw.ɫe/ /rəˈtaw.ɫə/ n masc
retablo

reteixir /re.tejˈʃi/ /re.tejˈʃiɾ/ /re.teˈʃi/ /rə.təˈʃi/ v
retejer

retenció /re.ten.siˈo/ /rə.tən.siˈo/ n fem
retención
Capacitat de conservar a la memòria coneixements o records.
(voleibol) Falta consistent a aturar momentàniament la pilota durant la recepció per controlar-la millor.
(fiscalitat) Cadascun dels pagaments periòdics que fa el contribuent al llarg del període en què es genera l’obligació tributària i abans de la liquidació de l’impost.
agarrada
(pilota basca) Falta consistent a mantenir la pilota a la mà o a la cesta durant un període de temps excessiu abans de llançar-la.

retenció del disc n fem
retención del portero

retenir /re.teˈni/ /re.teˈniɾ/ /rə.təˈni/ v
retener
Impedir la marxa d'algú.
(voleibol) Cometre una falta consistent a aturar momentàniament la pilota durant la recepció per controlar-la millor.
(pilota basca) Cometre una falta consistent a mantenir la pilota a la mà o a la cesta durant un període de temps excessiu abans de llançar-la.
congelar
(esports de pilota) Controlar la pilota, la bola o el disc sense intentar fer cap jugada d'atac, amb l'objectiu de mantenir un resultat favorable sense donar opcions a l'adversari.

retenyir /re.teˈɲi/ /re.teˈɲiɾ/ /rə.təˈɲi/ v
reteñir

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ n fem
retina

retirar /re.tiˈɾa/ /re.tiˈɾaɾ/ /rə.tiˈɾa/ v
retirar
Apartar, allunyar una cosa d'altres.
Assemblar-se a algú.

retocar una base v
retocar una base

retolar /re.toˈɫa/ /re.toˈɫaɾ/ /rə.toˈɫa/ /rə.tuˈɫa/ v
rotular

retopar /re.toˈpa/ /re.toˈpaɾ/ /rə.tuˈpa/ v
rebotar

retorn del xut d'allunyament n masc
devolución de despeje

retorn del xut inicial n masc
devolución de la patada inicial

retornar /re.torˈna/ /re.toɾˈna/ /re.toɾˈnaɾ/ /rə.toɾˈna/ /rə.turˈna/ v
devolver
Tornar una cosa a qui la tenia abans.
volver
Tornar al lloc o la situació on era abans.

retorquir /re.toɾˈki/ /re.toɾˈkiɾ/ /rə.tuɾˈki/ v
retorcer

retorsió /re.toɾ.siˈo/ /rə.tuɾ.siˈo/ n fem
retorsión

retractació /re.tɾak.ta.siˈo/ /rə.tɾək.tə.siˈo/ n fem
retractación
Acció de retractar-se.
Retirada d’un article acadèmic del catàleg de publicacions.

retransmissió /re.tɾanz.mi.siˈo/ /rə.tɾənz.mi.siˈo/ n fem
retransmisión

retrat /reˈtɾat/ /rəˈtɾat/ n masc
retrato

retratar /re.tɾaˈta/ /re.tɾaˈtaɾ/ /rə.tɾəˈta/ v
retratar

retre /ˈre.tɾe/ /ˈrɛ.tɾə/ v
restituir
Tornar a una persona allò que se li havia pres.
rendir
Concedir a algú allò que li és degut sense que ho demani, només per ser mereixedor.
Renunciar a les aspiracions en ser vençut per un enemic.

retreta /reˈtɾe.ta/ /rəˈtɾe.tə/ n fem
retreta
Retirada de la tropa per reposar.

retribució /re.tɾi.bu.siˈo/ /rə.tɾi.βu.siˈo/ n fem
retribución

retribuir /re.tɾi.buˈiɾ/ /re.tɾi.βuˈi/ /rə.tɾi.βuˈi/ v
retribuir

retroacció n fem
feedback

retroactiu adj masc
retroactivo
Una cosa, que afecta a coses anteriors al seu esdeveniment.

retrocompatibilitat n fem
retrocompatibilidad

retrogradar /re.tɾo.ɣɾaˈða/ /re.tɾo.ɣɾaˈðaɾ/ /rə.tɾu.ɣɾəˈða/ v
retrogradar
Anar enrere.

retronar /re.tɾoˈna/ /re.tɾoˈnaɾ/ /rə.tɾoˈna/ /rə.tɾuˈna/ v
retronar

retroprojector /ˌre.tɾo.pɾo.d͡ʒekˈtoɾ/ /ˌre.tɾo.pɾo.ʒekˈto/ /ˌrɛ.tɾo.pɾo.ʒəkˈto/ /ˌrɛ.tɾu.pɾu.ʒəkˈto/ n masc
retroproyector

retrosexual /ˌre.tɾo.sek.suˈaɫ/ /ˌrɛ.tɾo.sək.suˈaɫ/ /ˌrɛ.tɾu.sək.suˈaɫ/ n masc
retrosexual

retrospectiu /re.tɾos.pekˈtiw/ /rə.tɾos.pəkˈtiw/ /rə.tɾus.pəkˈtiw/ adj masc
retrospectivo

retrovirus /re.tɾoˈvi.ɾus/ /re.tɾoˈβi.ɾus/ /rə.tɾoˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈβi.ɾus/ n masc
retrovirus

retrovisor /re.tɾo.viˈzoɾ/ /re.tɾo.βiˈzo/ /re.tɾo.βiˈzoɾ/ /rə.tɾo.viˈzo/ /rə.tɾu.viˈzo/ /rə.tɾu.βiˈzo/ n masc
retrovisor

retruc n masc
retruco
(billar) Acció i efecte d'una bola d'anar a xocar contra la mateixa bola que l'ha impel·lit, després d'haver-se'n separat.

retrucar /re.tɾuˈka/ /re.tɾuˈkaɾ/ /rə.tɾuˈka/ v
retrucar
(billar) Anar a xocar, una bola, contra la mateixa bola que l'ha impel·lit, després d'haver-se'n separat.

retrumfar /re.tɾuɱˈfa/ /re.tɾuɱˈfaɾ/ /rə.tɾuɱˈfa/ v
retriunfar

retweetar /re.twiˈta/ /re.twiˈtaɾ/ /rə.twiˈta/ v
retuitear

retòrcer /reˈtɔr.se/ /reˈtɔɾ.se/ /reˈtɔɾ.seɾ/ /rəˈtɔr.sə/ v
retorcer
Tòrcer molt, amb força.
Unir fils amb una torsió conjunta.

retòrica /reˈtɔ.ɾi.ka/ /rəˈtɔ.ɾi.kə/ n fem
retórica

retòricament /reˌtɔ.ɾi.kaˈmen/ /reˌtɔ.ɾi.kaˈment/ /rəˌtɔ.ɾi.kəˈmen/ /rəˌtɔ.ɾi.kəˈment/ adv
retóricamente

reunir /re.uˈni/ /re.uˈniɾ/ /rə.uˈni/ v
reunir
Unir diferents parts separades.
Aplegar diverses persones en un mateix lloc.

reunió /re.u.niˈo/ n fem
reunión
Conjunt de persones que es troben formalment per tractar algun tema, i el mateix acte.

reusenc /rewˈzeŋk/ /rəwˈzɛŋ/ adj masc
reusense
Relatiu a Reus.

reusenc /rewˈzeŋk/ /rəwˈzɛŋ/ n masc
reusense
Originari de la ciutat de Reus.

reutilitzar /re.u.ti.ɫiˈd͡za/ /re.u.ti.ɫiˈza/ /re.u.ti.ɫiˈzaɾ/ /rə.u.ti.ɫiˈd͡za/ v
reutilizar

revaccinar /re.vak.siˈnaɾ/ /re.βak.siˈna/ /rə.vək.siˈna/ /rə.βək.siˈna/ v
revacunar

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ v
revelar
Fer conèixer alguna cosa amagada.
Fer visible una imatge impressionada en un suport fotosensible.

revenir /re.veˈniɾ/ /re.βeˈni/ /re.βeˈniɾ/ /rə.vəˈni/ /rə.βəˈni/ v
crecer hinchar recobrar
Unflar-se un material a causa de la humitat.
Augmentar el cabal d'un torrent.
Recuperar la vitalitat.

revenjar-se /re.veɲˈd͡ʒaɾ.se/ /re.βeɲˈd͡ʒar.se/ /re.βeɲˈd͡ʒaɾ.se/ /rə.vəɲ.ʒərˈsə/ /rə.vəɲˈʒaɾ.sə/ v
desquitarse

revers /reˈvɛɾs/ /reˈβɛrs/ /reˈβɛɾs/ /rəˈvɛɾs/ /rəˈβɛrs/ n masc
reverse
(futbol americà) Jugada ofensiva consistent en un mà a mà del quarterback amb un corredor, un desplaçament posterior del corredor cap a un costat del camp amb una passada a un receptor i una correguda del receptor just en el sentit oposat, que provoca un moviment de la defensa en direcció equivocada.

revertir /re.veɾˈtiɾ/ /re.βerˈti/ /re.βeɾˈti/ /rə.vəɾˈti/ /rə.βərˈti/ v
revertir

revestir /re.vesˈtiɾ/ /re.βesˈti/ /rə.vəsˈti/ /rə.βəsˈti/ v
revestir

reveure /reˈvew.ɾe/ /reˈβew.ɾe/ /rəˈvəw.ɾə/ /rəˈvɛw.ɾə/ /rəˈβɛw.ɾə/ v
rever

revictimització /re.vik.ti.mi.za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.d͡za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.za.siˈo/ /rə.vik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ /rə.βik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ n fem
revictimización

revifalla /re.viˈfa.ʎa/ /re.βiˈfa.ʎa/ /rə.viˈfa.ʎə/ /rə.βiˈfa.ʎə/ n fem
avivamiento

revinclat adj masc
retorcido
Corbat o vinclat per efecte d'una sacsejada.

revisar //ɾe.βiˈˈzaɾ/ /re.viˈzaɾ/ /re.βiˈza/ /rə.viˈza/ /rə.βiˈza/ v
revisar

reviscolar /re.vis.koˈɫaɾ/ /re.βis.koˈɫa/ /rə.vis.koˈɫa/ /rə.vis.kuˈɫa/ /rə.βis.kuˈɫa/ v
reavivar

revisió /re.vi.ziˈo/ /re.βi.ziˈo/ /rə.vi.ziˈo/ /rə.βi.ziˈo/ n fem
revisión

revista d'educació n fem
revista de educación

revista escolar n fem
revista escolar

revocar /ra.vuˈka/ /re.voˈkaɾ/ /re.βoˈka/ /rə.voˈka/ /rə.vuˈka/ /rə.βuˈka/ v
revocar

revolt /reˈvɔɫt/ /reˈβɔɫ/ /rəˈvɔɫ/ /rəˈvɔɫt/ /rəˈβɔɫ/ adj masc
revuelto

revolt /reˈvɔɫt/ /reˈβɔɫ/ /rəˈvɔɫ/ /rəˈvɔɫt/ /rəˈβɔɫ/ n masc
curva

revolta /reˈvɔɫ.ta/ /reˈβɔɫ.ta/ /reˈβɔɫ.tɔ/ /rəˈvɔɫ.tə/ /rəˈβɔɫ.tə/ n fem
revuelta
Alçament, acció de revoltar-se.

revolucionar /re.vo.lu.si.oˈnaɾ/ /re.βo.lu.si.oˈna/ /re.βo.lu.si.oˈnaɾ/ /rə.vo.ɫu.si.uˈna/ /rə.vu.ɫu.si.oˈna/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna/ v
revolucionar
Incitar a la revolució.
Fer una revolució (en qualsevol sentit de la paraula).

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ adj masc
revolucionario
Relatiu o pertanyent a la revolució.

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ n masc
revolucionario
Individu partidari de la revolució.

revolucionàriament /re.vo.ɫu.si.oˌna.ɾi.aˈment/ /re.βo.ɫu.si.oˌna.ɾi.aˈmen/ /rə.vo.ɫu.si.oˌna.ɾi.əˈment/ /rə.vu.ɫu.si.uˌna.ɾi.əˈmen/ /rə.βu.ɫu.si.uˌna.ɾi.əˈmen/ adv
revolucionariamente

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
revolución
Canvi dràstic polític, social o econòmic.

revés /reˈves/ /reˈβes/ /rəˈves/ /rəˈβes/ n masc
reverso
(basquetbol) Canvi de direcció en què l'atacant gira sobre ell mateix per a donar l'esquena al jugador que el marca.
revés
(hoquei sobre herba) Cara dreta de la pala d'un estic, de forma arrodonida.
(hoquei sobre herba) Falta consistent a tocar la bola intencionadament amb el revés d'una pala.

reïficar /re.i.fiˈka/ /re.i.fiˈkaɾ/ /rə.i.fiˈka/ v
cosificar

rhodesià /ro.ðe.siˈa/ /ru.ðə.siˈa/ adj masc
rodesiano
Originari, pertanyent o relatiu a l'antiga Rhodèsia.

rhodesià /ro.ðe.siˈa/ /ru.ðə.siˈa/ n masc
rodesiano
Natural de l'antiga Rhodèsia, actualment Zimbabwe.

rial /riˈaɫ/ n masc
rial
Unitat monetària de diversos estats: l’Aràbia Saudí, el Iemen, l’Iran, Oman i Qatar.
ría
(esports) Fossat darrere d’una barrera en curses d’obstacles.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ n fem
risa

rialler /ri.aˈʎe/ /ri.aˈʎeɾ/ /ri.əˈje/ /ri.əˈʎe/ adj masc
risueño
Que riu sovint, amb facilitat.
De bon aspecte que genera un sentiment d’alegria.

riba /ˈri.ba/ n fem
ribera

ribagorçà /ri.ba.ɣoɾˈsa/ /ri.bə.ɣoɾˈsa/ /ri.bə.ɣurˈsa/ adj masc
ribagorzano
Relatiu o pertanyent a l’Alta Ribagorça o a la Ribagorça, o bé al seu dialecte.

ribagorçà /ri.ba.ɣoɾˈsa/ /ri.bə.ɣoɾˈsa/ /ri.bə.ɣurˈsa/ n masc
ribagorzano
Persona que habita o és originària de l’Alta Ribagorça o de la Ribagorça.
Subdialecte del català parlat fonamentalment a la Llitera i la Ribagorça Oriental.

ribera /riˈbe.ɾa/ /riˈβe.ɾə/ n fem
ribera
Terreny proper al riu o al mar.

ribot /riˈβɔt/ n masc
cepillo

ribotar /ri.βoˈta/ /ri.βoˈtaɾ/ /ri.βuˈta/ v
cepillar

ric /ˈrik/ adj masc
rico
Amb molts diners o recursos.
Molt adornat, ple.
De bon sabor.

ric-ric /riɡˈrik/ n masc
cricrí

ridícul /riˈði.kuɫ/ adj masc
ridículo
Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.
Escàs, de poca estima.

riell /riˈeʎ/ n masc
riel
Peça petita de metall fos en brut.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ n masc
riachuelo arroyo

rifa /ˈri.fa/ /ˈri.fə/ n fem
rifa

rifar /riˈfa/ /riˈfaɾ/ v
rifar

rifeny /riˈfeɲ/ /riˈfəɲ/ /riˈfɛɲ/ adj masc
rifeño
Relatiu o pertanyent al Rif o al seu grup ètnic.

rifeny /riˈfeɲ/ /riˈfəɲ/ /riˈfɛɲ/ n masc
rifeño
Persona que habita o és originària del Rif o que pertany al seu grup ètnic.
(invariable) Varietat de l'amazic parlada al Rif, al nord-est del Marroc.

rigidesa /ri.d͡ʒiˈðe.za/ /ri.ʒiˈðe.za/ /ri.ʒiˈðə.zə/ /ri.ʒiˈðɛ.zə/ n fem
rigidez

rigor científic n masc
rigor científico

rigorosament /ri.ɣoˌɾo.zaˈmen/ /ri.ɣoˌɾo.zaˈment/ /ri.ɣoˌɾo.zəˈment/ /ri.ɣuˌɾo.zəˈmen/ adv
rigurosamente

rigorós /ri.ɣoˈɾos/ /ri.ɣuˈɾos/ adj masc
riguroso

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ n fem
rima
Pila d'objectes.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ n masc
rinoceronte

riojà /rjoˈxa/ adj masc
riojano
Relatiu o pertanyent a La Rioja.

riojà /rjoˈxa/ n masc
riojano
Persona que habita o és originària de La Rioja.

riota /riˈɔ.ta/ /riˈɔ.tɔ/ /riˈɔ.tə/ n fem
hazmerreír

riquesa /riˈke.za/ /riˈkə.zə/ /riˈkɛ.zə/ n fem
riqueza

ris /ˈris/ n masc
rizo
(tèxtil) Teixit de cotó amb pèl en forma de bagues.
(nàutica) Cordill de vela per a reduir la superfície exposada al vent.

risc n masc
riesgo

risc moral n masc
riesgo moral

riscle /ˈris.kɫe/ /ˈris.kɫə/ n masc
aro
Part de fusta d'un sedàs.
cercha
En els molins productors de farina, caixa que envolta la mola.

rissar /riˈsa/ /riˈsaɾ/ v
antagallar

ritme /ˈrid.me/ n masc
ritmo
(esports de pilota) Rapidesa dels moviments dels jugadors i del desplaçament de la pilota, la bola, el volant o el disc en el transcurs de les jugades d'un partit durant un determinat període de temps.

ritme d'aprenentatge n masc
ritmo de aprendizaje

ritu /ˈri.tu/ n masc
rito

riu n masc
río
Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ n masc
risa reír
El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ v
reír risa
Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ n neut
rival

rivalitat /ri.va.ɫiˈtat/ /ri.və.ɫiˈtat/ /ri.βa.ɫiˈtat/ /ri.βə.ɫiˈtat/ n fem
rivalidad

rivet n masc
galón

rizoma /riˈzo.ma/ /riˈzo.mə/ n masc
rizoma

ro /ˈro/ n fem
ro

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ n fem
ropa

robada /roˈβa.ða/ /ruˈβa.ðə/ n fem
robo

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ v
robar hurtar

robar una base v
robar una base

robatori /ro.baˈtɔ.ɾi/ /ro.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.βəˈtɔ.ɾi/ n masc
robo

rober /roˈbe/ /roˈbeɾ/ /roˈβe/ /ruˈbe/ /ruˈβe/ n fem
ropero

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ n masc
robot
Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
(tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robotitzar /ro.bo.tiˈd͡za/ /ro.bo.tiˈzaɾ/ /ro.βo.tiˈd͡za/ /ro.βo.tiˈza/ /ru.bu.tiˈd͡za/ /ru.βu.tiˈd͡za/ v
robotizar

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ adj masc
robusto

robustament /roˌbus.taˈment/ /roˌbus.təˈment/ /roˌβus.taˈmen/ /ruˌbus.təˈmen/ /ruˌβus.təˈmen/ adv
robustamente

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ n masc
rubí
Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

robòtica /roˈbɔ.ti.ka/ /roˈbɔ.ti.kə/ /ruˈbɔ.ti.kə/ /ruˈβɔ.ti.kə/ n fem
robótica

roc /ˈrɔk/ n masc
piedra
Tros de pedra.
roque
(heràldica) Representació heràldica de la torre o roc del joc d'escacs

roca /ˈrɔ.ka/ /ˈrɔ.kɔ/ n fem
roca
Objecte mineral gran, en contrast amb la pedra que es considera petita.

rocambolesc /ro.kam.boˈɫesk/ /ru.kəm.buˈɫɛsk/ adj masc
rocambolesco

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ n fem
rueda
Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.
(hoquei sobre patins, patinatge sobre rodes) Cadascuna de les quatre peces circulars rígides i massisses en contacte amb el terra d’un patí de rodes, d’un diàmetre no inferior a 3 cm, que giren al voltant d’un eix collat a la plantilla o la bota.
roda
En algunes embarcacions, element sortint del buc, per proa o popa, en forma de continuació de la quilla, i que arriba fins a l’extrem superior de les bordes o les supera, en especial la de proa.

roda de fira n fem
noria

roda de la fortuna n fem
rueda de la fortuna

roda dentada n fem
rueda dentada

rodal /roˈðaɫ/ /ruˈðaɫ/ n masc
rodal
Espai amb forma circular.
posavasos
Peça que es col·loca sota gots, copes o ampolles per a protegir la taula.

rodalia /ro.ðaˈɫi.a/ /ro.ðəˈɫi.ə/ /ru.ðəˈɫi.ə/ n fem
alrededores

rodamón /ˌrɔ.ðaˈmon/ /ˌrɔ.ðəˈmon/ n neut
trotamundos

rodar /roˈða/ /roˈðaɾ/ /ruˈða/ v
rodar
Moure's fent voltes com una roda.
Recórrer un lloc d’un costat a l’altre.

rodejar /ro.ðeˈd͡ʒa/ /ro.ðeˈd͡ʒaɾ/ /ro.ðeˈʒa/ /ro.ðəˈd͡ʒa/ /ru.ðəˈʒa/ v
rodear

rodella /roˈðe.ʎa/ /roˈðe.ʎə/ /ruˈðe.ʎə/ n fem
rodela
Escut circular que s'emprava per protegir el cos pel davant mentre l'esquena quedava protegida amb la d'un company.

rodera /roˈðe.ɾa/ /roˈðe.ɾə/ /ruˈðe.ɾə/ n fem
rodada

rodeta /roˈðe.ta/ /roˈðə.tə/ /ruˈðɛ.tə/ n fem
ruedecilla

rodi n masc
rodio

rodolar /ro.ðoˈla/ /ro.ðoˈlaɾ/ /ru.ðuˈla/ v
rodar

rodolí n masc
pareado
Conjunt dels dos versos de cada quadre d'un auca i per extensió, conjunt de dos versos aparellats.

rodona /roˈðo.na/ /roˈðo.nə/ /ruˈðo.nə/ n masc
redonda

rodoredià /ro.ðo.ɾe.ðiˈa/ /ro.ðo.ɾə.ðiˈa/ /ru.ðu.ɾə.ðiˈa/ adj masc
rodorediano

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ adj masc
redondo
De forma de cercle.

roent /roˈen/ /roˈent/ /ruˈen/ adj masc
candente

roentgeni n masc
roentgenio

rogall /roˈɣaʎ/ /ruˈɣaj/ /ruˈɣaʎ/ n masc
ronquera
Inflamació de la laringe que provoca una veu aspra.

rogallós /ro.ɣaˈʎos/ /ro.ɣəˈʎos/ /ru.ɣəˈjos/ /ru.ɣəˈʎos/ adj masc
ronco

rogenc /ruˈʒɛŋ/ adj masc
rojizo

rogent /roˈd͡ʒen/ /roˈd͡ʒent/ /roˈʒen/ /roˈʒent/ /ruˈʒen/ adj
arrebolado

rogle /ˈrɔ.ɣɫe/ /ˈrɔ.ɣɫə/ /ˈrɔɡ.ɡɫe/ /ˈrɔɡ.ɡɫə/ n masc
parche
Petit espai, part d'un altre més gran.
ruedo
Espai de coses col·locades en forma de cercle.

roig /ˈrot͡ʃ/ adj masc
rojizo
De color vermell grogós o d'argila.
rojo
Pertanyent o relacionat amb les idees polítiques d'esquerres.

roina /ˈrɔj.na/ /ˈrɔj.nɔ/ /ˈrɔj.nə/ n fem
llovizna

rol /ˈrɔɫ/ n masc
rol
Conjunt de documents que es porten a bord d'una nau on consta la llista dels membres de la tripulació, entre altres dades.
Conjunt de funcions, pautes, comportaments que una societat determinada espera que una persona compleixi segons el seu estatus social adquirit o atribuït.

rom /ˈrom/ adj masc
romo
Escapçat de la punta.
Poc intel·ligent; mancat d'agudesa mental.

rom /ˈrom/ n masc
ron romo
(aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romaic /roˈmajk/ /ruˈmajk/ n masc
romaico
grec modern

romaji /roˈma.d͡ʒi/ /roˈma.ʒi/ /ruˈma.ʒi/ n masc
romaji

romana /roˈma.nə/ /ruˈma.nə/ n fem
romana

romanalla /ro.maˈna.ʎa/ /ro.məˈna.ʎə/ /ru.məˈna.ʎə/ n fem
resto

romandre /roˈman.dɾe/ /roˈman.dɾə/ /ruˈman.dɾə/ v
quedarse

romanent /ro.maˈnen/ /ro.maˈnent/ /ro.məˈnent/ /ru.məˈnen/ n masc
remanente
Part del benefici d'una empresa, pendent d'ésser repartit entre els socis.

romanista /ro.maˈnis.ta/ /ro.maˈnis.te/ /ro.məˈnis.tə/ /ru.məˈnis.tə/ n neut
romanista
Expert en dret romà.
Estudiós de la romanística, les llengües romàniques.

romanització /ro.ma.ni.d͡za.siˈo/ /ro.ma.ni.za.siˈo/ /ru.mə.nid.zə.siˈo/ n fem
romanización

romantitzable /ro.man.tiˈd͡za.βɫe/ /ro.man.tiˈd͡zab.bɫe/ /ro.man.tiˈza.bɫe/ /ro.mən.tiˈd͡zab.bɫə/ /ru.mən.tiˈd͡za.βɫə/ /ru.mən.tiˈd͡zab.bɫə/ adj
romantizable

romantitzar /ro.man.tiˈd͡za/ /ro.man.tiˈza/ /ro.man.tiˈzaɾ/ /ro.mən.tiˈd͡za/ /ru.mən.tiˈd͡za/ v
romantizar

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ adj masc
romanche
De la llengua pròpia dels Grisons.

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ n masc
romanche
Varietat occidental del retoromànic parlat en el cantó suís dels Grisons.

romanç /roˈmans/ /ruˈmans/ n masc
romance
Llengua romànica, llengua derivada del llatí.
Narració medieval en llengua romànica de les aventures d’un heroi.
Narració popular dels fets d’algú famós.

romança /roˈman.sa/ /roˈman.sə/ /ruˈman.sə/ n fem
romanza
Composició lírica escrita per a ser cantada.

romanço /roˈman.so/ /ruˈman.su/ n masc
romances
(plural) dilacions, històries vanes

romanès /ro.məˈnəs/ /ru.məˈnɛs/ n masc
rumano
Natural de Romania.
(masculí singular) Llengua romànica parlada principalment a Romania i a Moldàvia.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ adj
romaní
Relatiu a la llengua dels gitanos.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ n masc
romero
(botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).
romaní
Llengua de la branca indoària de les llengües indoiràniques parlada pels gitanos.

rombe /ˈrom.be/ /ˈrom.bə/ n masc
rombo

rombe obert n masc
rombo abierto

rombe tancat n masc
rombo cerrado

romboïdal /rom.bo.iˈðaɫ/ /rum.bu.iˈðaɫ/ adj
romboidal

romer /roˈme/ /ruˈme/ adj masc
pío

romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ n masc
romero

romiatge /ro.miˈa.d͡ʒe/ /ro.miˈa.d͡ʒə/ /ru.miˈa.d͡ʒə/ n masc
romería

rompre /ˈrom.pɾe/ /ˈrom.pɾə/ v
romper
Dividir en parts o fragments per l’acció d’una força continuada.

rompre el glaç v
romper el hielo

romà /roˈma/ /ruˈma/ adj masc
romano
Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

romà /roˈma/ /ruˈma/ n masc
romano
Habitant de Roma.

romànic /roˈma.nik/ /ruˈma.nik/ adj masc
románico

romàntic /roˈman.tik/ /ruˈman.tik/ adj masc
romántico

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ adj masc
ronco
Que té ronquera.
Veu o so tosc i aspre.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ n masc
ronquido
Soroll que es fa roncant.

roncadissa /roŋ.kaˈði.sa/ /roŋ.kəˈði.sə/ /ruŋ.kəˈði.sə/ n fem
ronquidos

roncador /roŋ.kaˈðo/ /roŋ.kaˈðoɾ/ /roŋ.kəˈðo/ /ruŋ.kəˈðo/ n masc
roncador

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ v
roncar

rondalla /runˈda.jə/ n fem
cuento infantil

rondalla del gegant beneit /f-nokk?LL.Q7026 /f-nukk?LL.Q7026 /runˌda.ʎə.ðəʎ.ʒəˌɣam.bəˈnɛjt/ n fem
cuento del ogro tonto

rondallístic /ron.daˈʎis.tik/ /ron.dəˈʎis.tik/ /run.dəˈʎis.tik/ adj masc
cuentístico

rondinar /ron.diˈna/ /ron.diˈnaɾ/ /run.diˈna/ v
refunfuñar
(intransitiu) Expressar murmurant algun tipus de malestar o crítica negativa.

rondinejar /ron.di.neˈd͡ʒa/ /ron.di.neˈd͡ʒaɾ/ /ron.di.neˈʒa/ /ron.di.nəˈd͡ʒa/ /run.di.nəˈʒa/ v
murmurar

rondo n masc
rondo

ronsal /ronˈsaɫ/ /runˈsaɫ/ n masc
cabestrar cabestro diestro
Ramal, tros de corda lligat a les morralles per guiar les cavalcadures.

ronsejar /ron.seˈd͡ʒa/ /ron.seˈd͡ʒaɾ/ /ron.seˈʒa/ /ron.səˈd͡ʒa/ /run.səˈʒa/ v
remolonear

ronya /ˈro.ɲa/ /ˈro.ɲə/ n fem
roña
(col·loquial) Brutícia enganxada, especialment a la pell.

ronyonada /ro.ɲoˈna.ða/ /ro.ɲoˈna.ðə/ /ru.ɲuˈna.ðə/ n fem
riñonada
En un cos, lloc on es troben els ronyons.
Teixit adipós amb què estan coberts els ronyons.

ronyonera /ro.ɲoˈne.ɾa/ /ro.ɲoˈne.ɾə/ /ru.ɲuˈne.ɾə/ n fem
riñonera
Cartera o bossa que hom porta subjectada a la cintura amb una nansa on desa diners o altres objectes.
(medicina) Recipient d’ús sanitari, sovint de metall, que té forma de ronyó.
protector de riñones
(futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador en forma de faixa que protegeix i escalfa la ronyonada.

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ n masc
riñón
Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

ronyós /roˈɲos/ /ruˈɲos/ adj masc
roñoso
Brut, amb ronya, brutícia.

roquet /roˈket/ /roˈkət/ /ruˈkɛt/ n masc
roquete
Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

rorqual /roɾˈkwaɫ/ /rurˈkwaɫ/ n masc
balenoptéridos
rorqual comú (Balaenoptera physalus)

rorqual blau n masc
ballena azul

rorqual comú n masc
rorcual común

rorqual d'Omura n masc
rorcual de Omura

rorqual d'aleta blanca n masc
rorcual enano

rorqual de Bryde n masc
rorcual tropical

rorqual del nord n masc
rorcual del norte

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ adj masc
rubio

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ adj
rosa rosado
De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n fem
rosa rosado
(botànica) Flor que cria el roser.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ n fem
rocío

rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ n fem
Rosalia longicorn

rosar /roˈza/ /roˈzaɾ/ /ruˈza/ v
rociar

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ n masc
rosario
(religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosbif /rozˈbif/ /ˌrɔzˈbif/ n masc
rosbif

rosca /ˈros.ka/ /ˈrɔs.kə/ n fem
articulación

rosec /roˈzek/ /ruˈzɛk/ n masc
roedura
Acció i efecte de rosegar.
remordimiento
Recel, remordiments.

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ adj masc
roedor
Que rossega.

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ n masc
roedor
(masculí) Individu del grup d'animals que forma un ordre dins dels mamífers. Es caracteritza per tenir quatres potes, normalment curtes, cua, i uns incisius especialment llargs que no para de moure (rosegar) per desgastar-los i evitar que creixin en excés.

rosegall /ro.zeˈɣaʎ/ /ro.zəˈɣaʎ/ /ru.zəˈɣaj/ /ru.zəˈɣaʎ/ n masc
residuos
(plural) Restes de cosa usada.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ v
roer
Mossegar una cosa dura emportant-se petites parts, esmicar-la a poc a poc.
Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosegó n masc
enjutos regojo zoquete

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ n fem
amapola

rosquilla /rosˈki.ʎa/ /rosˈki.ʎə/ /rusˈki.ʎə/ n fem
rosquilla

rossejar /ro.seˈd͡ʒa/ /ro.seˈd͡ʒaɾ/ /ro.seˈʒa/ /ro.səˈd͡ʒa/ /ru.səˈʒa/ v
tirar a rubio
(intransitiu) Tirar a color més o menys ros.
dorar
(transitiu, cuina) Torrar lleugerament prenent un color més fosc.

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ n masc
ruiseñor
Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).
chantarela
Bolet de color groguenc comestible (Cantharellus cibarius).
ganzúa
Ferro prim amb una punta doblegada per obrir els pestells dels panys sense usar la clau.

rossí /roˈsi/ /ruˈsi/ n masc
rocín

rost /ˈrost/ /ˈrɔst/ /ˈrɔst/ adj masc
empinado

rost /ˈrost/ /ˈrɔst/ /ˈrɔst/ n masc
cuesta
Zona amb molt de pendent.

rostir /rosˈti/ /rosˈtiɾ/ /rusˈti/ v
asar

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ n masc
asado

rostoll /rosˈtoʎ/ /rusˈtoj/ /rusˈtoʎ/ n masc
rastrojo

rostollar /ros.toˈʎa/ /ros.toˈʎaɾ/ /rus.tuˈja/ /rus.tuˈʎa/ v
rastrojar

rostre /ˈrɔs.tɾe/ /ˈrɔs.tɾə/ n masc
rostro
Cara de persona.

rot /ˈrot/ n masc
eructo

rotació n fem
rotación
Moviment que fa un cos sobre el seu eix
(voleibol) Desplaçament simultani de tots els jugadors de l'equip que guanya un servei cap a la posició següent de cadascun, en el sentit de les agulles d'un rellotge, efectuat abans de servir.

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ v
eructar

rotllana /roɫˈɫa.nə/ /roʎˈʎa.na/ /ruɫˈɫa.nə/ /ruʎˈʎa.nə/ n fem
redondel

rotlle /ˈrɔ.ʎe/ /ˈrɔɫ.ɫə/ /ˈrɔʎ.ʎe/ /ˈrɔʎ.ʎə/ n masc
rosca

rotlle de campanetes n masc
rueda

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ n fem
rotonda
Construcció aïllada de planta circular, típicament envoltada d’una columnata.
glorieta
Cruïlla amb un illot central i una calçada circular on conflueixen les diferents vies d’intersecció.

rotor /roˈto/ /roˈtoɾ/ /ruˈto/ n masc
rotor

rotund /roˈtun/ /roˈtunt/ /ruˈtun/ adj masc
rotundo

rough n masc
raf

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ n masc
roble encina

roureda /rowˈɾe.ða/ /rowˈɾɛ.ðə/ /rəwˈɾɛ.ðə/ n fem
robleda

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ n masc
herrumbre óxido
Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
yema
Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rovellar /ro.veˈʎaɾ/ /ro.vəˈʎa/ /ro.βeˈʎa/ /ru.vəˈja/ /ru.βəˈʎa/ v
oxidar

roí /roˈi/ /ruˈi/ adj masc
ruin

rua /ˈru.a/ /ˈru.ə/ n fem
rúa
(antic) Carrer, camí, carretera, via pública.

ruandès /ru.anˈdes/ /ru.ənˈdəs/ /ru.ənˈdɛs/ adj masc
ruandés
Relatiu o pertanyent a Ruanda.

ruandès /ru.anˈdes/ /ru.ənˈdəs/ /ru.ənˈdɛs/ n masc
ruandés
Persona que habita o és originària de Ruanda.
Llengua bantu parlada majoritàriament a Ruanda

rubidi n masc
rubidio

ruble /ˈru.bɫe/ /ˈru.βɫe/ /ˈru.βɫə/ /ˈrub.bɫe/ /ˈrub.bɫə/ n masc
rublo

ruc n masc
gobio serpentón
(peixos) (Zosterisessor ophiocephalus)

ruca /ˈru.ka/ /ˈru.kə/ n fem
oruga
Herba de la família de les brassicàcies, de flors amb quatre pètals en creu blanquinoses o groguenques, de fulles amb sabor picant usades en amanides o com a condiment i de llavors que se n’obté un oli emprat en medicina popular per a la ronquera (Eruca vesicaria).

rucada /ruˈka.ða/ /ruˈka.ðə/ n fem
burrada

rude /ˈru.ðe/ /ˈru.ðə/ adj
rudo

rufa /ˈru.fa/ /ˈru.fə/ n fem
ventisca

ruflet n masc
resuello

rugbi n masc
rugby

rugós /ruˈɣos/ adj masc
rugoso

ruixar /rujˈʃa/ /rujˈʃaɾ/ /ruˈʃa/ v
rociar

ruixat /rujˈʃat/ /ruˈʃat/ n masc
chaparrón

rull /ˈruʎ/ n masc
rizo
Arrissada dels cabells.

rum-rum /rumˈrum/ n masc
runrún
rumor

rumb /ˈrum/ /ˈrump/ /ˈrump/ n masc
rumbo

rumbosament /rumˌbo.zaˈmen/ /rumˌbo.zaˈment/ /rumˌbo.zəˈmen/ /rumˌbo.zəˈment/ adv
rumbosamente

rumiar /ru.miˈa/ /ru.miˈaɾ/ v
pensar

rumor n
rumor

rumrumejar /rum.ɾu.meˈd͡ʒa/ /rum.ɾu.meˈd͡ʒaɾ/ /rum.ɾu.meˈʒa/ /rum.ɾu.məˈd͡ʒa/ /rum.ɾu.məˈʒa/ v
runrunear

runam /ruˈnam/ n masc
escombrera

rupia /ruˈpi.a/ /ruˈpi.ə/ n fem
rupia

ruptura a la francesa n fem
bomba de humo

ruquejar /ru.keˈd͡ʒa/ /ru.keˈd͡ʒaɾ/ /ru.keˈʒa/ /ru.kəˈd͡ʒa/ /ru.kəˈʒa/ v
hacer el burro

rural /ruˈɾaɫ/ adj
rural

ruralitat /ru.ɾa.ɫiˈtat/ /ru.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
ruralidad

ruralment /ruˌɾaɫˈmen/ /ruˌɾaɫˈment/ adv
ruralmente

rus adj masc
ruso
Relatiu o pertanyent a Rússia.

rus n masc
ruso
Natural de Rússia.
(només singular) Llengua eslava oriental parlada a Rússia i en bona part dels altres països de l'antiga URSS, en alguns d'aquests darrers també com a llengua oficial.

rusc /ˈrusk/ n masc
colmena

rush n masc
rush

russo-ucraïnès /ˌru.so.kɾə.iˈnəs/ /ˌru.so.u.kɾa.iˈnes/ /ˌru.su.kɾə.iˈnɛs/ adj masc
ruso-ucraniano

russojaponès /ˌru.so.d͡ʒa.poˈnes/ /ˌru.so.ʒa.poˈnes/ /ˌru.so.ʒə.poˈnəs/ /ˌru.su.ʒə.puˈnɛs/ adj masc
rusojaponés

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ n fem
ruta

ruteni n masc
rutenio

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ n masc
rutherfordio

rutllar /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫaɾ/ /ruʎˈʎa/ v
enrollar funcionar
Estar en funcionament un mecanisme.
Voltar una cosa sobre ella mateixa.
Anar amb fluïdesa.

ruà /ruˈa/ adj masc
ruano roano

ruïna /ruˈi.na/ n fem
ruina

ràbia /ˈra.bi.a/ n fem
rabia
Ira, sentiment d'odi i agressivitat.
Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràcord /ˈra.koɾt/ /ˈra.kurt/ n masc
racord

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ n fem
radio
Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràfec /ˈra.fek/ /ˈra.fək/ n masc
alero

ràfega /ˈra.fe.ɣa/ n fem
ráfaga

ràfegues n fem
ráfagas

ràpid /ˈra.pit/ adj masc
rápido
Que va a molta velocitat.

ràpidament /ˌra.pi.ðaˈmen/ /ˌra.pi.ðaˈment/ /ˌra.pi.ðəˈmen/ /ˌra.pi.ðəˈment/ adv
rápidamente
D’una manera ràpida.

ràtio /ˈra.ti.o/ /ˈra.ti.u/ n fem
ratio

rècord /ˈrɛ.koɾt/ /ˈrɛ.kurt/ n masc
récord

rèdit /ˈrɛ.ðit/ n masc
rédito

règim /ˈrɛ.d͡ʒim/ /ˈrɛ.ʒim/ n masc
régimen

règim de permanència n masc
régimen de permanencia

rèmol /ˈrɛ.moɫ/ /ˈrɛ.muɫ/ n masc
remol

rèmol empetxinat n masc
rodaballo

rèmora /ˈrɛ.mo.ɾa/ /ˈrɛ.mo.ɾə/ /ˈrɛ.mu.ɾə/ n fem
pegatimón remora
Gènere de peixos de la família dels equeneids amb una ventosa sobre el cap que els permet adherir-se a altres peixos, en particular les espècies Remora remora i Echeneis naucrates.
rémora
(figurat) Per extensió, obstacle o càrrega que dificulta l'avanç de quelcom.

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ n masc
reptil

rètol /ˈrɛ.toɫ/ /ˈrɛ.tuɫ/ n masc
rótulo

rígid /ˈri.d͡ʒit/ /ˈri.ʒit/ adj masc
rígido

rímel /ˈri.meɫ/ /ˈri.məɫ/ n masc
rímel

rínxol /ˈriɲ.t͡ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃuɫ/ n masc
rizo

ròssec /ˈrɔ.sek/ /ˈrɔ.sək/ n masc
cola
En els vestits, la cua que s'arrossega.
rabos
Allò que s'agafa als vestits.
rastra
Qualsevol cosa que penja y arrossega.
lacra
Relíquia o restes que queda d'alguna malaltia.
regazo
Ròssecs: Censals difícils de cobrar; deutes vells.

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ n fem
rótula

rúbrica /ˈru.bɾi.ka/ /ˈru.βɾi.kə/ n fem
rúbrica
Conjunt de traços que fa servir una persona, generalment sempre iguals, per identificar-se en una signatura.

rúfol /ˈru.foɫ/ /ˈru.fuɫ/ adj
nublado

rústec /ˈrus.tek/ /ˈrus.tək/ adj masc
áspero
Sense finor, no polit.
duro
Que funciona amb dificultat, que no es mou amb soltesa.

rústic /ˈrus.tik/ adj masc
rústico

s'ha acabat el bròquil /sa.kaˌba.teɫˈbɾɔ.kiɫ/ idiom
se acabó lo que se daba

sa /sa/ /sə/ adj masc
sano
Que té salut i no està malalt.

sa i estalvi adj masc
sano y salvo

saba /ˈsa.ba/ n fem
savia

sabana /saˈba.na/ /səˈβa.nə/ n fem
sabana

sabata /saˈba.ta/ n fem
zapato

sabata de tacs n fem
spike

sabatejar /sa.ba.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βa.teˈd͡ʒa/ /sa.βa.teˈʒa/ /sə.bə.təˈd͡ʒa/ /sə.bə.təˈʒa/ /sə.βə.təˈʒa/ v
zapatear

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ n masc
zapatero zapatera
Persona que fa o ven sabates.

sabatilla /sa.baˈti.ʎa/ /sə.βəˈti.ʎə/ n fem
zapatilla
Sabata lleugera per estar per casa.

sabatitzar /sa.βa.tiˈd͡za/ /sa.βa.tiˈzaɾ/ /sə.βə.tiˈd͡za/ v
sabatizar

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ n masc
saber
Coneixement profund.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ v
saber
(transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
(transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.
(intransitiu) Tenir sabor.

saber fer n masc
know-how

saber greu v
saber mal

sable /ˈsa.bɫe/ /ˈsa.βɫe/ /ˈsa.βɫə/ /ˈsab.bɫe/ /ˈsab.bɫə/ n masc
sable

saboga /saˈbɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣɔ/ /səˈβɔ.ɣə/ n fem
alosa arencón
(Alosa alosa)

saboner /sa.boˈneɾ/ /sa.βoˈne/ /sə.boˈne/ /sə.buˈne/ /sə.βuˈne/ n masc
boca de oro
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Parapristipoma octolineatum)

sabonera /sa.boˈne.ɾa/ /sə.boˈne.ɾə/ /sə.buˈne.ɾə/ /sə.βuˈne.ɾə/ n fem
jabonera

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ n
sabor

saborosament /sa.boˌɾo.zaˈment/ /sa.βoˌɾo.zaˈmen/ /sə.boˌɾo.zəˈment/ /sə.buˌɾo.zəˈmen/ /sə.βuˌɾo.zəˈmen/ adv
sabrosamente

sabotejar /sa.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βo.teˈd͡ʒa/ /sa.βo.teˈʒa/ /sə.bo.təˈd͡ʒa/ /sə.bu.təˈʒa/ /sə.βu.təˈʒa/ v
sabotear

sabre /ˈsa.bɾe/ /ˈsa.βɾə/ n masc
sable
Arma blanca normalment d'un sol tall, amb la fulla corba cap enrere i llarga, utilitzada principalment per la cavalleria.
pez cinto
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Lepidopus caudatus)

sabre cuafí n masc
pez sable

sabí /saˈβi/ /səˈβi/ adj masc
sabino

sabó /saˈbo/ n masc
jabón

sac /ˈsak/ n masc
saco
Receptacle de roba.
embolsada
(futbol americà) Placatge efectuat contra un quarterback en possessió de la pilota que està situat darrere la línia de scrimmage.

sac de gemecs n masc
cornamusa

sacabutx /sa.kaˈβut͡ʃ/ /sə.kəˈβut͡ʃ/ n masc
sacabuche

sacar /saˈka/ /saˈkaɾ/ /səˈka/ v
sacar

sacerdot /sa.seɾˈðɔt/ n masc
sacerdote

sacerdotal /sa.seɾ.ðoˈtaɫ/ /sə.sər.duˈtaɫ/ /sə.sər.ðuˈtaɫ/ /sə.səɾ.ðoˈtaɫ/ adj
sacerdotal

sacerdotessa /sa.seɾ.ðoˈte.sa/ /sə.sər.duˈtɛ.sə/ /sə.sər.ðuˈtɛ.sə/ /sə.səɾ.ðoˈtə.sə/ n fem
sacerdotisa

sacramentalment /sa.kɾa.menˌtaɫˈmen/ /sa.kɾa.menˌtaɫˈment/ /sə.kɾə.mənˌtaɫˈmen/ /sə.kɾə.mənˌtaɫˈment/ adv
sacramentalmente

sacre /ˈsa.kɾe/ /ˈsa.kɾə/ n masc
sacro

sacrificar /sa.kɾi.fiˈka/ /sa.kɾi.fiˈkaɾ/ /sə.kɾi.fiˈka/ v
sacrificar

sacrificar-se v
sacrificarse
(beisbol) Fer, un batedor, una batada que implica un risc elevat de ser eliminat.

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ n masc
sacrificio

sacsejador /sak.se.d͡ʒaˈðoɾ/ /sak.se.ʒaˈðo/ /sək.sə.ʒəˈðo/ adj
sacudidor

sacsejar /sak.seˈd͡ʒa/ /sak.seˈd͡ʒaɾ/ /sak.seˈʒa/ /sək.səˈd͡ʒa/ /sək.səˈʒa/ v
sacudir

sacsó /səkˈso/ n masc
alforza
Plec en la roba per a escurçar la peça.
michelín
Regruix de carn entre dos solcs format en persones grasses.

sadisme /saˈðiz.me/ /səˈðiz.mə/ n masc
sadismo

safareig /sa.faˈɾet͡ʃ/ /saˈfɾet͡ʃ/ /sə.fəˈɾət͡ʃ/ /sə.fəˈɾɛt͡ʃ/ /səˈfɾət͡ʃ/ /səˈfɾɛt͡ʃ/ n masc
lavadero

safaretger /sa.fa.ɾeˈd͡ʒe/ /sa.fa.ɾeˈd͡ʒeɾ/ /sə.fə.ɾəˈd͡ʒe/ n masc
alberquero

safari /saˈfa.ɾi/ /səˈfa.ɾi/ n masc
safari

safarina /sa.faˈɾi.na/ /sə.fəˈɾi.nə/ n fem
gorrita

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ n fem
bandeja charola

safety n masc
safety

safir /səˈfir/ n masc
zafiro

safrà /səˈfɾa/ n masc
azafrán

saga /ˈsa.ɣa/ /ˈsa.ɣə/ n fem
saga
(videojocs) Conjunt de videojocs creats l'un com a continuació de l'anterior, que comparteixen característiques bàsiques com ara els personatges principals o l'argument.

sagal /saˈɣaɫ/ /səˈɣaɫ/ n masc
zagal

sagaçment /saˌɣazˈmen/ /saˌɣazˈment/ /səˌɣazˈmen/ /səˌɣazˈment/ adv
sagazmente

sagital /sa.d͡ʒiˈtaɫ/ /sa.ʒiˈtaɫ/ /sə.ʒiˈtaɫ/ adj
sagital

sagitalment adv
sagitalmente

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ n masc
saetero
(històric) Soldat tirador de sagetes.

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ n neut
sagitario
Persona del signe zodiacal de Sagitari.

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ adj
sangrante
Que perd sang, que sagna.
sangriento
De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ v
sangrar
(intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.
(transitiu) Deixar un espai en blanc al marge esquerre d'un escrit.

sagnat /saŋˈnat/ /saɡˈnat/ /səŋˈnat/ n masc
sangrado
Resultat de sagnar un text, de començar-lo més endins de la caixa.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ n masc
sacramento

sagrari /saˈɣɾa.ɾi/ /səˈɣɾa.ɾi/ n masc
sagrario
Lloc d’un temple on es guarden relíquies o objectes sagrats.
Receptacle on es guarda l’eucaristia.

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ adj masc
sagrado

sagrera /saˈɣɾe.ɾa/ /səˈɣɾe.ɾə/ n fem
santuario

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ n masc
sacristán

saguer /saˈɣe/ /saˈɣeɾ/ /səˈɣe/ n masc
rest
(pilota) Jugador de pilota situat al darrere en un equip de dos o tres jugadors.
jugador de la línea trasera
(voleibol) Cadascun dels tres jugadors que ocupen la zona de defensa.
asegurador
(futbol americà) Defensor situat en l'àrea més endarrerida del camp propi, que s'encarrega principalment de placar els jugadors adversaris que han superat els altres companys d'equip i d'interceptar les passades de l'equip atacant.

saguer fort n masc
profundo fuerte

saguer lliure n masc
profundo libre

sagí /saˈd͡ʒi/ /saˈʒi/ /səˈʒi/ n masc
grasa
Greix animal.

saharià /sa.ha.ɾiˈa/ /sə.hə.ɾiˈa/ adj masc
sahariano
Relatiu o pertanyent al Sàhara.

saharià /sa.ha.ɾiˈa/ /sə.hə.ɾiˈa/ n masc
sahariano
Persona que habita o és originària del Sàhara.

sahrauí /sa.ɾaˈwi/ /sə.ɾəˈwi/ adj neut
saharaui
Relatiu o pertanyent a Sàhara Occidental.

sahrauí /sa.ɾaˈwi/ /sə.ɾəˈwi/ n neut
saharaui
Persona que habita o és originària de Sàhara Occidental.

saig /ˈsat͡ʃ/ n masc
sayón
(històric) Oficial de justícia a les ordres de jutges i autoritats: citacions, embargaments, detencions i execució de penes.

sajolida /sa.d͡ʒoˈɫi.ða/ /sa.ʒoˈɫi.ða/ /sə.ʒoˈɫi.ðə/ /sə.ʒuˈɫi.ðə/ n fem
ajedrea
Especialment la Satureja hortensis.

sal n fem
sal
Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.
(química) Compost derivat de la neutralització d’un àcid amb una base o un metall.

sala /ˈsa.ɫa/ n fem
sala

sala d'operacions n fem
quirófano

sala de graus n fem
aula de grados

sala de joc n fem
sala de juego

salacot /sa.ɫaˈkɔt/ /sə.ɫəˈkɔt/ n masc
salacot
Barret rígid en forma de mitja el·lipse o esfera, construït amb algun material molt lleuger (cuir o cartró premsat, plàstic o bé teixit de fibra vegetal) utilitzat principalment en països calorosos, en especial en l'època del colonialisme, però també, com a part d'uniformes policials arreu del món.

salar /saˈɫa/ /saˈɫaɾ/ /səˈɫa/ v
salar
Posar sal en aliments o begudes, especialment quan és en excés.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ n masc
salario
Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

salconduit /ˌsaɫ.konˈdujt/ /ˌsaɫ.kunˈdujt/ n masc
salvoconducto

saldo /ˈsaɫ.do/ /ˈsaɫ.du/ n masc
saldo
Diferència entre els ingressos o l'haver i el deure.
Article venut a baix preu, per ser de baixa qualitat o per estar fora de la moda.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ n masc
salero

saleta /saˈɫe.ta/ /səˈɫə.tə/ /səˈɫɛ.tə/ n fem
salita

salicar /sa.ɫiˈka/ /ss.ɫiˈkaɾ/ /sə.ɫiˈka/ v
gotear

salinitzar /sa.ɫi.niˈd͡za/ /sa.ɫi.niˈza/ /sa.ɫi.niˈzaɾ/ /sə.ɫi.niˈd͡za/ v
salinizar

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ n fem
saliva

salivar /sa.ɫiˈvaɾ/ /sa.ɫiˈβa/ /sə.ɫiˈva/ /sə.ɫiˈβa/ v
salivar

salivera /sa.ɫiˈve.ɾa/ /sa.ɫiˈβe.ɾa/ /sə.ɫiˈve.ɾə/ /sə.ɫiˈβe.ɾə/ n fem
espumarajo
Escuma en la boca provocada per excés de salivació.

salm /ˈsaɫm/ n masc
psalm salmo

salmejar /saɫ.meˈd͡ʒa/ /saɫ.meˈd͡ʒaɾ/ /saɫ.meˈʒa/ /səɫ.məˈd͡ʒa/ /səɫ.məˈʒa/ v
salmear

salmodiar /saɫ.mo.ðiˈa/ /saɫ.mo.ðiˈaɾ/ /səɫ.mo.ðiˈa/ /səɫ.mu.ðiˈa/ v
salmodiar
(per extensió) Cantar o recitar monòtonament.

salmonel·la /saɫ.moˈnɛ.ɫa/ /saɫ.moˈnɛ.ɫɛ/ /saɫ.moˈnɛɫ.ɫa/ /səɫ.moˈnɛɫ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛɫ.ɫə/ n fem
salmonela

salmonel·losi /saɫ.mo.neɫˈɫɔ.zi/ /saɫ.mo.neˈɫɔ.zi/ /səɫ.mo.nəɫˈɫɔ.zi/ /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zi/ /səɫ.mu.nəˈɫɔ.zi/ n fem
salmonelosis

salmó /səɫˈmo/ adj
salmón
Que és de color rosat com el salmó.

salmó /səɫˈmo/ n masc
salmón
Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

salnitre /ˌsaɫˈni.tɾe/ /ˌsaɫˈni.tɾə/ n masc
salitre

saloma /saˈɫo.ma/ /səˈɫo.mə/ n fem
saloma

salpa /ˈsaɫ.pa/ /ˈsaɫ.pə/ n fem
salema

salpar /saɫˈpa/ /saɫˈpaɾ/ /səɫˈpa/ v
zarpar

salpasser /saɫ.paˈse/ /saɫ.paˈseɾ/ /səɫ.pəˈse/ n masc
hisopo

salpebrar /ˌsaɫ.peˈbɾaɾ/ /ˌsaɫ.peˈβɾa/ /ˌsaɫ.pəˈβɾa/ v
salpimentar

salpebre /ˌsaɫˈpe.bɾe/ /ˌsaɫˈpə.bɾə/ /ˌsaɫˈpɛ.bɾə/ /ˌsaɫˈpɛ.βɾə/ n masc
salpimienta

salpicar /saɫ.piˈka/ /saɫ.piˈkaɾ/ /səɫ.piˈka/ v
salpicar

salpingitis /saɫ.piɲˈd͡ʒi.tis/ /səɫ.piɲˈʒi.tis/ n fem
salpingitis

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ n fem
salsa
Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsera /saɫˈse.ɾa/ /səɫˈse.ɾə/ n fem
salsera
Recipient destinat a contenir i servir a taula salses.

salsitxa /səɫˈsi.t͡ʃə/ n fem
salchicha

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ n masc
salto
Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.
(billar) Jugada consistent a fer saltar la bola jugadora sobre el feltre per mitjà d'un cop efectuat amb un angle d'incidència del tac entre 36 i 45°, que generalment s'utilitza per a evitar el contacte amb una bola interposada en el camí de la bola d'atac.

salt de granota n masc
salto de rana

salt entre dos n masc
salto entre dos

saltació /saɫ.ta.siˈo/ /səɫ.tə.siˈo/ n fem
saltación

saltador /saɫ.taˈðo/ /saɫ.taˈðoɾ/ /səɫ.təˈðo/ n masc
saltador

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ n masc
tentetieso
Joguina d'infant en forma de ninot que porta un pes a la base de manera que sempre s'aguanta dreta.
saltamontes
Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ v
saltar brincar
Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.
saltar
Passar per alt, ometre.
saltear
(cuina) Fregir a foc viu i remenant la vianda.

saltar-se una base v
pasar una base

saltataulells /ˌsaɫ.ta.tawˈɫeʎs/ /ˌsaɫ.ta.tawˈɫeʎʃ/ /ˌsaɫ.tə.təwˈɫeʎs/ n neut
hortera
(col·loquial) Aprenent de botiga.

saltejar /saɫ.teˈd͡ʒa/ /saɫ.teˈd͡ʒaɾ/ /saɫ.teˈʒa/ /səɫ.təˈd͡ʒa/ /səɫ.təˈʒa/ v
saltear

saltet /saɫˈtet/ /səɫˈtət/ /səɫˈtɛt/ n masc
saltillo
Salt que implica un desplaçament i una elevació mínims del gimnasta que els realitza.

saltimbanqui /saɫ.timˈbaŋ.ki/ /səɫ.timˈbaŋ.ki/ n neut
saltimbanqui

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ n masc
salterio
Recull de salms.
Instrument cordòfon antic, anàleg a la cítara, que es toca amb un plectre o amb martells.

saltiró /saɫ.tiˈɾo/ /səɫ.tiˈɾo/ n masc
saltito
Petit salt.

saludable /sa.ɫuˈða.bɫe/ /sa.ɫuˈða.βɫe/ /sa.ɫuˈðab.bɫe/ /sə.ɫuˈða.βɫə/ /sə.ɫuˈðab.bɫə/ adj
saludable

saludablement /sa.ɫuˌða.bɫeˈment/ /sa.ɫuˌða.βɫeˈmen/ /sa.ɫuˌðab.bɫeˈmen/ /sə.ɫuˌða.βɫəˈmen/ /sə.ɫuˌðab.bɫəˈmen/ /sə.ɫuˌðab.bɫəˈment/ adv
saludablemente

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ v
saludar

salustiana /sə.ɫus.tiˈa.nə/ n fem
salustiana

salut /saˈɫut/ Interjection
salud
Exclamació feta en esternudar.
saludo
Exclamació per a saludar-se o acomiadar-se.

salut /saˈɫut/ n fem
salud
Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ n masc
saludo
Salutació, acció de saludar.

salutació /sa.ɫu.ta.siˈo/ n fem
saludo

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ n masc
salvador

salvadorenc /saɫ.va.ðoˈɾeŋk/ /saɫ.βa.ðoˈɾeŋ/ /səɫ.və.ðoˈɾəŋk/ /səɫ.və.ðuˈɾɛŋk/ /səɫ.βə.ðuˈɾɛŋ/ adj masc
salvadoreño

salvaguarda /saɫ.vaˈɣwaɾ.ða/ /saɫ.βaˈɣwar.ða/ /saɫ.βaˈɣwaɾ.ða/ /səɫ.vəˈɣwaɾ.ðə/ /səɫ.βəˈɣwar.də/ n fem
salvaguardia

salvaguardar /ˌsaɫ.va.ɣwaɾˈðaɾ/ /ˌsaɫ.və.ɣwəɾˈða/ /ˌsaɫ.βa.ɣwarˈða/ /ˌsaɫ.βa.ɣwaɾˈða/ /ˌsaɫ.βə.ɣwərˈda/ v
salvaguardar

salvament /saɫ.vaˈment/ /saɫ.βaˈmen/ /səɫ.vəˈmen/ /səɫ.vəˈment/ /səɫ.βəˈmen/ /ˌsaɫ.vaˈment/ /ˌsaɫ.vəˈmen/ /ˌsaɫ.vəˈment/ /ˌsaɫ.βaˈmen/ /ˌsaɫ.βəˈmen/ adv
salvamente

salvament /saɫ.vaˈment/ /saɫ.βaˈmen/ /səɫ.vəˈmen/ /səɫ.vəˈment/ /səɫ.βəˈmen/ /ˌsaɫ.vaˈment/ /ˌsaɫ.vəˈmen/ /ˌsaɫ.vəˈment/ /ˌsaɫ.βaˈmen/ /ˌsaɫ.βəˈmen/ n masc
salvamento

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ v
salvar rescatar

salvat /saɫˈvat/ /saɫˈβat/ /səɫˈvat/ /səɫˈβat/ Interjection
quieto

salvat /saɫˈvat/ /saɫˈβat/ /səɫˈvat/ /səɫˈβat/ preposition
dejando a un lado
Deixant a part allò que no es vol considerar.

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ adj
salvaje
No domesticat.
No cultivat, silvestre.
No civilitzat, primitiu.

salvatgement /saɫˌva.d͡ʒeˈment/ /saɫˌβa.d͡ʒeˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈment/ /səɫˌβa.d͡ʒəˈmen/ adv
salvajemente

salze /ˈsaɫ.ze/ n masc
sauce

saló /saˈɫo/ /səˈɫo/ n masc
salón

samari /səˈma.ɾi/ n masc
samario

samarra /saˈma.ra/ /səˈma.rə/ n fem
zamarra

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ n fem
camiseta
Peça interior de roba que cobreix bona part del tronc, normalment fins poc més enllà de la cintura.
Peça de roba lleugera de coll tancat i màniga curta.

samaruc /sa.maˈɾuk/ /sə.məˈɾuk/ n masc
samarugo
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Valencia hispanica)

samfaina /saɱˈfaj.na/ /səɱˈfaj.nə/ n fem
pisto

samogitià /sa.mo.d͡ʒi.tiˈa/ /sə.mu.ʒi.tiˈa/ n masc
samogitiano
Llengua bàltica de Samogítia, o dialecte lituà de l'oest de Lituània.

samoà /sa.moˈa/ /sə.moˈa/ /sə.muˈa/ adj masc
samoano
Relatiu o pertanyent a Samoa o bé a la Samoa Americana.

samoà /sa.moˈa/ /sə.moˈa/ /sə.muˈa/ n masc
samoano
Persona que habita o és originària de Samoa o bé de la Samoa Americana.
Llengua austronèsia parlada principalment a Samoa.

samsó /samˈso/ /səmˈso/ n masc
sausón

sanament /ˌsa.naˈmen/ /ˌsa.naˈment/ /ˌsa.nəˈmen/ /ˌsa.nəˈment/ adv
sanamente

sanatori /sa.naˈtɔ.ɾi/ /sə.nəˈtɔ.ɾi/ n masc
sanatorio

sancionar /san.si.oˈna/ /san.si.oˈnaɾ/ /sən.si.uˈna/ v
sancionar

sanció /san.siˈo/ /sən.siˈo/ n fem
sanción

sanció de temps mort n fem
sanción de tiempo muerto

sanció tècnica n fem
sanción técnica

sandvitx /sandˈbit͡ʃ/ /sandˈvit͡ʃ/ /sanˈbit͡ʃ/ /səɱˈvit͡ʃ/ n masc
sándwich

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ n fem
sandalia caite

sanefa /saˈne.fa/ /səˈnɛ.fə/ n fem
cenefa

sanejament /sa.ne.d͡ʒaˈmen/ /sa.ne.d͡ʒaˈment/ /sa.ne.ʒaˈmen/ /sə.nə.ʒəˈmen/ /sə.nə.ʒəˈment/ n masc
saneamiento

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ n fem
sangre

sanglot /saŋˈɡɫot/ /səŋˈɡɫot/ n masc
sollozo
Sospir amb inspiració i expiració convulsives.

sanglotar /saŋ.ɡɫoˈta/ /saŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /səŋ.ɡɫoˈta/ /səŋ.ɡɫuˈta/ v
sollozar
Fer sanglots.

sanglotejar /saŋ.ɡɫo.teˈd͡ʒa/ /saŋ.ɡɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /saŋ.ɡɫo.teˈʒa/ /səŋ.ɡɫo.təˈd͡ʒa/ /səŋ.ɡɫu.təˈʒa/ v
atragantar

sangonentment /saŋ.ɡoˌnemˈmen/ /saŋ.ɡoˌnemˈment/ /səŋ.ɡoˌnemˈment/ /səŋ.ɡuˌnemˈmen/ adv
sangrantemente

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ n fem
sanguijuela hirudíneo

sanguinari adj masc
sanguinario

sanguinària /saŋ.ɡiˈna.ɾi.a/ /səŋ.ɡiˈna.ɾi.ə/ n fem
nevadilla
(botànica) Herba medicinal de la família de les cariofil·làcies (Paronychia argentea).
sanguinaria
Pedra que té la virtut d'estancar la sang.

sanguinàriament /saŋ.ɡiˌna.ɾi.aˈmen/ /saŋ.ɡiˌna.ɾi.aˈment/ /səŋ.ɡiˌna.ɾi.əˈmen/ /səŋ.ɡiˌna.ɾi.əˈment/ adv
sanguinariamente

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ adj masc
sanitario
Referent a la sanitat.

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ n masc
sanitario
Persona d’un cos de sanitat.
Aparell d’higiene de la cambra de bany.

sanitat /sa.niˈtat/ /sə.niˈtat/ n fem
sanidad

sansa /ˈsan.sa/ /ˈsan.sə/ n fem
zanza
Instrument idiòfon pinçat de taula, constituït per una caixa sobre la qual estan fixades unes llengüetes que es pincen amb els dits polzes de totes dues mans.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ adj masc
santo
Venerable per motius religiosos.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ n masc
santo
Títol amb què l'Església catòlica distingeix a les persones que han realitzat dos miracles en nom del cristianisme.

sant i senya n masc
santo y seña

santabàrbara /ˌsan.taˈbaɾ.ba.ɾa/ /ˌsan.təˈβar.bə.ɾə/ n fem
santabárbara

santament /ˌsan.taˈmen/ /ˌsan.taˈment/ /ˌsan.təˈmen/ /ˌsan.təˈment/ adv
santamente

santificar /san.ti.fiˈka/ /san.ti.fiˈkaɾ/ /sən.ti.fiˈka/ v
santificar

santuari /san.tuˈa.ɾi/ /sən.tuˈa.ɾi/ n masc
santuario

sanxian /saɲ.t͡ʃiˈan/ /səɲ.ʃiˈan/ n masc
san-hsien

sapel·li /saˈpɛ.ɫi/ /saˈpɛɫ.ɫi/ /səˈpɛ.ɫi/ /səˈpɛɫ.ɫi/ n masc
sapeli

saqueig /saˈket͡ʃ/ /səˈkət͡ʃ/ /səˈkɛt͡ʃ/ n masc
saqueo

saquejador /sa.ke.d͡ʒaˈðoɾ/ /sa.ke.ʒaˈðo/ /sə.kə.ʒəˈðo/ adj masc
saqueador
Que saqueja.

saquejador /sa.ke.d͡ʒaˈðoɾ/ /sa.ke.ʒaˈðo/ /sə.kə.ʒəˈðo/ n masc
saqueador
Persona que saqueja.

sarabanda /sa.ɾaˈban.da/ /sə.ɾəˈβan.də/ n fem
zarabanda

sarangui n masc
sarangi

sarau /saˈɾaw/ /səˈɾaw/ n masc
máscara party sarao
Ball o convit amb música entre persones de distinció, generalment celebrat cap al vespre.
marimorena máscara saraguete
Renyina, baralla.

sarcàsticament /sarˌkas.ti.kaˈmen/ /saɾˌkas.ti.kaˈmen/ /saɾˌkas.ti.kaˈment/ /sərˌkas.ti.kəˈmen/ /səɾˌkas.ti.kəˈment/ adv
sarcásticamente

sarcòfag /saɾˈkɔ.fak/ /sərˈkɔ.fək/ n masc
sarcófago

sard adj masc
sardo
Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sard n masc
sardo
Natiu de Sardenya.
(només singular) Llengua històricament parlada a Sardenya.

sardana /saɾˈða.na/ /sərˈda.nə/ n fem
sardana

sardina /sərˈdi.nə/ n fem
arenque sardina

sardinell /saɾ.ðiˈneʎ/ /sər.diˈneʎ/ n masc
sardinel

sarg /ˈsark/ n masc
esparralló
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Diplodus sargus sargus)

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ n fem
lagartija

sargir /sarˈd͡ʒi/ /saɾˈd͡ʒi/ /saɾˈd͡ʒiɾ/ /sərˈʒi/ v
zurcir

sari /ˈsa.ɾi/ n masc
sari

sarment /sarˈmen/ /saɾˈmen/ /saɾˈment/ /sərˈmen/ /səɾˈment/ n
sarmiento

sarod n masc
sarod

sarraí /sa.raˈi/ /sə.rəˈi/ adj masc
sarraceno

sarrussòfon /sa.ruˈsɔ.fon/ /sə.ruˈsɔ.fun/ n masc
sarrusófono

sarrí adj masc
zarrino
Originari, pertanyent o relatiu a Zarra (Vall de Cofrents).

sarrí n masc
zarrino
Natural de Zarra (Vall de Cofrents).

sarró /saˈro/ /səˈro/ n masc
zurrón

sarsuela /sar.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫɛ/ /sər.suˈɛ.ɫə/ n fem
tartera
Recipient per cuinar fet de terra cuita, ample i no gaire fons, generalment emprat per fer plats de peix amb suc.
zarzuela
Gènere per ser representat, semblant a l'òpera, que alterna fragments de cançó lírica amb altres dialogats.

sassànida adj
sasánida

sastre /ˈsas.tɾe/ n masc
sastre

sastressa /sasˈtɾe.sa/ /səsˈtɾə.sə/ /səsˈtɾɛ.sə/ n fem
sastra

sastrinyol /sas.tɾiˈɲɔɫ/ /səs.tɾiˈɲɔɫ/ n masc
sastrecillo

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ n fem
satisfacción

satisfacció en el treball n fem
satisfacción en el trabajo

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ v
satisfacer
Acomplir un anhel o una necessitat.
Fer contenta una persona amb allò que desitja.

saturnisme /sa.tuɾˈniz.me/ /sə.turˈniz.mə/ n masc
saturnismo

satèl·lit /saˈtɛɫ.ɫit/ /səˈtɛɫ.ɫit/ n masc
satélite

satíricament /saˌti.ɾi.kaˈmen/ /saˌti.ɾi.kaˈment/ /səˌti.ɾi.kəˈmen/ /səˌti.ɾi.kəˈment/ adv
satíricamente

saudí /sawˈði/ /səwˈði/ adj
saudí
Relatiu o pertanyent a l'Aràbia Saudí.

saudí /sawˈði/ /səwˈði/ n neut
saudí
Persona que habita o és originària de l'Aràbia Saudí.

sauló /sawˈɫo/ /səwˈɫo/ n masc
sablón

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ n fem
sauna

saure /ˈsaw.ɾe/ /ˈsaw.ɾə/ n masc
saurio

savi /ˈsa.βi/ adj masc
sabio
Que acumula molts sabers, molts coneixements.
D’un animal, que té habilitats.
Assenyat, que actua apropiadament.

savi /ˈsa.βi/ n masc
sabio
Persona que acumula molts sabers, molts coneixements.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ n fem
sabiduría

savoià /sa.voˈja/ /sa.βoˈja/ /sə.voˈja/ /sə.vuˈja/ /sə.βuˈja/ adj masc
saboyano
Relatiu o pertanyent a Savoia.

savoià /sa.voˈja/ /sa.βoˈja/ /sə.voˈja/ /sə.vuˈja/ /sə.βuˈja/ n masc
saboyano
Persona que habita o és originària de Savoia.

saxhorn /ˌsakˈsoɾn/ /ˌsakˈsɔrn/ n masc
saxhorn

saxòfon /sakˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fun/ n masc
saxofón

saxó /səkˈso/ adj masc
sajón
Relatiu o pertanyent a Saxònia.
Relatiu o pertanyent als parlars saxons.

saxó /səkˈso/ n masc
sajón
Persona que habita o és originària de Saxònia.

saó /saˈo/ /səˈo/ n fem
ocasión
Ocasió, temps en el qual ocorre un fet.
sazón
Estat de maduresa o de perfecció.

scramble n masc
scramble

script /esˈkɾipt/ /əsˈkɾipt/ n masc
script

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ n masc
seaborgio

sebastes /seˈbas.tes/ /səˈβas.təs/ n masc
galllineta

sebollir /se.boˈʎiɾ/ /se.βoˈʎi/ /sə.boˈʎi/ /sə.buˈʎi/ /sə.βuˈʎi/ v
sepultar
Enterrar un mort, introduir-lo a la seva tomba, inhumar.
Per extensió, soterrar o sepultar una cosa o posar-la en un lloc profund.

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ adj masc
seco
Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ n fem
ceca

secall /seˈkaʎ/ /səˈkaj/ /səˈkaʎ/ n masc
reseco
La branca resseca i inútil de qualsevol planta, en especial la d'un arbre.

secament /ˌse.kaˈmen/ /ˌse.kaˈment/ /ˌsə.kəˈment/ /ˌsɛ.kəˈmen/ adv
secamente

secant /seˈkan/ /seˈkant/ /səˈkan/ /səˈkant/ adj
secante

secció /sek.siˈo/ n fem
sección

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ adj masc
secreto
Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ n masc
secreto

secretar /se.kɾeˈta/ /se.kɾeˈtaɾ/ /sə.kɾəˈta/ v
secretar

secretari /se.kɾeˈta.ɾi/ /sə.kɾəˈta.ɾi/ n masc
secretario

secretari acadèmic n masc
secretario académico

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ n fem
secta

sector /sekˈto/ /sekˈtoɾ/ /səkˈto/ n masc
sector

sectorització n fem
sectorización

secular /se.kuˈɫaɾ/ /sə.kuˈɫa/ /sə.kuˈɫar/ adj
secular
(religió) terrenal, mundà, no espiritual

secularització /se.ku.la.ri.za.siˈo/ /se.ku.ɫa.ri.d͡za.siˈo/ /sə.ku.ɫə.rid.za.siˈo/ n fem
secularización

secularitzar //se.ku.ɫa.ɾiˈd͡ˈza/ /se.ku.ɫa.riˈzaɾ/ /sə.ku.ɫə.ridˈza/ v
secularizar

secularment /se.kuˌɫarˈmen/ /se.kuˌɫaɾˈmen/ /se.kuˌɫaɾˈment/ /sə.kuˌɫarˈmen/ /sə.kuˌɫaɾˈment/ adv
secularmente

secundar /se.kunˈda/ /se.kunˈdaɾ/ /sə.kunˈda/ v
secundar

secundari /se.kunˈda.ɾi/ /sə.kunˈda.ɾi/ adj masc
secundario

secundària /se.kunˈda.ɾi.a/ n fem
línea secundaria
(futbol americà) Línia de jugadors de la defensa formada pels defensors laterals i els saguers.

secundàriament /se.kunˌda.ɾi.aˈmen/ /se.kunˌda.ɾi.aˈment/ /sə.kunˌda.ɾi.əˈmen/ /sə.kunˌda.ɾi.əˈment/ adv
secundariamente

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ n fem
seda

sedar /seˈða/ /seˈðaɾ/ v
sedar

sedegar /se.ðeˈɣa/ /se.ðeˈɣaɾ/ /sə.ðəˈɣa/ v
anhelar

sedegós /se.ðeˈɣos/ /sə.ðəˈɣos/ adj masc
sediento

sedentari /se.ðenˈta.ɾi/ /sə.ðənˈta.ɾi/ adj masc
sedentario

seder /seˈðe/ /seˈðeɾ/ /səˈðe/ adj masc
sedero
Relatiu a la seda.

seder /seˈðe/ /seˈðeɾ/ /səˈðe/ n masc
mata de la seda
(botànica) Arbust de la família de les asclepiadàcies (Gomphocarpus fruticosus).

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ n fem
sedición

sediment /se.ðiˈment/ /sə.ðiˈmen/ n masc
sedimento

sedimentar /se.ði.menˈta/ /se.ði.menˈtaɾ/ /sə.ði.mənˈta/ v
sedimentar

sedimentari /se.ði.menˈta.ɾi/ /sə.ði.mənˈta.ɾi/ adj masc
sedimentario

seduir /se.ðuˈi/ /se.ðuˈiɾ/ /sə.ðuˈi/ v
seducir
Guanyar-se una persona el favor sexual d'una altra.

sedàs /seˈðas/ /səˈðas/ n masc
cedazo

segada /seˈɣa.ða/ /səˈɣa.ðə/ n fem
hachazo

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ v
segar
(agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.
(futbol) Fer una entrada a un adversari passant-li la cama per sota els seus peus.
(hoquei sobre patins) Cometre una falta consistent a emportar-se la bola amb el costat interior de la curvatura de l'estic.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ n masc
sello
Objecte destinat estampar alguna mena de marca que té perfilada en volum. Aquesta marca s'utilitza principalment per a indicar una propietat, una autenticitat o la identificació de l'emissor.
Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segellar /se.d͡ʒeˈʎa/ /se.d͡ʒeˈʎaɾ/ /se.ʒeˈʎa/ /sə.ʒəˈʎa/ v
sellar

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ n masc
siglo centuria

segon /seˈɣon/ n masc
segundo
Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ number
segundo
(ordinal) Que va just darrere del primer.

segon centre n masc
centro exterior

segon cicle d'educació secundària obligatòria n masc
segundo ciclo de educación secundaria obligatoria

segon receptor n masc
segundo receptor

segon servei n masc
segundo servicio

segon servidor n masc
segundo servidor

segona base n fem
segunda base
(beisbol) Base corresponent a l'angle situat en diagonal respecte a la base de meta, que un corredor ha de tocar en segon lloc.

segona base n neut
jugador de segunda base
(beisbol) Interior que juga a prop de la segona base, amb la missió d'agafar les pilotes batudes que passen per la seva zona.

segona línia n fem
segunda línea

segona línia defensiva n fem
segunda línea defensiva

segona línia ofensiva n fem
segunda línea ofensiva

segona part n fem
segunda parte

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ conjunction
según acorde a

segregació n fem
segregación

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ v
segregar

segrest /seˈɣɾest/ /səˈɣɾest/ n masc
secuestro

segrestar /se.ɣɾesˈta/ /se.ɣɾesˈtaɾ/ v
secuestrar

seguici /seˈɣi.si/ /səˈɣi.si/ n masc
séquito

seguidilla /se.ɣiˈði.ʎa/ /sə.ɣiˈði.ʎə/ n fem
seguidilla

seguidor /se.ɣiˈðo/ /se.ɣiˈðoɾ/ /sə.ɣiˈðo/ n masc
seguidor

seguiment /se.ɣiˈmen/ /se.ɣiˈment/ /sə.ɣiˈmen/ /sə.ɣiˈment/ n masc
continuación

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ v
seguir observar
Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.
seguir
En una successió, una sèrie ordenada, anar just a darrere d’un altre element, estar situat just després.
Anar per un trajecte sense abandonar-lo.
Mantenir una direcció, mètode, línia de conducta.

seguit /seˈɣit/ adj masc
seguido
Continu ininterrompudament.

seguit /seˈɣit/ n masc
serie
Conjunt d’una cosa repetida successivament.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ adj masc
seguro
confiat, decidit
ferm, sense perill
cert, evident

segurament /seˌɣu.ɾaˈmen/ /seˌɣu.ɾaˈment/ /səˌɣu.ɾəˈmen/ /səˌɣu.ɾəˈment/ adv
probablemente
D’una manera segura, amb seguretat.
probablement

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ n fem
seguridad
Absència de perill, qualitat de segur.
Creença molt ferma en una qüestió.

segó /seˈɣo/ /səˈɣo/ n masc
salvado

següent /seˈɣwen/ /seˈɣwent/ /səˈɣwen/ /səˈɣwent/ adj
siguiente

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ n masc
asiento

seitó /sejˈto/ /səjˈto/ n masc
aladroque

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ number
sesenta

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ number
sesenta

seixanta-cinquè /sejˌʃan.ta.siŋˈke/ /seˌʃan.ta.siŋˈke/ /səˌʃan.tə.siŋˈkə/ /səˌʃan.tə.siŋˈkɛ/ number
sexagésimo quinto

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ number
sesenta

seixanta-dosè /sejˌʃan.ta.ðoˈze/ /seˌʃan.ta.ðoˈze/ /səˌʃan.tə.ðoˈzə/ /səˌʃan.tə.ðuˈzɛ/ number
sexagésimo segundo

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ number
sesenta

seixanta-novè /sejˌʃan.ta.noˈve/ /sejˌʃan.ta.noˈβe/ /seˌʃan.ta.noˈβe/ /səˌʃan.tə.noˈvə/ /səˌʃan.tə.nuˈvɛ/ /səˌʃan.tə.nuˈβɛ/ number
sexagésimo

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ number
sesenta

seixanta-quatrè /sejˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /seˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
sexagésimo cuarto

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ number
sesenta

seixanta-setè /sejˌʃan.ta.seˈte/ /seˌʃan.ta.seˈte/ /səˌʃan.tə.səˈtə/ /səˌʃan.tə.səˈtɛ/ number
sexagésimo

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ number
sesenta

seixanta-sisè /sejˌʃan.ta.siˈze/ /seˌʃan.ta.siˈze/ /səˌʃan.tə.siˈzə/ /səˌʃan.tə.siˈzɛ/ number
sexagésimo

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ number
sesenta

seixanta-tresè /sejˌʃan.ta.tɾeˈze/ /seˌʃan.ta.tɾeˈze/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzə/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzɛ/ number
sexagésimo tercero

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ number
sesenta

seixanta-una /sejˌʃan.taˈu.na/ /seˌʃan.taˈu.na/ /səˌʃan.təˈu.nə/ number
sesenta
Forma femenina de seixanta-un.

seixanta-unè /sejˌʃan.ta.uˈne/ /seˌʃan.ta.uˈne/ /səˌʃan.tə.uˈnə/ /səˌʃan.tə.uˈnɛ/ number
sexagésimo

seixanta-vuit /sejˌʃan.taˈvujt/ /sejˌʃan.taˈβujt/ /seˌʃan.taˈβujt/ /səˌʃan.təˈvujt/ /səˌʃan.təˈβujt/ number
sesenta

seixanta-vuitè /sejˌʃan.ta.vujˈte/ /sejˌʃan.ta.βujˈte/ /seˌʃan.ta.βwiˈte/ /səˌʃan.tə.vujˈtə/ /səˌʃan.tə.vujˈtɛ/ /səˌʃan.tə.βujˈtɛ/ number
sexagésimo

seixantejar /se.ʃan.teˈd͡ʒa/ /sej.ʃan.teˈd͡ʒaɾ/ /sej.ʃan.teˈʒa/ /sə.ʃən.təˈd͡ʒa/ /sə.ʃən.təˈʒa/ v
rondar

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ number
sexagésimo

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ v
seleccionar

selecció /se.ɫek.siˈo/ /sə.ɫək.siˈo/ n fem
selección

selecció adversa n fem
selección adversa

selectament /seˌɫɛk.taˈmen/ /seˌɫɛk.taˈment/ /səˌɫɛk.təˈmen/ /səˌɫɛk.təˈment/ adv
selectamente

selectivitat /se.ɫek.ti.viˈtat/ /se.ɫek.ti.βiˈtat/ /sə.ɫək.ti.viˈtat/ /sə.ɫək.ti.βiˈtat/ n fem
selectividad

seleni /səˈɫɛ.ni/ n masc
selenio

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ n fem
selenita
Sulfat de calç cristal·litzat.

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ n neut
selenita
Nom dels personatges ficticis, habitants de la Lluna, creats per Llucià de Samosata en el seu llibre "Història vertadera".

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ n fem
silla

selló /seˈʎo/ /səˈʎo/ n masc
sillín

selva /ˈseɫ.va/ /ˈseɫ.βa/ /ˈsəɫ.və/ /ˈsɛɫ.və/ /ˈsɛɫ.βə/ n fem
selva

selvàtic /seɫˈva.tik/ /seɫˈβa.tik/ /səɫˈva.tik/ /səɫˈβa.tik/ adj masc
selvático

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ adj
semejante
Que és gairebé igual a un altre.

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ n masc
semblante
Cara que manifesta l’estat d’ànim, l’estat de salut.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ v
parecer

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ v
sembrar

sembrat /semˈbɾat/ /səmˈbɾat/ n masc
sembrado

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ n masc
semen

sement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ n masc
simiente

sementer /se.menˈte/ /se.menˈteɾ/ /sə.mənˈte/ n masc
sembrado
Cada part d'un terreny de conreu que se sembra d'una planta determinada (blat, ordi, civada, etc.).
siembra
Època de l'any adient per sembrar.

semestralment /se.mesˌtɾaɫˈmen/ /se.mesˌtɾaɫˈment/ /sə.məsˌtɾaɫˈmen/ /sə.məsˌtɾaɫˈment/ adv
semestralmente

semicorxera /ˌse.mi.koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /ˌsə.mi.koɾˈʃə.ɾə/ /ˌsɛ.mi.kurˈʃɛ.ɾə/ n fem
semicorchea

semifalta n fem
media falta

semifinal /ˌse.mi.fiˈnaɫ/ /ˌsə.mi.fiˈnaɫ/ /ˌsɛ.mi.fiˈnaɫ/ n fem
semifinal

semifusa /ˌse.miˈfu.za/ /ˌsə.miˈfu.zə/ /ˌsɛ.miˈfu.zə/ n fem
semifusa

semigarrapatea /ˌse.mi.ɣa.ra.paˈte.a/ /ˌsə.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ /ˌsɛ.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ n fem
semigarrapatea

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ n masc
seminario
Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.
Curs breu de formació amb sessions de treball de grup sota la tutela d'un professor especialitzat.

semiplè n masc
mediachuza

semirough n masc
semirough

semivocàlic /ˌse.mi.voˈka.ɫik/ /ˌse.mi.βoˈka.ɫik/ /ˌsə.mi.voˈka.ɫik/ /ˌsɛ.mi.vuˈka.ɫik/ /ˌsɛ.mi.βuˈka.ɫik/ adj masc
semivocálico

sempitern /sem.piˈtɛɾn/ /səm.piˈtɛrn/ adj masc
sempiterno

sempre /ˈsem.pɾe/ adv
siempre

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ n masc
semáforo

semàntica /seˈman.ti.ka/ /səˈman.ti.kə/ n fem
semántica

senal /seˈnaɫ/ /səˈnaɫ/ n masc
cenal

senalla /seˈna.ʎa/ /səˈna.jə/ /səˈna.ʎə/ n fem
cenacho

senar /seˈna/ /seˈnaɾ/ /səˈna/ adj
impar

senat /seˈnat/ /səˈnat/ n masc
senado

sencer /senˈse/ /senˈseɾ/ /sənˈsə/ /sənˈsɛ/ adj masc
entero

senderi /senˈðɛ.ɾi/ /sənˈðɛ.ɾi/ n masc
seso

senderisme /sen.deˈɾiz.me/ n masc
senderismo
Pràctica excursionista que consisteix a recórrer senders de gran recorregut.

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ adj masc
senegalés
Relatiu o pertanyent a Senegal.

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ n masc
senegalés
Persona que habita o és originària de Senegal.

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ n masc
jabalí

sengles /ˈseŋ.ɡɫes/ /ˈsəŋ.ɡɫəs/ /ˈsɛŋ.ɡɫəs/ adj
sendos

senilment /seˌniɫˈmen/ /seˌniɫˈment/ /səˌniɫˈmen/ /səˌniɫˈment/ adv
senilmente

sensacional /sen.sa.si.oˈnaɫ/ /sən.sə.si.uˈnaɫ/ adj
sensacional

sensació n fem
sensación

sensat /senˈsat/ /sənˈsat/ adj masc
sensato

sensatament /senˌsa.taˈmen/ /senˌsa.taˈment/ /sənˌsa.təˈmen/ /sənˌsa.təˈment/ adv
sensatamente

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ preposition
sin

sense anar més lluny adv
sin ir más lejos

sense mida adv
a más no poder

sense solta ni volta adv
sin ton ni son

sensellar /ˌsen.seˈʎaɾ/ /ˌsen.səˈʎar/ /ˌsən.səˈʎaɾ/ /ˌsɛn.səˈʎar/ n neut
sin techo

sensellarisme /sen.se.ʎaˈɾiz.me/ /sən.sə.ʎəˈɾiz.mə/ n masc
sinhogarismo

sensepapers /ˌsen.se.paˈpes/ /ˌsen.se.paˈpeɾs/ /ˌsen.sə.pəˈpes/ /ˌsən.sə.pəˈpes/ /ˌsɛn.sə.pəˈpes/ n neut
indocumentado

sensesostre /ˌsen.seˈsos.tɾe/ /ˌsɛn.səˈsos.tɾə/ n neut
sin techo

sensible /senˈsi.bɫe/ /senˈsi.βɫe/ /senˈsib.bɫe/ /sənˈsi.βɫə/ /sənˈsib.bɫə/ adj
sensible
Que està dotat de sensibilitat.

sensiblement /senˌsi.bɫeˈment/ /senˌsi.βɫeˈmen/ /senˌsib.bɫeˈmen/ /sənˌsi.βɫəˈmen/ /sənˌsib.bɫəˈmen/ /sənˌsib.bɫəˈment/ adv
sensiblemente

sensor /senˈso/ /senˈsoɾ/ /sənˈso/ n masc
sensor

sentiment /sen.tiˈmen/ /sen.tiˈment/ /sən.tiˈmen/ /sən.tiˈment/ n masc
sentimiento
Experiència subjectiva de l'emoció, estable i més o menys duradora.

sentimental /sen.ti.menˈtaɫ/ /sən.ti.mənˈtaɫ/ adj
sentimental

sentimentalment /sen.ti.menˌtaɫˈmen/ /sen.ti.menˌtaɫˈment/ /sən.ti.mənˌtaɫˈmen/ /sən.ti.mənˌtaɫˈment/ adv
sentimentalmente

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ n masc
centinela

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ v
sentir
Percebre amb els sentits, tret del visual.
Tenir una sensació, una percepció, experimentar un sentiment, una emoció.
(castellanisme) Lamentar, saber greu.
oír
Percebre sons mitjançant l'oïda.

sentir-hi /senˈti.ɾi/ /sənˈti.ɾi/ v
oír
Tenir la capacitat de percebre sons amb l'oïda.

sentir-se /senˈtiɾ.se/ /sənˈtir.sə/ v
sentirse
Adonar-se del propi estat físic.

sentit /senˈtit/ n masc
sentido
Facultat per relacionar el cos i l'exterior (la vista, el tacte....)
Intencionalitat d’allò que es diu.
Orientació d’una direcció.

sentit figurat n masc
sentido figurado

sentit propi n masc
sentido propio

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ n fem
sentencia

seny /ˈseɲ/ /ˈsəɲ/ /ˈsɛɲ/ n masc
juicio sentido común
Qualitat de ponderar les conseqüències dels actes abans de portar-los a terme.

senya /ˈse.ɲa/ /ˈsə.ɲə/ /ˈsɛ.ɲə/ n fem
seña
Tret distintiu que identifica un individu o un objecte.
contraseña
(futbol americà) Combinació de paraules o números que un equip utilitza per a indicar les jugades que vol executar.

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ n masc
señal signo
Marca feta a alguna cosa.
señal
Indicació per anar a alguna part o que conté alguna informació (especialment a trànsit).
(beisbol) Gest fet pel receptor al llançador amb la mà descoberta per a demanar-li un llançament determinat.
marca
(rugbi) Marca feta a terra, en el punt exacte del camp de joc on s'ha d'executar un xut franc o un xut de càstig.

senyal de control n masc
señal de control

senyal de l'àrbitre n masc
señal del árbitro

senyal de mà n masc
señal de mano

senyal de pilota llesta n fem
señal de bola lista para jugarse

senyal de rellotge n masc
señal de reloj

senyal del cronometrador n masc
señal del cronometrador

senyal dels 24 segons n masc
señal de los 24 segundos

senyal oficial n masc
señal oficial

senyalar /se.ɲaˈɫa/ /se.ɲaˈɫaɾ/ /sə.ɲəˈɫa/ v
señalar

senyalitzar /se.ɲa.ɫiˈd͡za/ /se.ɲa.ɫiˈza/ /se.ɲa.ɫiˈzaɾ/ /sə.ɲə.ɫiˈd͡za/ v
señalizar

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ n masc
señor
Tractament de cortesia donat als homes, cavaller.
(usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.
Amo, cap.

senyora /seˈɲo.ɾa/ /səˈɲo.ɾə/ n fem
señora
Tractament de cortesia donat a una dona.

senyoralla /se.ɲoˈɾa.ʎa/ /sə.ɲoˈɾa.ʎə/ /sə.ɲuˈɾa.ʎə/ n fem
señorío

senyoreta /se.ɲoˈɾe.ta/ /sə.ɲoˈɾə.tə/ /sə.ɲuˈɾɛ.tə/ n fem
señorita
Tractament de cortesia donat a una dona jove o una empleada subalterna.

senyoria /se.ɲoˈɾi.a/ /sə.ɲoˈɾi.ə/ /sə.ɲuˈɾi.ə/ n fem
señoría

senyoriu /se.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲuˈɾiw/ n masc
señorío

senzill /senˈziʎ/ /sənˈziʎ/ adj masc
sencillo fácil
De caràcter mancat de dolenteria i fàcil de conviure.
popular
Persona de classe baixa.
sencillo
Mancat de tot allò que és superflu: guarniments, cerimònies, etc.

senzillament /senˌzi.ʎaˈmen/ /senˌzi.ʎaˈment/ /sənˌzi.ʎəˈmen/ /sənˌzi.ʎəˈment/ adv
simplemente

senzillíssim /sen.ziˈʎi.sim/ /sən.ziˈʎi.sim/ adj masc
sencillíssimo

senès /seˈnes/ /səˈnəs/ /səˈnɛs/ adj masc
senense
Originari, pertanyent o relatiu a Sena (els Monegres, Osca).

senès /seˈnes/ /səˈnəs/ /səˈnɛs/ n masc
senense
Natural de Sena (els Monegres, Osca).

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ n fem
separación

separadament /se.paˌɾa.ðaˈmen/ /se.paˌɾa.ðaˈment/ /sə.pəˌɾa.ðəˈmen/ /sə.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
separadamente

separar /se.paˈɾa/ /se.paˈɾaɾ/ /sə.pəˈɾa/ v
separar

separat /se.paˈɾat/ /sə.pəˈɾat/ adj masc
separado
Que no està unit, que guarda distància.

separat /se.paˈɾat/ /sə.pəˈɾat/ n masc
separado
Persona que no viu amb el cònjuge o parella.

sepeli /seˈpɛ.ɫi/ /səˈpɛ.ɫi/ n masc
sepelio

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ adj
septentrional

septentrió /sep.ten.tɾiˈo/ /səp.tən.tɾiˈo/ n masc
septentrión

septuplicar /sep.tu.pɫiˈka/ /sep.tu.pɫiˈkaɾ/ /səp.tu.pɫiˈka/ v
septuplicar

sepulcral /se.puɫˈkɾaɫ/ /sə.puɫˈkɾaɫ/ adj
sepulcral
Relacionat amb els sepulcres.

sepulcre /seˈpuɫ.kɾe/ /səˈpuɫ.kɾə/ n masc
sepulcro

sepultar /se.puɫˈta/ /se.puɫˈtaɾ/ /sə.puɫˈta/ v
sepultar

seqüela /seˈkwɛ.ɫa/ /seˈkwɛ.ɫɛ/ /səˈkwɛ.ɫə/ n fem
secuela
Conseqüència produïda arran d'un fet.
(literatura, cinema, videojocs) Producte audiovisual que pertany a una saga en relació amb aquell que el precedeix.

seqüenciació de continguts n fem
secuenciación de contenidos

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ n fem
secuencia

seqüència cinemàtica n fem
secuencia cinemática

seqüència didàctica n fem
secuencia didáctica

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ v
ser
ésser, existir

serafí n masc
serafín

serbi adj masc
serbio
Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi n masc
serbio
Individu de Sèrbia.
(només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serbocroat /ˌsɛr.bu.kɾuˈat/ /ˌsɛɾ.bo.kɾoˈat/ n masc
serbocroata

serclet /seɾˈkɫet/ /sərˈkɫɛt/ /səɾˈkɫət/ n masc
abichon

serendipitat /se.ɾen.di.piˈtat/ /sə.ɾən.di.piˈtat/ n fem
serendipia

serenitat /se.ɾe.niˈtat/ /sə.ɾə.niˈtat/ n fem
serenidad

sereny /seˈɾeɲ/ /səˈɾəɲ/ /səˈɾɛɲ/ adj masc
sano

serf /ˈserf/ n masc
siervo

sergent /serˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒent/ /sərˈʒen/ /səɾˈʒent/ n masc
sargento

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ n fem
seriedad

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ adj masc
serio

serjant /serˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒant/ /sərˈʒan/ /səɾˈʒant/ n masc
cárcel

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ n masc
sermón

seroprevalença /ˌse.ɾo.pɾe.vaˈɫen.sa/ /ˌse.ɾo.pɾe.βaˈɫen.sa/ /ˌsɛ.ɾo.pɾə.vəˈɫən.sə/ /ˌsɛ.ɾu.pɾə.vəˈɫɛn.sə/ /ˌsɛ.ɾu.pɾə.βəˈɫɛn.sə/ n fem
seroprevalencia

serp n fem
serpiente culebra
Rèptil sense extremitats (Serpentes).
culebrilla
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Ophichthus rufus).

serp de mar /ˌserb.dəˈmar/ n fem
culebra de mar
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Ophisurus serpens)

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ adj masc
serpentino
Relatiu o pertanyent a la serpent.
serpenteante
Que serpenteja.

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ n masc
serpentín
Tub de forma enrotllada que permet refredar o condensar un vapor mitjançant la seva circulació per l'interior d'un tub envoltat d'aigua freda o d'un refrigerant.

serpentó /seɾ.penˈto/ /sər.pənˈto/ n masc
serpentón

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
sierra
Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.
Alineació de muntanyes partides dins d'una serralada.

serralada /se.raˈɫa.ða/ /sə.rəˈɫa.ðə/ n fem
cordillera

serrall /seˈraʎ/ /səˈraʎ/ n masc
serrallo

serralleonès /ˌsɛ.ra.ʎe.oˈnes/ /ˌsɛ.rə.ʎə.oˈnəs/ /ˌsɛ.rə.ʎə.uˈnɛs/ adj masc
sierraleonense

serraller /se.raˈʎe/ /se.raˈʎeɾ/ /sə.rəˈʎe/ n masc
cerrajero

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ v
serrar apretar
Fer servir la serra o el xerrac.
Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serrat /seˈrat/ /səˈrat/ adj masc
serrado
Que té les vores dentades.
Que té talls de serra.
loma
Sèrie de muntanyes poc elevades.

serrà /seˈra/ /səˈra/ n masc
cabra

serrà mascle n masc
serrano imperial

serrà menut n masc
merillo

serva /ˈser.bə/ /ˈser.βa/ /ˈseɾ.va/ /ˈseɾ.və/ /ˈseɾ.βa/ /ˈsəɾ.və/ /ˈsɛr.bə/ /ˈsɛr.və/ n fem
serba

servei /serˈβej/ /seɾˈvej/ /seɾˈβej/ /sərˈbɛj/ /sərˈvɛj/ /səɾˈvəj/ n masc
saque
(esports de pilota) Acció de posar la pilota, la bola, el volant o el disc en joc.

servei a dues parets n masc
saque a dos paredes

servei a la francesa n masc
servicio a la francesa

servei amb correguda n masc
saque con carrerilla

servei amb efecte n masc
servicio con efecto

servei amb efecte lateral n masc
servicio con efecto lateral

servei aturat n masc
saque a pie quieto

servei baix n masc
saque bajo

servei bombat n masc
saque bombeado

servei clar n masc
saque a la mano

servei combinat n masc
servicio con efecto combinado

servei creuat n masc
saque cruzado

servei curt n masc
servicio bajo
(esports de raqueta) Servei executat llançant la pilota o el volant a la zona del camp contrari més pròxima a la xarxa.
servicio corto
(raquetbol) Falta de servei en què la pilota bota al davant de la línia curta o a sobre després de tocar el frontis.

servei d'honor n masc
saque de honor

servei de banda n masc
saque de banda

servei de centre /seˌvej.ðeˈsen.tɾe/ /seˌβej.ðeˈsen.tɾe/ /səˌvəj.ðəˈsen.tɾə/ /səˌvɛj.ðəˈsen.tɾə/ n masc
saque de centro

servei de córner n masc
córner

servei de falta n masc
saque de falta

servei de fons n masc
saque de fondo
(basquetbol) Servei executat per l'equip que ha rebut una cistella des d'un punt qualsevol de la línia de fons pròpia.
(polo, hoquei sobre herba) Servei executat per l'equip defensor des d'un punt en relació amb el punt de sortida de la bola per la línia de fons pròpia o bé des del punt de sortida mateix, com a conseqüència de l'acció d'un jugador adversari d'haver fet sortir la bola del camp de joc per aquella línia.

servei de ganxo n masc
saque de gancho

servei de porteria n masc
saque de meta

servei de sostre n masc
servicio de techo

servei de tennis n masc
saque tenis

servei de tennis flotant n masc
saque de gancho flotante

servei de toc n masc
saque de lateral

servei de tres parets n masc
servicio de tres paredes

servei desviat n masc
servicio desviado

servei dret n masc
saque derecho

servei educatiu n masc
servicio educativo

servei en salt n masc
saque en suspensión

servei escolar n masc
servicio escolar

servei flic n masc
servicio flick

servei flotant n masc
saque flotante

servei inicial n masc
saque de salida

servei invers n masc
servicio inverso

servei lateral n masc
saque lateral

servei llarg n masc
servicio alto
(esports de raqueta) Servei executat llançant la pilota o el volant a la zona del camp contrari més allunyada de la xarxa.
servicio largo
(raquetbol) Falta de servei en què la pilota toca el frontis i la paret posterior abans de botar a terra.

servei neutral n masc
balón a tierra
(polo, esports de pilota) Servei executat per l'àrbitre llançant la pilota, la bola o el disc entre tots dos equips de manera que tinguin les mateixes possibilitats d'aconseguir-ne el control, com a conseqüència de determinades circumstàncies de joc.
balling
(hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Servei executat entre dos jugadors adversaris, situats un a cada costat de la bola immobilitzada, que se'n disputen el control així que l'àrbitre fa sonar el xiulet, com a conseqüència d'una interrupció excepcional del partit.

servei nul n masc
servicio nulo

servei pupa n masc
servicio medio largo

servei ras n masc
saque raso

servei reglamentari n masc
servicio reglamentario

servei ràpid n masc
puesta en juego rápida
(rugbi) Servei executat per l'equip que té la possessió de la pilota sense esperar que s'hagi format l'alineament.
servicio rápido
(tennis de taula) Servei sense efecte en què la pilota aconsegueix una gran rapidesa.

servei sense efecte n masc
servicio sin efecto

servei social n masc
servicio social

servei tens n masc
servicio tenso

servei territorial n masc
delegación territorial

servei xinès n masc
servicio chino

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ n masc
sirviente

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ adj
sirviente
Que està disposat a prestar servei.

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ n masc
sirviente
(antic, nàutica) Servent o mosso que es llogava per servei del patró i de la nau.

servicialment /ser.βi.siˌaɫˈmen/ /seɾ.vi.siˌaɫˈment/ /seɾ.βi.siˌaɫˈmen/ /sər.bi.siˌaɫˈmen/ /sər.vi.siˌaɫˈmen/ /səɾ.vi.siˌaɫˈment/ adv
servicialmente

servidor /ser.βiˈðo/ /seɾ.viˈðoɾ/ /seɾ.βiˈðoɾ/ /sər.biˈðo/ /səɾ.viˈðo/ n masc
servidor
(informàtica) Ordinador que emmagatzema informació per fer-la accessible a través d'una xarxa informàtica.
sacador
(pilota, esports de raqueta) Jugador encarregat de posar la pilota o el volant en joc.

servidor potent n masc
gran servidor

servilment /serˌβiɫˈmen/ /seɾˌviɫˈment/ /seɾˌβiɫˈmen/ /sərˌbiɫˈmen/ /sərˌviɫˈmen/ /səɾˌviɫˈment/ adv
servilmente

serviola /ser.βiˈɔ.ɫa/ /seɾ.viˈɔ.ɫa/ /seɾ.βiˈɔ.ɫɔ/ /sər.biˈɔ.ɫə/ /səɾ.viˈɔ.ɫə/ n fem
serviola
(nàutica) Pescant prop de l'amura per a l’aparell de l’àncora.

serviola /ser.βiˈɔ.ɫa/ /seɾ.viˈɔ.ɫa/ /seɾ.βiˈɔ.ɫɔ/ /sər.biˈɔ.ɫə/ /səɾ.viˈɔ.ɫə/ n neut
serviola
(nàutica) Mariner que fa de guaita prop del pescant de l’àncora.

servir /serˈβi/ /seɾˈviɾ/ /seɾˈβi/ /sərˈbi/ /səɾˈvi/ v
servir
Ésser apte o propi a un ús.
sacar
(esports de pilota) Posar la pilota, la bola, el volant o el disc en joc.

servomecanisme /ˌser.βo.me.kaˈniz.me/ /ˌseɾ.vo.me.kaˈniz.me/ /ˌseɾ.βo.me.kaˈniz.me/ /ˌsɛr.bu.mə.kəˈniz.mə/ /ˌsɛr.vu.mə.kəˈniz.mə/ /ˌsɛɾ.vo.mə.kəˈniz.mə/ n masc
servomecanismo

serè /seˈɾe/ /səˈɾə/ /səˈɾɛ/ adj masc
sereno

sessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ n fem
sesión
Reunió oficial dels membres d'una junta administrativa o d'un jutjat.
Temps de treball entre l'inici de la jornada i el primer descans o entre un descans i el següent, en alguns oficis com ara el de fotògraf, informàtic, etc.
Cadascuna de les projeccions d'una pel·lícula en un cinema.

sessió informativa n fem
sesión informativa

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n fem
sed
Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n masc
siete
Estrip en una roba en forma de número 7.
set
(tennis, anglicisme) Cadascuna de les divisions d'un partit.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ number
siete
(cardinal) Sis més un.
(valor ordinal) Setè, setena.

set-centes /ˌsɛtˈsen.tes/ /ˌsɛtˈsen.təs/ number
setecientas
Forma femenina de set-cents.

set-cents /ˌsɛtˈsens/ number
setecientos

setanta /seˈtan.ta/ number
setenta

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ number
setenta setenta y cinco

setanta-cinquè /seˌtan.ta.siŋˈke/ /səˌtan.tə.siŋˈkə/ /səˌtan.tə.siŋˈkɛ/ number
septuagésimo

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ number
setenta

setanta-dosè /seˌtan.ta.ðoˈze/ /səˌtan.tə.ðoˈzə/ /səˌtan.tə.ðuˈzɛ/ number
septuagésimo

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ number
setenta

setanta-novè /seˌtan.ta.noˈve/ /seˌtan.ta.noˈβe/ /səˌtan.tə.noˈvə/ /səˌtan.tə.nuˈvɛ/ /səˌtan.tə.nuˈβɛ/ number
septuagésimo

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ number
setenta

setanta-quatrè /seˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
septuagésimo

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ number
setenta

setanta-setè /seˌtan.ta.seˈte/ /səˌtan.tə.səˈtə/ /səˌtan.tə.səˈtɛ/ number
septuagésimo

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ number
setenta

setanta-sisè /seˌtan.ta.siˈze/ /səˌtan.tə.siˈzə/ /səˌtan.tə.siˈzɛ/ number
septuagésimo

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ number
setenta

setanta-tresè /seˌtan.ta.tɾeˈze/ /səˌtan.tə.tɾəˈzə/ /səˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ number
septuagésimo

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ number
setenta

setanta-una /seˌtan.taˈu.na/ /səˌtan.təˈu.nə/ number
setenta
Forma femenina de setanta-un.

setanta-unè /seˌtan.ta.uˈne/ /səˌtan.tə.uˈnə/ /səˌtan.tə.uˈnɛ/ number
septuagésimo

setanta-vuit /seˌtan.taˈvujt/ /seˌtan.taˈβujt/ /səˌtan.təˈvujt/ /səˌtan.təˈβujt/ number
setenta

setanta-vuitè /seˌtan.ta.vujˈte/ /seˌtan.ta.βujˈte/ /seˌtan.ta.βwiˈte/ /səˌtan.tə.vujˈtə/ /səˌtan.tə.vujˈtɛ/ /səˌtan.tə.βujˈtɛ/ number
septuagésimo

setantejar /se.tan.teˈd͡ʒa/ /se.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /se.tan.teˈʒa/ /sə.tən.təˈd͡ʒa/ /sə.tən.təˈʒa/ v
rondar

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ number
septuagésimo

setciències /ˌsɛt.siˈɛn.si.es/ /ˌsɛt.siˈɛn.si.əs/ n neut
sabelotodo

setembre /səˈtem.bɾə/ n masc
septiembre
Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ n masc
sitio asedio
Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

seti /ˈsɛ.ti/ n masc
asiento

setinar /se.tiˈna/ /se.tiˈnaɾ/ /sə.tiˈna/ v
satinar

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ n fem
semana

setmana laboral n fem
semana laboral

setmanada /se.maˈna.ða/ /sem.maˈna.ða/ /səm.məˈna.ðə/ n fem
semana
(economia) Sou o pagament setmanal.

setmanal /se.maˈnaɫ/ /sem.maˈnaɫ/ adj
semanal

setmanalment /se.maˌnaɫˈmen/ /se.maˌnaɫˈment/ /sem.maˌnaɫˈmen/ /səm.məˌnaɫˈmen/ /səm.məˌnaɫˈment/ adv
semanalmente

setmesó /ˌsɛd.meˈzo/ /ˌsɛd.məˈzo/ adj masc
sietemesino
Nat al setè mes de gestació.

setrill /seˈtɾiʎ/ /səˈtɾij/ /səˈtɾiʎ/ n masc
aceitera

setze /ˈse.d͡ze/ number
dieciséis

setzè /seˈd͡ʒe/ /sədˈʒɛ/ number
décimo

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ number
séptimo

setí /seˈti/ /səˈti/ n masc
satén

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n fem
sede
Lloc o centre de poder o autoritat.
catedral
Catedral.

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ pronoun
suyo
Allò (una cosa en masculí) d'ell, d’ella, d’ells o d’elles.

seure /ˈsɛw.ɾe/ v
sentarse

severament /seˌve.ɾaˈment/ /seˌβe.ɾaˈmen/ /səˌve.ɾəˈmen/ /səˌve.ɾəˈment/ /səˌβe.ɾəˈmen/ adv
severamente

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ n masc
sexo género
Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
sexo sexual
Sexualitat, activitat sexual.

sexi /ˈsɛk.si/ adj
sexi

sexili /sekˈsi.ɫi/ /səkˈsi.ɫi/ n masc
sexilio

sexoafectiu /ˌsɛk.so.a.fekˈtiw/ /ˌsɛk.so.ə.fəkˈtiw/ /ˌsɛk.su.ə.fəkˈtiw/ adj masc
sexoafectivo

sexoafectivitat /ˌsɛk.so.a.fek.ti.viˈtat/ /ˌsɛk.so.a.fek.ti.βiˈtat/ /ˌsɛk.so.ə.fək.ti.viˈtat/ /ˌsɛk.su.ə.fək.ti.viˈtat/ /ˌsɛk.su.ə.fək.ti.βiˈtat/ n fem
sexoafectividad

sexofòbia /sek.soˈfɔ.bi.a/ /sək.soˈfɔ.bi.ə/ /sək.suˈfɔ.bi.ə/ /sək.suˈfɔ.βi.ə/ n fem
sexofobia

sexta /ˈseks.ta/ /ˈsɛks.tə/ n fem
sexta

sextuplicar /seks.tu.pɫiˈka/ /seks.tu.pɫiˈkaɾ/ /səks.tu.pɫiˈka/ v
sextuplicar

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ adj
sexual

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
sexualidad

sexualitzar /sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /sek.su.a.ɫiˈza/ /sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ v
sexualizar

sexualment /sek.suˌaɫˈmen/ /sek.suˌaɫˈment/ /sək.suˌaɫˈmen/ /sək.suˌaɫˈment/ adv
sexualmente

shader n masc
shader

shading /ʃaˈðiŋ/ /ʃaˈðiŋk/ /ʃəˈðiŋ/ /ʃəˈðiŋk/ n masc
sombreado

shading de Gouraud n masc
sombreado de Gouraud

shading de Phong n masc
sombreado de Phong

shading pla n masc
sombreado plano

shakespearià /ʃeks.pi.ɾiˈa/ adj masc
shakespeariano
Corresponent o pertanyent a William Shakespeare o a la seva obra.

shakuhachi n masc
shakuhachi

shamisen /ʃa.miˈsen/ n masc
samisen

shotgun n fem
formación escopeta

si conjunction
si
Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

si n masc
seno
Cavitat interna del cos.
(per extensió) Part interna d'una cosa.
si
Setena nota musical de l'escala.

si de cas conjunction
si acaso

si escau conjunction
si procede

si s'escau conjunction
si se tercia

si us plau adv
por favor

sibarita /si.baˈɾi.ta/ /si.βəˈɾi.tə/ adj
sibarita

siberià /si.be.ɾiˈa/ /si.βə.ɾiˈa/ adj masc
siberiano
Relatiu o pertanyent a Sibèria.

siberià /si.be.ɾiˈa/ /si.βə.ɾiˈa/ n masc
siberiano
Persona que habita o és originària de Sibèria.

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ n fem
sibila

sibil·lí /si.biɫˈɫi/ /si.βiɫˈɫi/ /si.βiˈɫi/ adj
sibilino

sic /sik/ adv
sic
(llatinisme) Així, literalment, tal com està escrit. S'utilitza en escrits i normalment entre parèntesis o claudàtors per indicar que la paraula o frase que el precedeixen és literal, encara que pugui semblar incorrecta.

sicilià adj masc
siciliano
Originari, pertanyent o relatiu a Sicília.

sicilià n masc
siciliano
Originari de Sicília.
(només singular) Llengua parlada a Sicília.

sicòmor /siˈkɔ.moɾ/ /siˈkɔ.mur/ n masc
sicomoro

sidespin n masc
side-spin

siena /siˈɛ.nə/ n masc
siena

sifó /siˈfo/ n masc
sifón
Tub encorbat amb un extrem més baix que l’altra i que permet passar un líquid tot superant un nivell més alt a ambdós extrems.
Ampolla amb aigua carbònica i amb una vàlvula per servir-se’n a pressió.
Canonada amb una curvatura que reté el líquid i impedeix el pas de gasos.

sigil /siˈd͡ʒiɫ/ /siˈʒiɫ/ n masc
sigilo

sigil·lar /si.d͡ʒiɫˈɫaɾ/ /si.d͡ʒiˈɫa/ /si.d͡ʒiˈɫaɾ/ /si.ʒiɫˈɫa/ /si.ʒiɫˈɫar/ /si.ʒiɫˈɫaɾ/ /si.ʒiˈɫa/ /si.ʒiˈɫar/ /si.ʒiˈɫaɾ/ adj
sigilar
Relatiu als segells.

sigil·lar /si.d͡ʒiɫˈɫaɾ/ /si.d͡ʒiˈɫa/ /si.d͡ʒiˈɫaɾ/ /si.ʒiɫˈɫa/ /si.ʒiɫˈɫar/ /si.ʒiɫˈɫaɾ/ /si.ʒiˈɫa/ /si.ʒiˈɫar/ /si.ʒiˈɫaɾ/ v
sigilar

sigla /ˈsi.ɣɫa/ /ˈsi.ɣɫə/ /ˈsiɡ.ɡɫa/ /ˈsiɡ.ɡɫə/ n fem
sigla

sigma /ˈsiɡ.ma/ /ˈsiɡ.mə/ n fem
sigma

sigmatisme /siɡ.maˈtiz.me/ /siɡ.məˈtiz.mə/ n masc
sigmatismo

sigmoide /siɡˈmɔj.ðe/ /siɡˈmɔj.ðə/ adj
sigmoideo

sigmoïdal /siɡ.mo.iˈðaɫ/ /siɡ.mu.iˈðaɫ/ adj
sigmoideo

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ v
señalar
Assenyalar o mostrar amb un signe algú o alguna cosa.
firmar
Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
signo

signe diacrític n masc
signo diacrítico

significant /siŋ.ni.fiˈkan/ /siŋ.ni.fiˈkant/ /siɡ.ni.fiˈkan/ /siɡ.ni.fiˈkant/ adj
significante

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ v
significar
Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significat /siŋ.ni.fiˈkat/ /siɡ.ni.fiˈkat/ n masc
significado

significat inferit n masc
significado inducido

significat literal n masc
significado literal

significatiu /siŋ.ni.fi.kaˈtiw/ /siɡ.ni.fi.kaˈtiw/ adj masc
significativo

sikh /ˈsik/ /ˈsix/ adj
sij
Relatiu al sikhisme o als seus seguidors.

sikh /ˈsik/ /ˈsix/ n neut
sij
Membre o practicant del sikhisme.

silenci /siˈɫen.si/ n masc
silencio
Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silenciosament /si.ɫen.siˌo.zaˈmen/ /si.ɫen.siˌo.zaˈment/ /si.ɫən.siˌo.zəˈmen/ /si.ɫən.siˌo.zəˈment/ adv
silenciosamente

silenciós /si.ɫen.siˈos/ /si.ɫən.siˈos/ adj masc
silencioso
Que no parla, que guarda silenci.
Lloc on, moment en què, regna el silenci.
Que no fa gaire soroll.

silesià /si.ɫe.ziˈa/ /si.ɫə.ziˈa/ adj masc
silesiano

silici n masc
silicio

silva /ˈsiɫ.va/ /ˈsiɫ.və/ /ˈsiɫ.βa/ /ˈsiɫ.βə/ n fem
silva

silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ adj
silvestre

sil·labari /si.ɫaˈβa.ɾi/ /si.ɫəˈβa.ɾi/ /siɫ.ɫaˈba.ɾi/ /siɫ.ɫəˈba.ɾi/ /siɫ.ɫəˈβa.ɾi/ n masc
silabario

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
silogismo

sil·làbic /siɫˈɫa.bik/ /siˈɫa.βik/ adj masc
silábico
Pertanyent o relatiu a la síl·laba.
(lingüística) Que és el nucli d'una síl·laba.

simbiosi /sim.biˈɔ.zi/ n fem
simbiosis

simbolitzar /sim.bo.ɫiˈd͡za/ /sim.bo.ɫiˈza/ /sim.bo.ɫiˈzaɾ/ /sim.bu.ɫiˈd͡za/ v
simbolizar

simbomba /simˈbom.ba/ /simˈbom.bə/ n fem
zambomba

simbòlic /simˈbɔ.ɫik/ adj masc
simbólico
Relatiu al símbol.

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ n fem
simetría

simfonia /siɱ.foˈni.a/ /siɱ.foˈni.ə/ /siɱ.fuˈni.ə/ n fem
sinfonía

simi /ˈsi.mi/ n masc
simio

similar adj
similar

simitarra /si.miˈta.ra/ /si.miˈta.rə/ n fem
cimitarra

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ n fem
simonía

simpatia /sim.paˈti.a/ /sim.pəˈti.ə/ n fem
simpatía

simple /ˈsim.pɫe/ adj
simple sencillo
Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplement /ˌsim.pɫeˈmen/ /ˌsim.pɫeˈment/ /ˌsim.pɫəˈmen/ /ˌsim.pɫəˈment/ adv
simplemente

simplificació n fem
simplificación
Acte de simplificar.
Resultat d'haver simplificat.

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ v
simplificar

simposi /simˈpɔ.zi/ n masc
simposio

simptomàtic /sim.toˈma.tik/ /sim.tuˈma.tik/ adj masc
sintomático

simpàtic /simˈpa.tik/ adj masc
simpático
Que inspira, que té simpatia.
Degut a la simpatia, a l’afecció induïda.

simpàticament /simˌpa.ti.kaˈmen/ /simˌpa.ti.kaˈment/ /simˌpa.ti.kəˈmen/ /simˌpa.ti.kəˈment/ adv
simpáticamente

simulació n fem
simulación

simuladament /si.muˌɫa.ðaˈmen/ /si.muˌɫa.ðaˈment/ /si.muˌɫa.ðəˈmen/ /si.muˌɫa.ðəˈment/ adv
simuladamente

simular /si.muˈɫa/ v
simular

simultaniejar /si.muɫ.ta.ni.eˈd͡ʒa/ /si.muɫ.ta.ni.eˈd͡ʒaɾ/ /si.muɫ.ta.ni.eˈʒa/ /si.muɫ.tə.ni.əˈd͡ʒa/ /si.muɫ.tə.ni.əˈʒa/ v
simultanear

simultàniament /si.muɫˌta.ni.aˈmen/ /si.muɫˌta.ni.aˈment/ /si.muɫˌta.ni.əˈmen/ /si.muɫˌta.ni.əˈment/ adv
simultáneamente

simètric /siˈmɛ.tɾik/ adj masc
simétrico

sina /ˈsi.na/ /ˈsi.nə/ n fem
seno

sinapisme /si.naˈpiz.me/ /si.nəˈpiz.mə/ n masc
sinapismo

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ adj masc
sincero
Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincerament /sinˌse.ɾaˈmen/ /sinˌse.ɾaˈment/ /sinˌse.ɾəˈmen/ /sinˌse.ɾəˈment/ adv
sinceramente

sincerar /sin.seˈɾa/ /sin.seˈɾaɾ/ /sin.səˈɾa/ v
sincerar

sincretisme /siŋ.kɾeˈtiz.me/ /siŋ.kɾəˈtiz.mə/ n masc
sincretismo

sindicar /sin.diˈka/ /sin.diˈkaɾ/ v
sindicar

sindicat /sin.diˈkat/ n masc
sindicato

sindicat d'ensenyament n masc
sindicato de enseñanza

sinergia /si.neɾˈʒi.a/ /si.nəɾˈʒi.ə/ n fem
sinergía sinergia

sinestèsia /si.nesˈtɛ.zi.a/ /si.nəsˈtɛ.zi.ə/ n fem
sinestesia

singalès /siŋ.ɡaˈɫes/ /siŋ.ɡəˈɫəs/ /siŋ.ɡəˈɫɛs/ adj masc
cingalés
Relatiu o pertanyent a Sri Lanka o la seva llengua.

singalès /siŋ.ɡaˈɫes/ /siŋ.ɡəˈɫəs/ /siŋ.ɡəˈɫɛs/ n masc
cingalés
Persona que habita o és originària de Sri Lanka.
(només singular) Llengua indoirànica parlada a Sri Lanka.

singlot /siŋˈɡlot/ n masc
hipo singulto
Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singlotar /siŋ.ɡɫoˈta/ /siŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /siŋ.ɡɫuˈta/ v
hipar

singular /siŋ.ɡuˈɫa/ /siŋ.ɡuˈɫaɾ/ adj
singular

singularitat /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈtat/ /siŋ.ɡu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
singularidad
Característica d'allò que és singular, únic, que no té semblant amb què ser comparat.

singularitzar /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈd͡za/ /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈza/ /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /siŋ.ɡu.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
singularizar

singularment /siŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /siŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /siŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ adv
singularmente

sinistrament /siˌnis.tɾaˈmen/ /siˌnis.tɾaˈment/ /siˌnis.tɾəˈmen/ /siˌnis.tɾəˈment/ adv
siniestramente

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ adj masc
siniestro
Qualitat d'allò que presagia un esdeveniment desafortunat.

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ n masc
siniestro
Accident que comporta danys, per exemple un accident automobilístic, un incendi en una casa, una avaria en un vaixell.

sinodalment /si.noˌðaɫˈmen/ /si.noˌðaɫˈment/ /si.nuˌðaɫˈmen/ adv
sinodalmente

sinofòbia /si.noˈfɔ.bi.a/ /si.noˈfɔ.bi.ə/ /si.nuˈfɔ.bi.ə/ /si.nuˈfɔ.βi.ə/ n fem
sinofobia

sinople /siˈno.pɫe/ /siˈnɔ.pɫə/ n masc
sinople

sintagma preposicional n masc
sintagma preposicional

sintaxi n fem
sintaxis
Part de la gramàtica que s'ocupa d'establir les relacions entre les paraules d'una frase i la funció que hi fan.

sintetitzador /sin.te.ti.d͡zaˈðo/ /sin.te.ti.zaˈðoɾ/ /sin.tə.ti.d͡zəˈðo/ n masc
sintetizador

sintetitzar /sin.te.tiˈd͡za/ /sin.te.tiˈza/ /sin.te.tiˈzaɾ/ /sin.tə.tiˈd͡za/ v
sintetizar

sintonia /sin.toˈni.a/ /sin.tuˈni.ə/ n fem
sintonía

sintonitzar /sin.to.niˈd͡za/ /sin.to.niˈd͡zaɾ/ /sin.tu.niˈd͡za/ v
sintonizar

sintàcticament /sinˌtak.ti.kaˈmen/ /sinˌtak.ti.kaˈment/ /sinˌtak.ti.kəˈmen/ /sinˌtak.ti.kəˈment/ adv
sintácticamente

sintèticament /sinˌtɛ.ti.kaˈmen/ /sinˌtɛ.ti.kaˈment/ /sinˌtɛ.ti.kəˈmen/ /sinˌtɛ.ti.kəˈment/ adv
sintéticamente

sinuosament /si.nuˌo.zaˈmen/ /si.nuˌo.zaˈment/ /si.nuˌo.zəˈmen/ /si.nuˌo.zəˈment/ adv
sinuosamente

sinus /ˈsi.nus/ n masc
seno

sinusitis /si.nuˈzi.tis/ n fem
sinusitis

sinusoïdal /si.nu.zo.iˈðaɫ/ /si.nu.zu.iˈðaɫ/ adj
sinusoidal

sinònim /siˈnɔ.nim/ adj masc
sinónimo
Dit del mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinònim /siˈnɔ.nim/ n masc
sinónimo
Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinòvia /siˈnɔ.vi.a/ /siˈnɔ.vi.ə/ /siˈnɔ.βi.a/ /siˈnɔ.βi.ə/ n fem
sinovia

sinó /siˈno/ conjunction
sino

sioux /ˈsi.uks/ n neut
siux

siracusà /si.ɾa.kuˈza/ /si.ɾə.kuˈza/ adj masc
siracusano
Relatiu o pertanyent a Siracusa.

siracusà /si.ɾa.kuˈza/ /si.ɾə.kuˈza/ n masc
siracusano
Persona que habita o és originària de Siracusa.

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ n fem
sirena
Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.
So llarg i estrident emprat per cridar l'atenció en vehicles d'urgències o per anunciar l'arribada de les barques al port.

sirenis /siˈɾɛ.nis/ n masc
sirenios

sirga /ˈsir.ɡə/ /ˈsiɾ.ɣa/ n fem
soga

sirgar /sirˈɡa/ /sirˈɣa/ /siɾˈɣa/ /siɾˈɣaɾ/ v
sirgar

sirià /si.ɾiˈa/ adj masc
sirio
Relatiu a la Síria moderna o als seus habitants.

sirià /si.ɾiˈa/ n masc
sirio
Persona de la Síria moderna.

sirtaki /sirˈta.ki/ n masc
sirtaki

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ adj masc
sirio
Relatiu a l’antiga Síria, la cultura, els habitants o la llengua.

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ n masc
siriaco
Llengua semítica de l’antiga Síria.

sis number
seis

sis-centes /siˈsen.tes/ /siˈsen.təs/ number
seiscientas
Forma femenina de sis-cents.

sis-cents /ˌsiˈsens/ number
seiscientos

sismògraf /sizˈmɔ.ɣɾaf/ /sizˈmɔ.ɣɾəf/ n masc
sismómetro

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ n masc
sistema

sistema 1-3-3-3 n masc
sistema 1-3-3-3

sistema 1-4-3-2 n masc
sistema 1-4-3-2

sistema 2-3-5 n masc
formación piramidal

sistema 3-1-2 n masc
sistema 3-1-2

sistema 3-2-1 n masc
sistema 3-2-1

sistema 3-4-3 n masc
sistema 3-4-3

sistema 4-1-1 n masc
sistema 4-1-1

sistema 4-2 n masc
sistema 4-2

sistema 4-2-4 n masc
sistema 4-2-4

sistema 4-3-1-2 n masc
sistema 4-3-1-2

sistema 4-3-3 n masc
sistema 4-3-3

sistema 4-4-2 n masc
sistema 4-4-2

sistema 5-1 n masc
sistema 5-1

sistema 5-3-1-1 n masc
sistema 5-3-1-1

sistema 5-3-2 n masc
sistema 5-3-2

sistema Bliss n masc
sistema Bliss

sistema Braille n masc
braille

sistema WM n masc
sistema WM

sistema catenaccio n masc
cerrojo

sistema d'atac n masc
sistema de ataque

sistema davant-darrere n masc
formación adelante-atrás

sistema de defensa n masc
sistema de defensa

sistema de joc n masc
sistema de juego

sistema de punt per jugada n masc
sistema de punto por jugada

sistema de regles n masc
sistema de reglas

sistema defensiu 3-2-1 n masc
defensa 3-2-1

sistema defensiu 3-3 n masc
defensa 3-3

sistema defensiu 4-2 n masc
defensa 4-2

sistema defensiu 4-2 mixt n masc
defensa 4-2 mixta

sistema defensiu 5-1 n masc
defensa 5-1

sistema defensiu 5-1 mixt n masc
defensa 5-1 mixta

sistema defensiu 6-0 n masc
defensa 6-0

sistema diagonal de control n masc
sistema diagonal de control

sistema educatiu n masc
sistema educativo

sistema europeu de transferència de crèdits n masc
sistema europeo de transferencia de créditos

sistema expert n masc
sistema experto

sistema mixt n masc
formación combinada

sistema ofensiu 2-4 n masc
ataque 2-4

sistema ofensiu 3-3 n masc
ataque 3-3

sistema paral·lel n masc
formación en paralelo

sistematitzar /sis.te.ma.tiˈd͡za/ /sis.te.ma.tiˈza/ /sis.te.ma.tiˈzaɾ/ /sis.tə.mə.tiˈd͡za/ v
sistematizar

sistemàtic /sis.teˈma.tik/ /sis.təˈma.tik/ adj masc
sistemático

sistemàticament /sis.teˌma.ti.kaˈmen/ /sis.teˌma.ti.kaˈment/ /sis.təˌma.ti.kəˈmen/ /sis.təˌma.ti.kəˈment/ adv
sistemáticamente

sistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ n masc
sistro

sistèmic /sisˈtɛ.mik/ adj masc
sistémico
Que s'estén dins d'un sistema, afectant un grup o un sistema com poden ser el cos, l'economia, el mercat o a tota la societat.

sisè /siˈze/ /siˈzə/ /siˈzɛ/ number
sexto

sisó /siˈzo/ n masc
sisón
Au migradora parcial de la família dels otítids, de plomatge bru i ventre blanc i amb un collar negre i blanc en els mascles (Tetrax tetrax).

sitar /siˈtar/ n masc
sitar

siti /ˈsi.ti/ adj masc
sito
(antic) Situat en un lloc determinat.

sitja /ˈsi.d͡ʒa/ /ˈsi.d͡ʒə/ n fem
silo

sitra /ˈsi.tɾa/ /ˈsi.tɾə/ n fem
acetre

situació /si.tu.a.siˈo/ /si.tu.ə.siˈo/ n fem
situación
Manera d'estar quelcom situat.
lie
(golf) Conjunt de circumstàncies relatives a la posició i les condicions en què es troba una bola en repòs en el transcurs d'un partit.

situació d'ou ferrat n fem
huevo frito

situació de risc n fem
situación de riesgo

situar /si.tuˈa/ /si.tuˈaɾ/ v
situar

siurell /siwˈɾeʎ/ n masc
flautilla

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ n fem
hebilla

slope n masc
slope

snooker /ezˈnu.ker/ n masc
snooker

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ n masc
sonido
Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

soberg /soˈβɛrk/ /suˈβɛrk/ adj masc
soberbio

sobirania /so.bi.ɾaˈni.a/ /so.bi.ɾəˈni.ə/ /su.bi.ɾəˈni.ə/ /su.βi.ɾəˈni.ə/ n fem
soberanía

sobiranista /so.bi.ɾaˈnis.ta/ /so.bi.ɾaˈnis.te/ /so.bi.ɾəˈnis.tə/ /su.bi.ɾəˈnis.tə/ /su.βi.ɾəˈnis.tə/ adj
soberanista

sobirà /so.biˈɾa/ /su.biˈɾa/ n masc
soberano
Persona que té l'autoritat suprema o sobirania dins un estat. Antigament a l'alta edat mitjana també se li deia un sobirà a les tinences d'un camperol.

sobrar /soˈbɾa/ /soˈbɾaɾ/ /soˈβɾa/ /suˈbɾa/ /suˈβɾa/ v
sobrar

sobrassada /so.bɾəˈsa.ðə/ /su.bɾəˈsa.ðə/ /su.βɾəˈsa.ðə/ n fem
sobrasada

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ n masc
sobre
Objecte per contenir una carta o targeta.

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ preposition
sobre
Nexe que indica superioritat física.
Nexe que indica relació.

sobreabundantment /ˌso.bɾe.a.bunˌdamˈment/ /ˌso.bɾə.bunˌdamˈmen/ /ˌso.bɾə.bunˌdamˈment/ /ˌso.βɾe.a.βunˌdamˈmen/ /ˌso.βɾə.βunˌdamˈmen/ adv
sobreabundantemente

sobreafegir /ˌso.bɾe.a.feˈd͡ʒiɾ/ /ˌso.βɾe.a.feˈd͡ʒi/ /ˌso.βɾe.a.feˈʒi/ /ˌso.βɾə.fəˈʒi/ v
sobreañadir

sobrecarregar /ˌso.bɾe.ka.reˈɣaɾ/ /ˌso.βɾe.ka.reˈɣa/ /ˌso.βɾə.kə.rəˈɣa/ v
sobrecargar

sobrecongelar /ˌso.bɾe.koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /ˌso.bɾə.koɲ.ʒəˈɫa/ /ˌso.bɾə.kuɲ.ʒəˈɫa/ /ˌso.βɾe.koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /ˌso.βɾə.kuɲ.ʒəˈɫa/ v
ultracongelar

sobrecàrrega n fem
sobrecarga

sobreeixir /ˌso.βɾejˈʃi/ /ˌso.βɾejˈʃiɾ/ /ˌso.βɾəˈʃi/ v
sobresalir

sobreentendre /ˌso.βɾenˈten.dɾe/ /ˌso.βɾənˈtɛn.dɾə/ v
sobrentender

sobreescriure /ˌso.βɾesˈkɾiw.ɾe/ /ˌso.βɾəsˈkɾiw.ɾə/ v
sobrescribir
(informàtica) Eliminar el contingut enregistrant noves dades.

sobreesdrúixol /ˌso.bɾe.ezˈðɾuj.ʃoɫ/ /ˌso.bɾəzˈðɾu.ʃoɫ/ /ˌso.bɾəzˈðɾu.ʃuɫ/ /ˌso.βɾe.ezˈðɾu.ʃoɫ/ /ˌso.βɾe.ezˈðɾuj.ʃoɫ/ /ˌso.βɾəzˈdɾu.ʃuɫ/ adj masc
sobreesdrújulo

sobreexcedir /ˌso.bɾe.ek.seˈðiɾ/ /ˌso.βɾe.ek.seˈði/ /ˌso.βɾək.səˈði/ v
sobreexceder

sobreimprimir /ˌsɔ.βɾe.im.pɾiˈmi/ /ˌsɔ.βɾe.im.pɾiˈmiɾ/ /ˌsɔ.βɾə.im.pɾiˈmi/ v
sobreimprimir

sobremostreig n masc
sobremuestreo

sobrenatural /ˌso.bɾe.na.tuˈɾaɫ/ /ˌso.βɾə.nə.tuˈɾaɫ/ adj
sobrenatural

sobrenom /ˌso.bɾeˈnɔm/ /ˌso.βɾəˈnɔm/ n masc
sobrenombre

sobreposar /ˌso.bɾe.poˈzaɾ/ /ˌso.bɾə.poˈza/ /ˌso.bɾə.puˈza/ /ˌso.βɾe.poˈza/ /ˌso.βɾə.puˈza/ v
sobreponer
Afegir en el mateix lloc, l'un damunt de l'altre.
Considerar més digne, superior.
sobreponerse
(pronominal) Superar adversitats, un patiment emocional.

sobreprotecció n fem
sobreprotección

sobreprovisió /ˌso.bɾe.pɾo.vi.ziˈo/ /ˌso.bɾə.pɾo.vi.ziˈo/ /ˌso.bɾə.pɾu.vi.ziˈo/ /ˌso.βɾe.pɾo.βi.ziˈo/ /ˌso.βɾə.pɾu.βi.ziˈo/ n fem
sobreprovisión

sobrepujar /ˌso.bɾe.puˈd͡ʒaɾ/ /ˌso.βɾe.puˈd͡ʒa/ /ˌso.βɾe.puˈʒa/ /ˌso.βɾə.puˈʒa/ v
sobrepasar

sobrer /soˈbɾe/ /soˈbɾeɾ/ /soˈβɾe/ /suˈbɾe/ /suˈβɾe/ adj masc
sobrante
Que sobra, sobrant.
de sobra
Més que suficient, que excedeix la mesura ordinària.

sobresaltar /ˌso.bɾe.saɫˈtaɾ/ /ˌso.βɾe.saɫˈta/ /ˌso.βɾə.səɫˈta/ v
sobresaltar

sobresaturar /ˌso.βɾe.sa.tuˈɾa/ /ˌso.βɾe.sa.tuˈɾaɾ/ /ˌso.βɾə.sə.tuˈɾa/ v
sobresaturar

sobresembrar /ˌso.βɾe.semˈbɾa/ /ˌso.βɾe.semˈbɾaɾ/ /ˌso.βɾə.səmˈbɾa/ v
sobresembrar

sobreseure /ˌso.bɾeˈsɛw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈsɛw.ɾə/ v
sobreseer

sobresortir /ˌso.bɾe.soɾˈtiɾ/ /ˌso.bɾə.soɾˈti/ /ˌso.bɾə.surˈti/ /ˌso.βɾe.sorˈti/ /ˌso.βɾe.soɾˈti/ /ˌso.βɾə.surˈti/ v
sobresalir

sobretaula /ˌso.bɾeˈtaw.ɫa/ /ˌso.βɾəˈtaw.ɫə/ n fem
sobremesa
Estona que es resta a taula després d'un àpat i que se sol dedicar a xerrar amb tranquil·litat.

sobreteixir /ˌso.bɾe.tejˈʃiɾ/ /ˌso.βɾe.tejˈʃi/ /ˌso.βɾe.teˈʃi/ /ˌsɔ.βɾə.təˈʃi/ v
sobretejer

sobretot /ˌso.bɾeˈtot/ /ˌso.βɾəˈtot/ adv
sobre todo

sobretot /ˌso.bɾeˈtot/ /ˌso.βɾəˈtot/ n masc
sobretodo

sobrevalorar /ˌso.βɾe.va.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾa/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾə.və.loˈɾa/ /ˌso.βɾə.və.luˈɾa/ /ˌso.βɾə.βə.luˈɾa/ v
sobrevalorar

sobrevenir /ˌso.βɾe.veˈniɾ/ /ˌso.βɾe.βeˈni/ /ˌso.βɾe.βeˈniɾ/ /ˌso.βɾə.vəˈni/ /ˌso.βɾə.βəˈni/ v
sobrevenir

sobrevent /ˌsɔ.bɾeˈvent/ /ˌsɔ.bɾəˈven/ /ˌsɔ.bɾəˈvent/ /ˌsɔ.βɾeˈβen/ /ˌsɔ.βɾəˈβen/ n masc
barlovento

sobrevesta /ˌso.bɾeˈves.ta/ /ˌso.bɾəˈves.tə/ /ˌso.βɾeˈβes.ta/ /ˌso.βɾəˈβes.tə/ n fem
sobreveste

sobreviure /ˌso.bɾeˈviw.ɾe/ /ˌso.bɾəˈviw.ɾə/ /ˌso.βɾeˈβiw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈβiw.ɾə/ v
sobrevivir sopravvivere

sobrevolar /ˌso.bɾe.voˈɫaɾ/ /ˌso.bɾə.voˈɫa/ /ˌso.bɾə.vuˈɫa/ /ˌso.βɾe.βoˈɫa/ /ˌso.βɾə.βuˈɫa/ v
sobrevolar

sobri /ˈsɔ.βɾi/ adj masc
sobrio

sobtat /sopˈtat/ /supˈtat/ adj masc
súbito

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ n fem
cepa tocón

socarrat /so.kaˈrat/ /so.kəˈrat/ /su.kəˈrat/ n masc
socarrat
(ceràmica) Rajola de fang, normalment decorada amb dibuixos, emprada per a cobrir l’espai entre les bigues del sostre.

soci n masc
socio
Membre d'una empresa i accionista, en igualtat de drets que la resta de fundadors.
Membre d'una institució o grup social.

sociablement /so.siˌa.bɫeˈment/ /so.siˌa.βɫeˈmen/ /so.siˌab.bɫeˈmen/ /so.siˌab.bɫəˈment/ /su.siˌa.βɫəˈmen/ /su.siˌab.bɫəˈmen/ adv
sociablemente

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ adj
social
Pertanyent a un grup de persones.
Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialdemocràcia /so.si.aɫ.de.moˈkɾa.si.a/ /so.si.əɫ.də.moˈkɾa.si.ə/ /su.si.əɫ.də.muˈkɾa.si.ə/ n fem
socialdemocracia

socialdemòcrata /so.siˌaɫ.deˈmɔ.kɾa.ta/ /so.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ /su.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ adj
socialdemócrata
Relatiu o pertanyent a la socialdemocràcia.

socialdemòcrata /so.siˌaɫ.deˈmɔ.kɾa.ta/ /so.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ /su.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ n neut
socialdemócrata
Partidari de la socialdemocràcia.

socialisme /so.si.aˈɫiz.me/ /so.si.əˈɫiz.mə/ /su.si.əˈɫiz.mə/ n masc
socialismo

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ adj
socialista
Relatiu o pertanyent al socialisme.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ n neut
socialista
Partidari del socialisme.

socialització n fem
socialización

socialment /so.siˌaɫˈmen/ /so.siˌaɫˈment/ /su.siˌaɫˈmen/ adv
socialmente

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ n fem
sociedad
Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.
Agrupació d'entitats, les quals fins i tot poden ser estats.

societat de la informació n fem
sociedad de la información

societat del coneixement n fem
sociedad del conocimiento

sociocentrisme n masc
sociocentrismo

sociodrama n masc
sociodrama

socioeconòmic /ˌso.si.o.e.koˈnɔ.mik/ /ˌso.si.o.ə.koˈnɔ.mik/ /ˌso.si.u.ə.kuˈnɔ.mik/ adj masc
socioeconómico

sociograma n masc
sociograma

sociolecte /so.si.oˈɫɛk.te/ /so.si.oˈɫɛk.tə/ /su.si.uˈɫɛk.tə/ n masc
sociolecto

sociolingüística /so.si.o.liŋˈɡwis.ti.ka/ /su.zi.u.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// n fem
sociolingüística

sociologia /so.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /su.si.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
sociología

sociologia de l'educació n fem
sociología de la educación

sociometria /so.si.o.meˈtɾi.a/ /so.si.o.məˈtɾi.ə/ /su.si.u.məˈtɾi.ə/ n fem
sociometría

sociopolític /so.si.o.poˈɫi.tik/ /su.si.u.puˈɫi.tik/ adj masc
sociopolítico

socors /soˈkos/ /soˈkoɾs/ /suˈkors/ /suˈkos/ n masc
socorro

socórrer /soˈko.re/ /soˈko.reɾ/ /soˈko.rə/ /suˈko.rə/ v
socorrer

sodi n masc
sodio
Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofert /soˈfɛɾt/ /suˈfɛrt/ /suˈfɛɾt/ adj masc
sufrido

sofisticar /so.fis.tiˈka/ /so.fis.tiˈkaɾ/ /su.fis.tiˈka/ v
sofisticar

sofraja /soˈfɾa.d͡ʒa/ /soˈfɾa.ʒa/ /soˈfɾa.ʒə/ /suˈfɾa.ʒə/ n fem
corva
Part interior del plec de la cama oposada al genoll.

sofre /ˈso.fɾə/ n masc
azufre

sofregir /so.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /so.fɾeˈʒi/ /su.fɾəˈʒi/ v
sofreír

sofrible /soˈfɾi.bɫe/ /soˈfɾi.βɫe/ /soˈfɾib.bɫe/ /soˈfɾib.bɫə/ /suˈfɾi.βɫə/ /suˈfɾib.bɫə/ adj
sufrible

softbol /ˌsovˈbɔɫ/ /ˌsɔvˈβɔɫ/ n masc
softball

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ n masc
sofá
Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

soga /ˈso.ɣa/ /ˈso.ɣə/ /ˈsɔ.ɣa/ /ˈsɔ.ɣɔ/ /ˈsɔ.ɣə/ n fem
soga

sogorbí /so.ɣoɾˈbi/ /su.ɣurˈbi/ adj masc
segorbino
Originari, pertanyent o relatiu a Sogorb.

sogorbí /so.ɣoɾˈbi/ /su.ɣurˈbi/ n masc
segorbino
Natural de Sogorb (l’Alt Palància).

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ n fem
suegra

sograstre /soˈɣɾas.tɾe/ /soˈɣɾas.tɾə/ /suˈɣɾas.tɾə/ n masc
suegrastro

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ n masc
suegro

sojornar /so.d͡ʒoɾˈna/ /so.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /so.ʒorˈna/ /so.ʒoɾˈna/ /su.ʒurˈna/ v
estar

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ adj masc
solo
Sense companyia.
Solitari, aïllat
Únic, individual.

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ n masc
sol
Astre estel·lar, estrella.
Lluentor o escalfor que produeix el sol.
Moneda peruana.
Bona persona, afable, amable, afectuós.
(música) Cinquena nota musical.

sol com un mussol adj masc
solo como un hongo

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ n fem
suela
Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.
(billar) Peça de cuir o un altre material tou enganxada a la punta d'un tac, que impacta directament contra la bola en executar un cop.

solament /ˌsɔ.ɫaˈmen/ /ˌsɔ.ɫaˈment/ /ˌsɔ.ɫəˈmen/ /ˌsɔ.ɫəˈment/ adv
sólo

solapament /so.ɫa.paˈmen/ /so.ɫa.paˈment/ /so.ɫə.pəˈment/ /su.ɫə.pəˈmen/ n masc
solapamiento

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ adj
solar

solaç /soˈɫas/ /suˈɫas/ n masc
solaz

solaçar /so.ɫaˈsa/ /so.ɫaˈsaɾ/ /so.ɫəˈsa/ /su.ɫəˈsa/ v
solazar

solc /ˈsoɫk/ n masc
surco

soldar /soɫˈda/ /soɫˈdaɾ/ /suɫˈda/ v
soldr soldar

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ n masc
soldado
Persona que forma part d'un exèrcit.
Grau més baix dins de la jerarquia de l'exèrcit de terra.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ n masc
sultán

solell /soˈɫeʎ/ /soˈɫəʎ/ /suˈɫɛj/ /suˈɫɛʎ/ n masc
solana

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ adj
solemne

solemnement /soˌɫem.neˈmen/ /soˌɫem.neˈment/ /soˌɫɛm.nəˈment/ /suˌɫɛm.nəˈmen/ adv
solemnemente

soler /soˈɫe/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫə/ /suˈɫe/ /suˈɫɛ/ v
soler

solera /soˈɫe.ɾa/ /soˈɫe.ɾə/ /suˈɫe.ɾə/ n fem
solera
Sostre pla.

solfejar /soɫ.feˈd͡ʒa/ /soɫ.feˈd͡ʒaɾ/ /soɫ.feˈʒa/ /soɫ.fəˈd͡ʒa/ /suɫ.fəˈʒa/ v
solfear

solidari /so.ɫiˈða.ɾi/ /su.ɫiˈða.ɾi/ adj masc
solidario

solidaritat /so.ɫi.ða.ɾiˈtat/ /so.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ /su.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ n fem
solidaridad

solidesa /so.ɫiˈðe.za/ /so.ɫiˈðə.zə/ /su.ɫiˈðɛ.zə/ n fem
solidez

solimany /so.liˈmaɲ/ /su.liˈmaɲ/ n masc
solimán

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ adj masc
solitario

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ n masc
solitario
Joc de cartes per al qual només cal un jugador.

solitud /so.ɫiˈtut/ /su.ɫiˈtut/ n fem
soledad

solitàriament /so.ɫiˌta.ɾi.aˈmen/ /so.ɫiˌta.ɾi.aˈment/ /so.ɫiˌta.ɾi.əˈment/ /su.ɫiˌta.ɾi.əˈmen/ adv
solitariamente

solraig /soɫˈrat͡ʃ/ /suɫˈrat͡ʃ/ n masc
cazón
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Isurus oxyrinchus)

solraig clapejat n masc
pez toro
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Carcharias taurus)

solsir-se /soɫˈsiɾ.se/ /soɫˈsiɾ.sə/ /suɫ.sirˈsə/ /suɫˈsir.sə/ v
asurar
Torrar-se un menjar fins quedar gens sucós.

solstici /suɫsˈti.si/ n masc
solsticio

solta /ˈsɔɫ.ta/ /ˈsɔɫ.tɔ/ /ˈsɔɫ.tə/ n fem
sentido

soltar /soɫˈta/ /soɫˈtaɾ/ /suɫˈta/ v
soltar
Deixar anar, deixar d’estar agafat o retingut.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ adj masc
suelto
Solt, que ha estat separat del conjunt.
soltero
(central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ n masc
soltero
(central, nord-occidental) Persona sense parella, no casada.

solubilitat /so.ɫu.bi.ɫiˈtat/ /su.ɫu.bi.ɫiˈtat/ /su.ɫu.βi.ɫiˈtat/ n fem
solubilidad

solucionari n masc
solucionario

solució /so.ɫu.siˈo/ /su.ɫu.siˈo/ n fem
solución
Fet de finalitzar adequadament algun tipus de problema.
Qualsevol cosa que permet finalitzar adequadament un problema.
En problemes amb incògnites (matemàtiques, física, química, etc.) cadascun dels conjunts de valors que compleixen les condicions indicades.
Resultat de l'acció anterior.
(química) Barreja homogènia de components químics que no reaccionen entre si.

solut /soˈlut/ /suˈlut/ n masc
soluto

sol·licitar /so.ɫi.siˈta/ /soɫ.ɫi.siˈta/ /soɫ.ɫi.siˈtaɾ/ /su.ɫi.siˈta/ /suɫ.ɫi.siˈta/ v
solicitar

sol·lícit /soɫˈɫi.sit/ /soˈɫi.sit/ /suɫˈɫi.sit/ /suˈɫi.sit/ adj masc
solícito

solà /soˈɫa/ /suˈɫa/ adj masc
solano

solà /soˈɫa/ /suˈɫa/ n masc
solana

solípede /soˈɫi.pe.ðe/ /soˈɫi.pə.ðə/ /suˈɫi.pə.ðə/ adj
solípedo
Dit dels mamífers que tenen un únic dit ungulat a cada pota.

som-hi /ˈso.mi/ Interjection
vamos
Encoratjament a començar quelcom.

somada /soˈma.ða/ /soˈma.ðə/ /suˈma.ðə/ n fem
carga

somali /soˈma.ɫi/ /suˈma.ɫi/ adj
somalí
Relatiu o pertanyent a Somàlia o la seva llengua.

somali /soˈma.ɫi/ /suˈma.ɫi/ n neut
somalí
Persona que habita o és originària de Somàlia.
(només singular) Llengua cuixítica parlada a Djibuti, Etiòpia, Kenya, Somàlia i Tanzània.

somat /soˈmat/ /suˈmat/ adj masc
sumado

somera /soˈme.ɾa/ /soˈme.ɾə/ /suˈme.ɾə/ n fem
asna
Femella de l'ase.

somerí /so.meˈɾi/ /so.məˈɾi/ /su.məˈɾi/ adj masc
mohíno

sometent /so.meˈten/ /so.meˈtent/ /so.məˈtent/ /su.məˈten/ n masc
rebato
Toc de campanes amb què s'assenyala alarma i amb què es mobilitzava un poble per defensar-se.
rebato somatén
(històric) Milícia organitzada en vegueries i mobilitzada a toc de campana per a tasques de seguretat.

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ v
soñar
Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.
Desitjar fortament.

somiatruites /soˌmi.aˈtɾuj.tes/ /soˌmi.aˈtɾwi.tes/ /soˌmi.əˈtɾuj.təs/ /suˌmi.əˈtɾuj.təs/ n neut
soñador

somic /soˈmik/ /suˈmik/ n masc
lloriqueo

somier /so.miˈe/ /so.miˈeɾ/ /su.miˈe/ n masc
somier

somiqueig /so.miˈket͡ʃ/ /so.miˈkət͡ʃ/ /su.miˈkɛt͡ʃ/ n masc
lloriqueo

somnambulisme /som.nam.buˈɫiz.me/ /som.nəm.buˈɫiz.mə/ /sum.nəm.buˈɫiz.mə/ n masc
sonambulismo

somni /ˈsɔm.ni/ n masc
sueño ensueño

somort /soˈmɔɾt/ /suˈmɔrt/ adj masc
mortecino

somoure /soˈmɔw.ɾe/ /soˈmɔw.ɾə/ /suˈmɔw.ɾə/ v
soliviar
Ajudar a alçar alguna cosa per sota.
solevantar
Sublevar.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ n masc
sonrisa sonreír
Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ v
sonreír
Riure lleument.

son /son/ /sun/ n fem
sueño
Ganes de dormir.

son /son/ /sun/ n masc
sueño
Estat de somni, de suspensió de la consciència

sonalls /soˈnaʎs/ /soˈnaʎʃ/ /suˈnaʎs/ n masc
sonajas

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ v
sonar
Emetre so.
Causar una impressió, un efecte vagament conegut.

sonda /ˈson.da/ /ˈson.də/ n fem
sonda

sondable /sonˈda.bɫe/ /sonˈda.βɫe/ /sonˈdab.bɫe/ /sonˈdab.bɫə/ /sunˈda.βɫə/ /sunˈdab.bɫə/ adj
sondable

sondanès /son.daˈnes/ /sun.dəˈnɛs/ n masc
sundanés
Llengua malaiopolinèsia de la part occidental de l'illa de Java.

sondar /sonˈda/ /sonˈdaɾ/ /sunˈda/ v
sondar
Explorar, mesurar, examinar amb una sonda.
sondear
Mirar d’esbrinar les intencions, l’opinió.

sondeig /sonˈdet͡ʃ/ /sonˈdət͡ʃ/ /sunˈdɛt͡ʃ/ n masc
sondeo

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ n masc
soneto

sonor /soˈnoɾ/ /suˈnor/ adj masc
sonoro

sonorització /so.no.ɾi.d͡za.siˈo/ /so.no.ɾi.d͡zə.siˈo/ /so.no.ɾi.za.siˈo/ /su.nu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
sonorización
Amplificació de sons per la seva difusió amb una bona audició.
(fonètica) Procés pel qual un so sord esdevé sonor.

sonso /ˈson.so/ /ˈson.su/ /ˈsɔn.su/ adj masc
soso

sonso blau n masc
sonso

sonso ros n masc
saltón

sopa /ˈso.pa/ n fem
sopa

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ n masc
cena
Àpat principal del vespre o de la nit.

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ v
cenar
(intransitiu) Realitzar l'àpat principal del vespre o de la nit.

sopitesa /so.piˈte.za/ /so.piˈtə.zə/ /su.piˈtɛ.zə/ n fem
sopor

sopor /soˈpoɾ/ /suˈpor/ n
sopor

soprano /soˈpɾa.no/ /suˈpɾa.nu/ n masc
soprano

sor /ˈsɔr/ n fem
sor

sorbet /soɾˈbet/ /soɾˈbət/ /surˈbɛt/ n masc
sorbete

sord /ˈsort/ adj masc
sordo

sord com una tàpia adj masc
más sordo que una tapia

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ n fem
sordera

sordmudesa /ˌsord.muˈðɛ.zə/ /ˌsoɾd.muˈðe.za/ /ˌsoɾd.muˈðə.zə/ n fem
sordomudez

sordmut /ˌsordˈmut/ adj masc
sordomudo

sorell /soˈɾeʎ/ /suˈɾeʎ/ n masc
chicharro
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trachurus trachurus)

sorell blancal n masc
jurel mediterráneo

sorell blau n masc
jurel real

sorell fumat n masc
chicharro

sorella /soˈɾe.ʎa/ /soˈɾe.ʎə/ /suˈɾe.ʎə/ n fem
jurel azul
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Caranx crysos)

sorna /ˈsor.nə/ /ˈsoɾ.na/ n fem
sorna
Ironia de to burlesc.
flema
Manera d'actuar amb lentitud i mala gana, fent el ronso.

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ n masc
ruido callandico
So no articulat i confús més o menys fort.
So procedent d'una multitud enrabiada.

sorollosament /so.ɾoˌʎo.zaˈmen/ /so.ɾoˌʎo.zaˈment/ /so.ɾoˌʎo.zəˈment/ /su.ɾuˌʎo.zəˈmen/ adv
ruidosamente

sorollós /so.ɾoˈʎos/ /su.ɾuˈʎos/ adj masc
ruidoso

sororitat /so.ɾo.ɾiˈtat/ /su.ɾu.ɾiˈtat/ n fem
sororidad

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ v
sorprender

sorprenent /soɾ.pɾeˈnen/ /soɾ.pɾeˈnent/ /suɾ.pɾəˈnen/ adj
sorprendente

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ n fem
sorpresa

sorra /ˈso.ra/ n fem
arena

sorrar /soˈra/ /soˈraɾ/ /suˈra/ v
enarenar
Cobrir un camí de sorra.

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ adj masc
arenoso

sorrut /soˈrut/ /suˈrut/ adj masc
ceñudo

sorrós /soˈros/ /suˈros/ adj masc
arenoso
Que té una quantitat important de sorra.

sort n fem
suerte

sorteig /soɾˈtet͡ʃ/ /soɾˈtət͡ʃ/ /surˈtɛt͡ʃ/ n masc
sorteo

sortejar /sor.teˈʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /soɾ.təˈd͡ʒa/ /sur.təˈʒa/ v
sortear

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ n fem
salida
En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.
(esports de pilota) Acció i efecte d'un porter de desplaçar-se en direcció a un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb opcions de marcar, amb la intenció de prendre-l'hi o dificultar-li el xut cap a la porteria.

sortida de zona n fem
salida de zona

sortida falsa n fem
salida falsa

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ v
salir
Passar a fora.
(esports de pilota) Desplaçar-se, un porter, en direcció a un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb opcions de marcar, amb la intenció de prendre-l'hi o dificultar-li el xut cap a la porteria.

sortir de l'armari /soɾ.tiɾ v
salir del armario

sortir-se'n /soɾˈtiɾ.sen/ /surˈtir.sən/ v
aprieto

sortosament /sorˌto.zaˈmen/ /soɾˌto.zaˈmen/ /soɾˌto.zaˈment/ /soɾˌto.zəˈment/ /surˌto.zəˈmen/ adv
afortunadamente

sortós /soɾˈtos/ /suɾˈtos/ adj masc
suertudo

sosa /ˈso.za/ /ˈso.zə/ n fem
sosa
Cendra de barrella.

sospesar /sos.peˈza/ /sos.peˈzaɾ/ /sus.pəˈza/ v
sopesar
Apreciar el pes d'alguna cosa posant-la sobre la mà.
Tenir en compte pros i contres amb relació a una qüestió.

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ v
suspirar

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ n fem
sospecha

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ v
sospechar
Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.

sospitosament /sos.piˌto.zaˈmen/ /sos.piˌto.zaˈment/ /sos.piˌto.zəˈment/ /sus.piˌto.zəˈmen/ adv
sospechosamente

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ adj masc
sospechoso

sostenibilitat /sos.te.ni.bi.ɫiˈtat/ /sos.tə.ni.bi.ɫiˈtat/ /sus.tə.ni.bi.ɫiˈtat/ n fem
sostenibilidad

sostenibilitat educativa n fem
sostenibilidad educativa

sostenible /sos.teˈni.bɫe/ /sos.teˈni.βɫe/ /sos.teˈnib.bɫe/ /sos.təˈnib.bɫə/ /sus.təˈni.βɫə/ /sus.təˈnib.bɫə/ adj
sostenible
(ecologia, economia) Que pot perdurar sense afectar el medi ambient o esgotar els recursos.

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ n masc
sostén ajustador

sostenir /sos.teˈni/ /sos.teˈniɾ/ /sos.təˈni/ /sus.təˈni/ v
sostener
Suportar el pes d'alguna cosa que està agafada o bé que es troba al damunt d'una altra.
Mantenir una idea, aportant arguments que la defensin.

sostingut /sos.tiŋˈɡut/ /sus.tiŋˈɡut/ n masc
sostenido

sostracció /sos.tɾak.siˈo/ /sos.tɾək.siˈo/ /sus.tɾək.siˈo/ n fem
sustracción

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ n masc
techo cielorraso
Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

sostreure /sosˈtɾɛw.ɾe/ /sosˈtɾɛw.ɾə/ /susˈtɾɛw.ɾə/ v
sustraer

sota /ˈso.ta/ /ˈso.tə/ n fem
sota

sotamà /ˌso.taˈma/ /ˌso.təˈma/ n masc
sotamano

sotana /soˈta.na/ /soˈta.nə/ /suˈta.nə/ n fem
sotana

sotavent /ˌsɔ.taˈvent/ /ˌsɔ.taˈβen/ /ˌsɔ.təˈven/ /ˌsɔ.təˈvent/ /ˌsɔ.təˈβen/ n masc
sotavento

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ n masc
sótano

soterrar /so.teˈra/ /so.teˈˈɾaɾ// /su.təˈra/ v
enterrar

sotjar /soˈd͡ʒa/ /soˈd͡ʒaɾ/ /suˈd͡ʒa/ v
sondear

sotmetre /somˈme.tɾe/ /somˈmə.tɾə/ /soˈme.tɾe/ /sudˈmɛ.tɾə/ /sumˈmɛ.tɾə/ v
someter
Posar sota l’autoritat d’algú, especialment per força.
Lliurar a la decisió d’altri.

sotraguejar /so.tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /so.tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /so.tɾa.ɣeˈʒa/ /so.tɾə.ɣəˈd͡ʒa/ /su.tɾə.ɣəˈʒa/ v
traquetear

sotsarrendar /ˌsod͡z.a.renˈda/ /ˌsod͡z.a.renˈdaɾ/ /ˌsod͡z.ə.rənˈda/ v
subarrendar
Arrendar a una tercera persona per part de l'arrendatari.

sotsobrar /sot.soˈbɾa/ /sot.soˈbɾaɾ/ /sot.soˈβɾa/ /sut.suˈbɾa/ /sut.suˈβɾa/ v
zozobrar

sotsobre /sotˈso.bɾe/ /sotˈsɔ.bɾə/ /sutˈsɔ.bɾə/ /sutˈsɔ.βɾə/ n masc
zozobra

sou /ˈsow/ /ˈsɔw/ n masc
sueldo
Diners que es perceben per un treball, salari.

soul /ˈsowɫ/ n masc
soul

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ adv
a menudo frecuentemente

sovintejar /so.vin.teˈd͡ʒaɾ/ /so.vin.təˈd͡ʒa/ /so.βin.teˈd͡ʒa/ /so.βin.teˈʒa/ /su.vin.təˈʒa/ v
frecuentar

soviètic /so.viˈɛ.tik/ /so.βiˈɛ.tik/ /su.viˈɛ.tik/ adj masc
soviético
Relatiu o pertanyent a la Unió Soviètica.

soviètic /so.viˈɛ.tik/ /so.βiˈɛ.tik/ /su.viˈɛ.tik/ n masc
soviético
(històric) Ciutadà de la Unió Soviètica

sprite n masc
imagen con movimiento

staff /esˈtaf/ /əsˈtaf/ n masc
staff

strike /esˈtɾajk/ Interjection
strike

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ n masc
swahili suajili

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ v
sudar transpirar

suar la cansalada v
sudar la gota gorda
(col·loquial) Suar molt.
sudar tinta
(col·loquial) Fer grans esforços.

suau /suˈaw/ adj
suave

suaument /suˌawˈmen/ /suˌawˈment/ adv
suavemente

suavitat /su.a.viˈtat/ /su.a.βiˈtat/ /su.ə.viˈtat/ /su.ə.βiˈtat/ n fem
suavidad

suavitzar /su.a.viˈzaɾ/ /su.a.βiˈd͡za/ /su.a.βiˈza/ /su.ə.viˈd͡za/ v
suavizar

subcultiu /sup.kuɫˈtiw/ n masc
subcultivo
Població de cèl·lules o de microorganismes que s'ha desenvolupat en un medi de cultiu a partir d'una població d'un altre medi de cultiu.
Tècnica de laboratori consistent a desenvolupar una població de cèl·lules o de microorganismes en un medi de cultiu a partir d'una població d'un altre medi de cultiu.

subdivisió /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.βi.ziˈo/ n fem
subdivisión

subducció /sub.duk.siˈo/ n fem
subducción

subestimar /su.pes.tiˈma/ /su.pes.tiˈmaɾ/ /su.pəs.tiˈma/ /su.βes.tiˈma/ v
subestimar

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ n fem
subasta

subhastar /su.basˈtaɾ/ /su.βasˈta/ /su.βəsˈta/ v
subastar

subjectar /sub.d͡ʒekˈta/ /sub.d͡ʒekˈtaɾ/ v
sujetar

subjecte /subˈd͡ʒɛk.te/ /subˈʒek.tə/ /subˈʒɛk.tə/ adj masc
sujeto

subjectivar /sub.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /sub.d͡ʒek.tiˈβa/ /sub.ʒək.tiˈva/ /sub.ʒək.tiˈβa/ v
subjetivar

subjugar /sub.d͡ʒuˈɣa/ /sub.d͡ʒuˈɣaɾ/ /sub.ʒuˈɣa/ v
subyugar

subjuntiu /sub.d͡ʒunˈtiw/ /sub.ʒunˈtiw/ n masc
subjuntivo

sublim /suˈβɫim/ adj
sublime

sublimar /su.bɫiˈmaɾ/ /su.βɫiˈma/ v
sublimar

submarinisme /sub.ma.ɾiˈniz.me/ /sum.ma.ɾiˈniz.me/ /sum.mə.ɾiˈniz.mə/ n masc
buceo

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ n masc
submarino
Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

submergir /sub.meɾˈd͡ʒi/ /sub.meɾˈd͡ʒiɾ/ /sum.merˈd͡ʒi/ /sum.mərˈʒi/ v
sumergir

subministrament /sub.mi.nis.tɾaˈmen/ /sub.mi.nis.tɾaˈment/ /sum.mi.nis.tɾaˈmen/ /sum.mi.nis.tɾəˈmen/ /sum.mi.nis.tɾəˈment/ n masc
suministro

subministrar /sub.mi.nisˈtɾa/ /sub.mi.nisˈtɾaɾ/ /sum.mi.nisˈtɾa/ v
suministrar

submisament /subˌmi.zaˈmen/ /subˌmi.zaˈment/ /sumˌmi.zaˈmen/ /sumˌmi.zəˈmen/ /sumˌmi.zəˈment/ adv
sumisamente

submissió /sub.mi.siˈo/ /sum.mi.siˈo/ n fem
sumisión

submís /subˈmis/ /sumˈmis/ adj
sumiso

submón /subˈmon/ /sumˈmon/ n masc
submundo

subnormal /sub.noɾˈmaɫ/ /sub.nurˈmaɫ/ n neut
subnormal

subordinadament /su.boɾ.ðiˌna.ðaˈment/ /su.boɾ.ðiˌna.ðəˈment/ /su.bur.ðiˌna.ðəˈmen/ /su.βor.ðiˌna.ðaˈmen/ /su.βoɾ.ðiˌna.ðaˈmen/ /su.βur.diˌna.ðəˈmen/ adv
subordinadamente

suborn /suˈβorn/ n masc
soborno

suborn de funcionari n masc
cohecho

subornar /su.boɾˈna/ /su.boɾˈnaɾ/ /su.burˈna/ /su.βorˈna/ /su.βoɾˈna/ /su.βurˈna/ v
sobornar

subprovisió /sup.pɾo.vi.ziˈo/ /sup.pɾo.βi.ziˈo/ /sup.pɾu.vi.ziˈo/ /sup.pɾu.βi.ziˈo/ n fem
subprovisión

subratllar /sub.raʎˈʎa/ /sub.raˈʎa/ /sub.raˈʎaɾ/ /sub.rəˈʎa/ v
subrayar

subrutina /sub.ruˈti.na/ /sub.ruˈti.nə/ n fem
rutina

subsidiari /sup.si.ðiˈa.ɾi/ adj masc
subsidiario

subsistir /sup.sisˈti/ /sup.sisˈtiɾ/ v
subsistir

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ n masc
sustantivo substantivo

substantivar /sups.tan.tiˈvaɾ/ /sups.tan.tiˈβa/ /sups.tən.tiˈva/ /sups.tən.tiˈβa/ /sus.tan.tiˈβa/ v
sustantivar

substitució /sups.ti.tu.siˈo/ /sus.ti.tu.siˈo/ n fem
sustitución

substitució excepcionalment irregular n fem
sustitución excepcionalmente irregular

substitució obligatòria n fem
sustitución obligatoria

substitució reglamentària n fem
sustitución reglamentaria

substituir /sups.ti.tuˈi/ /sups.ti.tuˈiɾ/ /sus.ti.tuˈi/ v
sustituir

substitut /sups.tiˈtut/ /sus.tiˈtut/ n masc
sustituto

substrat /supsˈtɾat/ /susˈtɾat/ n masc
sustrato

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ n fem
sustancia substancia

subterrani /sup.teˈra.ni/ adj masc
subterráneo

subtil /supˈtiɫ/ adj
sutil

subtilment /supˌtiɫˈmen/ /supˌtiɫˈment/ adv
sutilmente

subtitular /sup.ti.tuˈɫa/ /sup.ti.tuˈɫaɾ/ v
subtitular

subtítol /supˈti.toɫ/ /supˈti.tuɫ/ n masc
subtítulo

subvencionar /sub.ben.si.oˈna/ /sub.bən.si.uˈna/ /sub.ven.si.oˈnaɾ/ /sub.vən.si.oˈna/ /sub.vən.si.uˈna/ v
subvencionar

subvenció /sub.ben.siˈo/ /sub.bən.siˈo/ /sub.ven.siˈo/ /sub.vən.siˈo/ n fem
subvención

subvenir /sub.beˈni/ /sub.bəˈni/ /sub.veˈniɾ/ /sub.vəˈni/ v
subvenir

subíndex /suˈpin.deks/ /suˈpin.dəks/ /suˈβin.deks/ n masc
subíndice

suc n masc
zumo jugo
Substància líquida obtinguda esprement fruita.
jugo
Part líquida d'alguns plats bullits o guisats.

suca-mulla /ˌsu.kaˈmu.ʎa/ /ˌsu.kəˈmu.ʎə/ n fem
sopas

sucar /suˈka/ /suˈkaɾ/ v
mojar
Fer que un material absorbeixi un líquid (un suc) o part d'ell.

sucar-hi /suˈka.ɾi/ v
chupar
Treure'n profit de forma il·legal o abusiva, acceptar suborns, en especial en càrrecs de responsabilitat.

succeir /suk.seˈi/ /suk.seˈiɾ/ /suk.səˈi/ v
suceder
(intransitiu) Ocórrer, tenir lloc, esdevenir.
(intransitiu o transitiu) Substituir a un altre ocupant un càrrec, funció, possessió.

successiu /suk.seˈsiw/ /suk.səˈsiw/ adj masc
sucesivo

successivament /suk.seˌsi.vaˈment/ /suk.seˌsi.βaˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈment/ /suk.səˌsi.βəˈmen/ adv
sucessivamente

successió /suk.se.siˈo/ /suk.sə.siˈo/ n fem
sucesión
Fet o conjunt de fets que passen seguits l'un després de l'altre.
Conjunt d'imatges en una aplicació matemàtica.
Traspàs de poder en un càrrec, d'una persona a una altra.

successor /suk.seˈso/ /suk.seˈsoɾ/ /suk.səˈso/ adj masc
sucesor

succió /suk.siˈo/ n fem
succión

succés /sukˈses/ n masc
éxito
Bon resultat, resultat feliç.

sucre /ˈsu.kɾe/ n masc
azúcar

sud n masc
sur

sud-africà /su.tə.fɾiˈka/ adj masc
sudafricano
Relatiu o pertanyent a Sud-àfrica.

sud-africà /su.tə.fɾiˈka/ n masc
sudafricano
Persona que habita o és originària de Sud-àfrica.

sud-americà /su.tə.mə.ɾiˈka/ adj masc
sudamericano
Relatiu o pertanyent a l'Amèrica del Sud.

sud-americà /su.tə.mə.ɾiˈka/ n masc
sudamericano
Persona que habita o és originària de l'Amèrica del Sud.

sud-coreà /ˌsuk.ko.ɾeˈa/ /ˌsuk.ku.ɾeˈa/ /ˌsut.ko.ɾeˈa/ /ˌsut.ku.ɾeˈa/ adj masc
surcoreano

sud-est /ˌsuˈtest/ n masc
sudeste sueste

sud-oest /ˌsu.toˈest/ /ˌsu.tuˈest/ n masc
sudoeste

sud-sud-est /ˌsutˌsutˈest/ n masc
sudsudeste

sud-sud-oest /ˌsutˌsut.oˈest/ /ˌsutˌsut.uˈest/ n masc
sudsudoeste

sud-sudanès /sut.su.ðaˈnes/ /sut.su.ðəˈnəs/ /sut.su.ðəˈnɛs/ adj masc
sudsudanés
Relatiu o pertanyent a Sudan del Sud.

sud-sudanès /sut.su.ðaˈnes/ /sut.su.ðəˈnəs/ /sut.su.ðəˈnɛs/ n masc
sudsudanés
Persona que habita o és originària de Sudan del Sud.

suda /ˈsu.ða/ /ˈsu.ðə/ n fem
zuda

sudanès /su.ðəˈnəs/ /su.ðəˈnɛs/ adj masc
sudanés
Relatiu o pertanyent al Sudan.

sudanès /su.ðəˈnəs/ /su.ðəˈnɛs/ n masc
sudanés
Persona que habita o és originària del Sudan.

suec adj masc
sueco
Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec n masc
sueco
Persona de Suècia.
(només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficient /su.fi.siˈen/ /su.fi.siˈent/ adj
suficiente

suficientment /su.fi.siˌemˈmen/ /su.fi.siˌemˈment/ adv
suficientmente

sufix /suˈfiks/ n masc
sufijo

sufocar /su.foˈka/ /su.foˈkaɾ/ /su.fuˈka/ v
sofocar
Provocar dificultat en la respiració.
Apagar un incendi.

sufragani adj masc
sufragáneo
Subordinat a o dependent de l'autoritat d'algú, especialment en l'àmbit eclesiàstic.

sufragar /su.fɾaˈɣa/ /su.fɾaˈɣaɾ/ /su.fɾəˈɣa/ v
sufragar

sufragi /suˈfɾa.d͡ʒi/ /suˈfɾa.ʒi/ n masc
sufragio

sufragi censatari n masc
sufragio censitario

sufragi universal n masc
sufragio universal

sufragisme /su.fɾaˈd͡ʒiz.me/ /su.fɾaˈʒiz.me/ /su.fɾəˈʒiz.mə/ n masc
sufragismo

sufragista /su.fɾaˈd͡ʒis.ta/ /su.fɾaˈd͡ʒis.te/ /su.fɾaˈʒis.ta/ /su.fɾaˈʒis.te/ /su.fɾəˈʒis.tə/ n neut
sufragista

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ n masc
sugerencia

suggerir /su.d͡ʒeˈɾi/ /su.d͡ʒeˈɾiɾ/ /su.d͡ʒəˈɾi/ v
sugerir

suggestible /su.d͡ʒesˈti.bɫe/ /su.d͡ʒesˈti.βɫe/ /su.d͡ʒesˈtib.bɫe/ /su.d͡ʒəsˈti.βɫə/ /su.d͡ʒəsˈtib.bɫə/ adj
sugestionable

suggestió /su.d͡ʒes.tiˈo/ /su.d͡ʒəs.tiˈo/ n fem
sugestión

suite /ˈsujt/ n fem
suite
(gal·licisme) Composició musical per a instruments de corda, consistent en un seguit de peces escrites en una mateixa clau però amb ritmes diferents i generalment amb un preludi molt elaborat.
(gal·licisme) Conjunt d'habitacions connectades entre si per portes que, en els hotels s'ofereixen com a una única estança.

sulfatar /suɫ.faˈta/ /suɫ.faˈtaɾ/ /suɫ.fəˈta/ v
sulfatar

sulfur /suɫˈfu/ /suɫˈfur/ /suɫˈfuɾ/ n masc
sulfuro

sull /ˈsuʎ/ adj masc
mocho
Sense banyes.

suma /ˈsu.ma/ n fem
suma

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ v
sumar adicionar
Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

sumari /suˈma.ɾi/ adj masc
sumario
En forma de resum, de compendi.

sumari /suˈma.ɾi/ n masc
sumario
Breu resum, compendi.

sumir /suˈmi/ /suˈmiɾ/ v
sumir
Enfonsar sota la terra o sota un líquid.
(figurat) Abatre, enfonsar l’ànim, la moral.

summe /ˈsum.me/ /ˈsum.mə/ adj masc
sumo

sumoll /suˈmɔʎ/ n masc
sumoll
Raïm negre amb els grans petits o grossos, segons el fenotip, i el·líptics.
Vi lleuger, de color fosc pàl·lid, amb un grau alcohòlic baix i una aroma fresca de fruita vermella, que se sol utilitzar per a fer vins rosats i vins negres joves.

sumoll blanc n masc
merseguera
Raïm blanc de maduració primerenca, menut, compacte i amb els grans petits i esfèrics.

sumptuari /sum.tuˈa.ɾi/ adj masc
suntuario
Relatiu o pertanyent al luxe.
(dret) Encaminat a disminuir el luxe.

sumptuosament /sum.tuˌo.zaˈmen/ /sum.tuˌo.zaˈment/ /sum.tuˌo.zəˈmen/ /sum.tuˌo.zəˈment/ adv
sumptuosamente

sumària /suˈma.ɾi.a/ /suˈma.ɾi.ə/ n fem
sumaria

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ n fem
sudor

supeditar /su.pe.ðiˈta/ /su.pe.ðiˈtaɾ/ /su.pə.ðiˈta/ v
supeditar

superar /su.peˈɾa/ /su.peˈɾaɾ/ /su.pəˈɾa/ v
superar
Passar per sobre d'algú o alguna cosa.

superb /suˈpɛrp/ adj masc
soberbio

superbò /su.peɾˈbɔ/ /su.pərˈbɔ/ adj masc
superbueno

supercalifragilistic-espialidosos /ˌsu.per.ka.ɫi.fɾa.ʒiˌɫis.tik.es.pi.a.ɫiˈðo.zos/ /ˌsu.peɾ.ka.ɫi.fɾa.d͡ʒiˌɫis.tik.es.pi.a.ɫiˈðo.zos/ /ˌsu.pər.kə.ɫi.fɾə.ʒiˌɫis.tik.əs.pi.ə.ɫiˈðo.zus/ /ˌsu.pəɾ.kə.ɫi.fɾə.ʒiˌɫis.tik.əs.pi.ə.ɫiˈðo.zos/ adj
supercalifragilisticoespialidoso

superdotació n fem
superdotación

superdotat /su.peɾ.ðoˈtat/ /su.pər.duˈtat/ /su.pər.ðuˈtat/ /su.pəɾ.ðoˈtat/ adj masc
superdotado

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ adj
superficial
Relatiu a la superfície.

superficialment /su.per.fi.siˌaɫˈmen/ /su.peɾ.fi.siˌaɫˈmen/ /su.peɾ.fi.siˌaɫˈment/ /su.pər.fi.siˌaɫˈmen/ /su.pəɾ.fi.siˌaɫˈment/ adv
superficialmente

superflu /suˈpɛr.fɫu/ adj masc
superfluo

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ n fem
superficie
extensió plana, cara.
porció de l'espai.
part menys profunda.

superfície de cop n fem
superficie de golpeo

superfície de joc n fem
superficie de juego

superheroic /su.pe.ɾeˈɾɔjk/ /su.pə.ɾəˈɾɔjk/ adj masc
superheroico

superheroicament /su.pe.ɾeˌɾɔj.kaˈmen/ /su.pe.ɾeˌɾɔj.kaˈment/ /su.pə.ɾəˌɾɔj.kəˈmen/ /su.pə.ɾəˌɾɔj.kəˈment/ adv
superheroicamente

superilla /su.peˈɾi.ʎa/ /su.pəˈɾi.ʎə/ n fem
supermanzana

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ adj
superior
D'un nivell més alt.

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ n neut
superior
Persona situada jeràrquicament per sobre i amb poder.

superioritat numèrica n fem
superioridad numérica

superiorment /su.pe.ɾiˌorˈmen/ /su.pe.ɾiˌoɾˈmen/ /su.pe.ɾiˌoɾˈment/ /su.pə.ɾiˌorˈmen/ /su.pə.ɾiˌoɾˈment/ adv
superiormente

superlatiu /su.peɾ.ɫaˈtiw/ /su.pər.ɫəˈtiw/ n masc
superlativo

superlativament /su.per.ɫaˌti.βaˈmen/ /su.peɾ.ɫaˌti.vaˈment/ /su.peɾ.ɫaˌti.βaˈmen/ /su.pər.ɫəˌti.vəˈmen/ /su.pər.ɫəˌti.βəˈmen/ /su.pəɾ.ɫəˌti.vəˈment/ adv
superlativamente

superlibris /su.peɾˈɫi.bɾis/ /su.pərˈɫi.βɾis/ n masc
superlibris

supermercat /su.peɾ.meɾˈkat/ /su.pər.mərˈkat/ n masc
supermercado
Autoservei de mida mitjana o gran destinat a la venda de queviures, productes de neteja i altres articles d'ús quotidià.

supermostreig n masc
supermuestreo

superposar /ˌsu.per.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈzaɾ/ /ˌsu.pər.puˈza/ /ˌsu.pəɾ.poˈza/ v
sobreponer

supersticiosament /su.pers.ti.siˌo.zaˈmen/ /su.peɾs.ti.siˌo.zaˈmen/ /su.peɾs.ti.siˌo.zaˈment/ /su.pərs.ti.siˌo.zəˈmen/ /su.pəɾs.ti.siˌo.zəˈment/ adv
supersticiosamente

superstició n fem
superstición
Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

superstrat /su.peɾsˈtɾat/ /su.pərsˈtɾat/ n masc
sustrato

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ n masc
superviviente

supinació n fem
supinación

supinament /suˌpi.naˈmen/ /suˌpi.naˈment/ /suˌpi.nəˈmen/ /suˌpi.nəˈment/ adv
supinamente

suplantació /su.pɫan.ta.siˈo/ /su.pɫən.tə.siˈo/ n fem
suplantación

suplantar /su.planˈta/ /su.planˈtaɾ/ /su.pɫənˈta/ v
suplantar

suplement de diploma n masc
suplemento de diploma

suplementàriament /su.pɫe.menˌta.ɾi.aˈmen/ /su.pɫe.menˌta.ɾi.aˈment/ /su.pɫə.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /su.pɫə.mənˌta.ɾi.əˈment/ adv
suplementariamente

suplent /suˈpɫen/ /suˈpɫent/ adj
suplente

supletivament /su.pɫeˌti.vaˈment/ /su.pɫeˌti.βaˈmen/ /su.pɫəˌti.vəˈmen/ /su.pɫəˌti.vəˈment/ /su.pɫəˌti.βəˈmen/ adv
supletivamente

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ adj
suplicante
Que suplica.

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ n neut
suplicante
Qui suplica.

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ v
suplicar

suplici /suˈpli.si/ n masc
suplicio

suplir /suˈpɫi/ /suˈpɫiɾ/ v
suplir

suport n masc
apoyo
Allò que sosté una altra cosa
(rugbi) Acció d'un jugador de situar-se de manera anticipada en una posició favorable per a ajudar un company d'equip, amb l'objectiu de millorar la continuïtat del joc.
(futbol americà) Estri, generalment de plàstic, de petites dimensions que es posa a sobre el camp de joc per a sostenir la pilota immòbil, utilitzat per a fer el xut de determinats serveis.
soporte
Acció d'ajuda i manteniment d'una causa o objectiu

suport n neut
apoyo
(handbol) Jugador encarregat d'ajudar un company d'equip situant-se en una posició favorable per a rebre la pilota, en una fase d'atac, o col·laborant en el marcatge d'un atacant o en la recuperació de la pilota, en una fase de defensa.

suport del tauler n masc
soporte del tablero

suportar /su.poɾˈta/ /su.poɾˈtaɾ/ /su.puɾˈta/ v
soportar

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ v
suponer
Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

supositori /su.po.ziˈtɔ.ɾi/ /su.pu.ziˈtɔ.ɾi/ n masc
supositorio

suprem /suˈpɾem/ adj masc
supremo

supremacia /su.pɾe.maˈsi.a/ /su.pɾə.məˈsi.ə/ n fem
supremacía

supremacisme /su.pɾe.maˈsiz.me/ /su.pɾə.məˈsiz.mə/ n masc
supremacismo

supremacista /su.pɾe.maˈsis.ta/ /su.pɾe.maˈsis.te/ /su.pɾə.məˈsis.tə/ adj
supremacista

supressió /su.pɾe.siˈo/ /su.pɾə.siˈo/ n fem
supressión

suprimir /su.pɾiˈmi/ /su.pɾiˈmiɾ/ v
suprimir

supurar /su.puˈɾa/ /su.puˈɾaɾ/ v
supurar

suputar /su.puˈta/ /su.puˈtaɾ/ v
suputar

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ n fem
soberbia

supèrfluament /suˌpɛr.fɫu.aˈmen/ /suˌpɛr.fɫu.əˈmen/ /suˌpɛɾ.fɫu.aˈmen/ /suˌpɛɾ.fɫu.aˈment/ /suˌpɛɾ.fɫu.əˈment/ adv
superfluamente

supí /suˈpi/ adj masc
supino

sura /ˈsu.ɾa/ /ˈsu.ɾə/ n fem
azora

surar /suˈɾa/ /suˈɾaɾ/ v
flotar
Mantenir-se un cos en la superfície d'un líquid sense enfonsar-se.
medrar
Mantenir-se en creixença, prosperant.

surbàhara n masc
surbahar

surdo n masc
surdo

sureda /suˈɾe.ða/ /suˈɾə.ðə/ /suˈɾɛ.ðə/ n fem
alcornocal

surf de neu n masc
snowboard

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ n masc
corcho

surt /ˈsurt/ Interjection
sale

suscitar /su.siˈta/ /su.siˈtaɾ/ /sus.siˈta/ v
suscitar

sushi /ˈsu.t͡ʃi/ /ˈsu.ʃi/ n masc
sushi

suspendre /susˈpen.dɾe/ /susˈpən.dɾə/ /susˈpɛn.dɾə/ v
suspender
Aguantar en l'aire penjant, en suspensió.
Detenir, fer una pausa
No aprovar, no treure la qualificació mínima exigida en una prova o treball

suspendre el joc v
suspender el juego

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ adj
suspenso
Que ha quedat suspès, perplex i indecís per una forta impressió, una sorpresa.

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ n masc
suspense
Expectació creada per a mantenir l’interès, la curiositat, les emocions.
suspenso
Nota que certifica que un alumne no ha superat amb èxit un examen, un curs, etc. i que generalment comporta l'exigència de repetir-lo.

suspensió n fem
suspensión
(handbol) Moment de màxima elevació d'un jugador en el transcurs d'un salt vertical, que s'utilitza per a jugar la pilota amb menys oposició dels defensors.

suspensió del joc n fem
suspensión del juego

sustentar /sus.tenˈta/ /sus.tenˈtaɾ/ /sus.tənˈta/ v
sostener
Fer que alguna cosa no caigui.
Existir arguments que donen suport a una idea.
Mantenir les forces vitals.

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ n masc
hollín tizne

sutura /suˈtu.ɾa/ /suˈtu.ɾə/ n fem
sutura

suturar /su.tuˈɾa/ /su.tuˈɾaɾ/ v
suturar

suèter /suˈe.teɾ/ /suˈɛ.tər/ n masc
suéter

suís /suˈis/ adj masc
suizo helvético
Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suís /suˈis/ n masc
suizo
Habitant de Suïssa.

suïcida /su.iˈsi.ða/ /su.iˈsi.ðə/ adj
suicida

suïcidar-se /su.i.si.ðərˈsə/ /su.i.siˈðar.sə/ /su.i.siˈðaɾ.se/ /su.i.siˈðaɾ.sə/ v
suicidarse
Matar-se a un mateix.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ n masc
suicidio

suïcidi col·lectiu /su.i.si.ði n masc
suicidio colectivo

swing /ˈswiŋ/ /ˈswiŋk/ /ˈswiŋk/ n masc
swing

swing complet n masc
swing completo

swing d'assaig n masc
practice swing

syrah /siˈɾa/ n masc
syrah
Raïm negre, mitjà, cilíndric, compacte i amb els grans petits, ovoides i generalment amb la pell aspra.
Vi opulent, amb cos, de color fosc i amb una aroma característica de fruita i espècies.

sàdic /ˈsa.ðik/ adj masc
sádico

sàfic /ˈsa.fik/ adj masc
sáfico
Relatiu o pertanyent a la poetessa grega Safo o la seva poesia.
(per extensió) lèsbic

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ n masc
sándalo
Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sànscrit /ˈsans.kɾit/ n masc
sánscrito
Llengua clàssica de l'Índia i litúrgica de l'hinduisme, el budisme i el jainisme.

sàrria /ˈsa.ri.a/ /ˈsa.ri.ə/ n fem
esportón

sàtira /ˈsa.ti.ɾa/ /ˈsa.ti.ɾə/ n fem
sátira

sàtrapa /ˈsa.tɾa.pa/ /ˈsa.tɾə.pə/ n masc
sátrapa

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ n masc
centeno

sèmola /ˈsɛ.mo.ɫa/ /ˈsɛ.mo.ɫə/ /ˈsɛ.mu.ɫə/ n fem
sémola

sènior /ˈse.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.ur/ adj
senior

sèpal /ˈsɛ.paɫ/ /ˈsɛ.pəɫ/ n masc
sépalo

sèpia /ˈse.pi.ə/ /ˈsɛ.pi.ə/ n masc
sepia
Color marró terrós semblant a la tinta de sípia.

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ n fem
serie
Conjunt ordenat d'elements
Ficció televisiva o radiofònica per capítols.

sèrie de tirs lliures n fem
serie de tiros libres

sèrie derivada n fem
serie derivada

sèu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n masc
sebo encebar
El greix dur i sòlid tret d'alguns animals, del qual fos, abans se'n feien candeles.

séquia /ˈse.ki.a/ /ˈse.ki.ə/ n fem
acequia

sí adv
sí simón
Expressió d'afirmació com a resposta.

sí n masc
sí
Afirmació, consentiment.

sílex /ˈsi.ɫeks/ /ˈsi.ɫəks/ n masc
sílex pedernal

sílice /ˈsi.ɫi.se/ /ˈsi.ɫi.sə/ n fem
sílice

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ n fem
sílaba
Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

síl·laba lliure n fem
sílaba libre

síl·laba travada n fem
sílaba trabada

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ n masc
símbolo

símbol turístic n masc
símbolo turístico

símptoma /ˈsim.to.ma/ /ˈsim.to.mə/ /ˈsim.tu.mə/ n masc
síntoma

síncope /ˈsiŋ.ko.pe/ /ˈsiŋ.ko.pə/ /ˈsiŋ.ku.pə/ n fem
síncope
(patologia) Pèrdua transitòria de la consciència.

síndic /ˈsin.dik/ n masc
síndico
Encarregat dels interessos d’una corporació, d’una comunitat.

síndic de greuges n masc
defensor del pueblo

síndria /ˈsin.dɾi.a/ n fem
sandía

síndrome /ˈsin.dɾo.me/ /ˈsin.dɾu.mə/ n fem
síndrome

síndrome d'esgotament professional n fem
sentimiento de quemado

síndrome de Down n fem
síndrome de Down

sínia /ˈsi.ni.a/ /ˈsi.ni.ə/ n fem
noria

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ n fem
síntesis

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ n fem
sepia
Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
(col·loquial) Color sèpia.
(col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sístole /ˈsis.to.ɫe/ /ˈsis.to.ɫə/ /ˈsis.tu.ɫə/ n fem
sístole

sòcol /ˈsɔ.koɫ/ /ˈsɔ.kuɫ/ n masc
zócalo

sòl n masc
suelo

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ adj
sólido
Qualitat de fermesa o resistència a les forces que tendeixen a deformar-lo.

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ n masc
sólido
Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

sòlidament /ˌsɔ.ɫi.ðaˈmen/ /ˌsɔ.ɫi.ðaˈment/ /ˌsɔ.ɫi.ðəˈmen/ /ˌsɔ.ɫi.ðəˈment/ adv
solidamente

sòmines /ˈsɔ.mi.nes/ /ˈsɔ.mi.nəs/ n neut
papanatas

sòpit adj masc
azorado
Atordit, atolondrat.

sòrdidament /ˌsɔr.di.ðəˈmen/ /ˌsɔr.ði.ðaˈmen/ /ˌsɔr.ði.ðəˈmen/ /ˌsɔɾ.ði.ðaˈmen/ /ˌsɔɾ.ði.ðaˈment/ /ˌsɔɾ.ði.ðəˈment/ adv
sórdidamente

sóc /ˈsok/ v
soy

súmmum /ˈsum.mum/ n masc
colmo

súper /ˈsu.peɾ/ adj
súper

súplica /ˈsu.pɫi.ka/ /ˈsu.pɫi.kə/ n fem
súplica
acció de suplicar, o la petició que es fa.
memorial o escrit amb que se suplica.

tabac /taˈbak/ n masc
tabaco

tabalejar /ta.βa.leˈd͡ʒaɾ/ /ta.βa.leˈʒa/ /tə.βə.ɫəˈʒa/ v
tamborilear
Tocar el tabal.
tabalear
Fer soroll, remenar alguna cosa amb estrèpit, pegar sobre la taula.

tabalet /ta.βaˈlet/ /tə.βəˈlɛt/ n masc
atabalillo

tabard /taˈbaɾt/ /təˈβart/ n masc
tabardo

tabarra /taˈba.ra/ /təˈβa.rə/ n fem
lata

tabarra /taˈba.ra/ /təˈβa.rə/ n neut
latoso

tabernacle /ta.beɾˈna.kɫe/ /tə.βərˈna.kɫə/ n masc
tabernáculo
Sagrari de l’altar major.

tabla n masc
tabla

tabloide /taˈbɫɔj.ðe/ /təˈβɫɔj.ðə/ n masc
tabloide
Periòdic de dimensions reduïdes, més manejable que els de mida tradicional, sovint de caire sensacionalista.

tabola /taˈβɔ.ɫa/ /təˈβɔ.ɫə/ n fem
jolgorio
Activitat alegre i sorollosa.
tronera
Dit de l'home esvalotat i de poc seny.
bromista
Que li agrada fer broma.

tabolejar /ta.βo.leˈd͡ʒa/ /ta.βo.leˈd͡ʒaɾ/ /tə.βu.ɫəˈʒa/ v
alborotar

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ adj
tabular
Organitzat formant una taula.

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ v
tabular
(transitiu) Presentar informació escrita organitzada en taules.

tabà /taˈβa/ /təˈβa/ n masc
talega

tac /ˈtak/ n masc
taco
(billar) Bastó lleugerament cònic constituït per una o més peces fixades, que serveix per a impulsar les boles sobre una taula de billar.
(esports de pilota) Cadascuna de les petites peces cilíndriques de cautxú o alumini muntades a la sola d'una bota o una sabatilla, que serveixen per a augmentar l'adherència del calçat al camp de joc.
(pilota basca) Cadascuna de les peces de cotó o d'escuma de l'equip d'un jugador de mà que serveixen per a protegir-se els artells de les bases dels dits.
pomo
(hoquei sobre gel) Extrem superior de l'empunyadura d'un estic, constituït per una peça curta i ampla.
frontal ramrod
(pilota basca) Peça de fusta situada a l'extrem superior d'una cesta, que serveix per a encaixar-hi els dos extrems del cèrcol i les cinc costelles principals.

tac de frenada n masc
taco de frenado

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ n fem
mancha mácula
Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

tacada /taˈka.ða/ /təˈka.ðə/ n fem
tacada

tacar /taˈka/ /taˈkaɾ/ /təˈka/ v
manchar

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ adj masc
taciturno

taciturnament /ta.siˌtur.naˈmen/ /ta.siˌtuɾ.naˈmen/ /ta.siˌtuɾ.naˈment/ /tə.siˌtur.nəˈmen/ /tə.siˌtuɾ.nəˈment/ adv
taciturnamente

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ n masc
tacto
Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.
Qualitat de dir i fer les coses sense ferir la sensibilitat dels altres.

tacó /taˈko/ /təˈko/ n masc
tacón
Taló d’un calçat.
pedás
Peix teleosti de la família dels bòtids amb els ulls grossos i molt separats (Bothus podas).

taekwondista /taj.kwonˈdis.ta/ /taj.kwonˈdis.te/ /təj.kwonˈdis.tə/ n neut
taekwondista

tafanejar /ta.fa.neˈd͡ʒa/ /ta.fa.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.fa.neˈʒa/ /tə.fə.nəˈd͡ʒa/ /tə.fə.nəˈʒa/ v
fisgar

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ n masc
chismoso

tafaneria /ta.fa.neˈɾi.a/ /tə.fə.nəˈɾi.ə/ n fem
fisgoneo
Acte propi d’un tafaner.

tafetà /ta.feˈta/ /tə.fəˈta/ n fem
tafetán
Roba fina de seda.
tabalario
Cul.
cinta
Espècie de veta de seda.
lazo
Llaç per fer bonic.
viruta
Encenall que fa el fuster amb el ribot.

tafone n masc
tafone

tafonomia /ta.fo.noˈmi.a/ /tə.fo.noˈmi.ə/ /tə.fu.nuˈmi.ə/ n fem
tafonomía

tafulla /taˈfu.ʎa/ /təˈfu.ʎə/ n fem
tahúlla

tafurca /taˈfuɾ.ka/ /təˈfur.kə/ n fem
tafurca

tafurejar /ta.fu.ɾeˈd͡ʒa/ /ta.fu.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.fu.ɾəˈʒa/ v
jugar

tafureria /ta.fu.ɾeˈɾi.a/ /tə.fu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
garito
Trampa que fan els tafurers en el joc.
Casa de joc.

tagal /taˈɣaɫ/ /təˈɣaɫ/ adj masc
tagalo
Relatiu o pertanyent al poble tagal o la seva llengua.

tagal /taˈɣaɫ/ /təˈɣaɫ/ n masc
tagalo
Persona que pertany al poble que habita a les Filipines, particularment a l'illa de Luzon.
(només singular) Llengua austronèsica parlada principalment a les Filipines.

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ adj masc
tahitiano
Relatiu a Tahití, als seus habitants o a la seva llengua.

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ n masc
tahitiano
Individu natural de Tahití.
(només singular) Llengua del grup polinesi oriental de la família austronèsica parlada a Tahití i les illes de la Societat.

tahoner n masc
tahonero

taigà /tajˈɣa/ /təjˈɣa/ n fem
taiga

taiko n masc
taiko

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ adj masc
tailandés
Relatiu o pertanyent a Tailàndia o la seva llengua.

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ n masc
tailandés
Persona que habita o és originària de Tailàndia.
(masculí singular) Llengua de la família tai-kadai, parlada a Tailàndia.

taiwanès /təj.wəˈnəs/ /təj.wəˈnɛs/ adj masc
taiwanés
Relatiu o pertanyent a Taiwan.

taiwanès /təj.wəˈnəs/ /təj.wəˈnɛs/ n masc
taiwanés
Persona que habita o és originària de Taiwan.

tal /ˈtaɫ/ adj
tal
Introducció del nom d'una persona que és desconeguda a les persones a les quals va destinada la frase.
Introducció d'una cosa que es vol comparar.

tal dia com avui adv
tal día como hoy

talabant /ta.ɫaˈbant/ /ta.ɫaˈβan/ /tə.ɫəˈban/ /tə.ɫəˈbant/ /tə.ɫəˈβan/ n masc
rodo

talaia /taˈɫa.ja/ /təˈɫa.jə/ n fem
atalaya vigía
Persona encarregada de vigilar mirant lluny.

talar /taˈɫa/ /taˈɫaɾ/ /təˈɫa/ /təˈɫar/ adj
talar
Del vestit, que arriba fins als talons.

talar /taˈɫa/ /taˈɫaɾ/ /təˈɫa/ /təˈɫar/ v
talar
Tallar el tronc d'un arbre arran de soca.

talassonímia /ta.ɫa.soˈni.mi.a/ /tə.ɫə.soˈni.mi.ə/ /tə.ɫə.suˈni.mi.ə/ n fem
talasonimia

talassònim /ta.ɫaˈsɔ.nim/ /tə.ɫəˈsɔ.nim/ n masc
talasónimo

talcosquist /taɫ.kosˈkist/ /təɫ.kosˈkist/ /təɫ.kusˈkist/ n masc
talcosquisto

taleca /taˈɫe.ka/ /təˈɫe.kə/ n fem
talega
Saquet o bossa de roba per portar diners, pa, menjar, sorra, etc.
Allò que es porta a la pròpia taleca; talecada.
La quantitat de 1000 duros en plata.
burjaca
Allò que hi posa un pobre per rebre almoines.

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ n masc
talento
Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.
talante
Disposició, desig o ganes per a fer alguna cosa.

talent complex n masc
talento complejo

talent simple n masc
talento simple

talentós /ta.ɫenˈtos/ /tə.ɫənˈtos/ adj masc
talentoso

talibà /ta.ɫiˈba/ /tə.ɫiˈβa/ n masc
talibán

talió /ta.ɫiˈo/ /tə.ɫiˈo/ n masc
talión

tall /ˈtaj/ /ˈtaʎ/ n masc
corte
Incisió feta pel contacte amb un objecte esmolat.
(golf) Nombre de cops màxim permès a un jugador per a passar a la fase següent en una competició de més d'una fase.

talla-roques /ˌta.ʎaˈrɔ.kes/ /ˌta.ʎəˈrɔ.kəs/ n masc
tae rocas

tallada /taˈʎa.ða/ /təˈja.ðə/ /təˈʎa.ðə/ n fem
corte
(golf) Cop, generalment defectuós, que imprimeix una trajectòria corba a la bola amb un efecte pronunciat d'esquerra a dreta, en el cas d'un jugador dretà, o de dreta a esquerra, en el cas d'un jugador esquerrà.
cortada
(pilota) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota amb força de manera que descrigui una trajectòria baixa.

tallada a dues parets n fem
cortada a las dos paredes

tallada a l'ample n fem
cortada al ancho

tallada al racó n fem
cortada al txoko

tallada col·locada n fem
cortada metida

tallador /ta.ʎaˈðo/ /ta.ʎaˈðoɾ/ /tə.jəˈðo/ /tə.ʎəˈðo/ n masc
cortador
Estri que es fa servir per tallar.
Persona que talla coses.

tallahams /ˌta.ʎaˈams/ /ˌta.ʎəˈams/ n masc
anchova de banco

tallantar /ta.ʎanˈta/ /ta.ʎanˈtaɾ/ /tə.ʎənˈta/ v
escodar

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ v
cortar
Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.
(esports de raqueta) Colpejar la pilota o el volant de dalt a baix per imprimir-li un efecte de retrocés.
(pilota) Llançar la pilota amb força i amb una trajectòria tan baixa com sigui possible.
(pilota basca) Colpejar la pilota abans que faci el primer bot.
tallar
Esculpir, treure material d'una peça perquè agafi una forma determinada.

tallar el bacallà v
cortar el bacalao

tallar la bola v
cortar la bola

tallat /taˈʎat/ /təˈjat/ /təˈʎat/ adj masc
cortado
(pilota, esports de raqueta) Dit del cop executat de manera que s'imprimeix un efecte de retrocés a la pilota o el volant.
(bàdminton) Dit del cop executat de manera que s'imprimeix l'efecte necessari al volant per a provocar-li un canvi de ritme en el desplaçament.

tallat /taˈʎat/ /təˈjat/ /təˈʎat/ n masc
cortado
Cafè de color trencat amb un mica de llet.

tallent /taˈʎen/ /taˈʎent/ /təˈʎen/ /təˈʎent/ adj
cortante
Que talla bé.

taller /taˈʎe/ /taˈʎeɾ/ /təˈʎe/ n masc
taller

taller creatiu n masc
taller creativo

taller d'adaptació escolar n masc
taller de adaptación escolar

taller ocupacional n masc
taller ocupacional

taller terapèutic n masc
taller terapéutico

tallgirar /ˌtaʎ.d͡ʒiˈɾa/ /ˌtaʎ.d͡ʒiˈɾaɾ/ /ˌtaʎ.ʒiˈɾa/ v
embotar
Doblegar el tall d'una eina.

talment /ˌtaɫˈmen/ /ˌtaɫˈment/ adv
talmente

talonada /ta.loˈna.ða/ /tə.luˈna.ðə/ n fem
cañazo

talonador n masc
talonador

talonar /ta.loˈna/ /tə.ɫuˈna/ v
talonar

talonatge n masc
talonaje

talonejar /ta.lo.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.lo.neˈʒa/ /tə.ɫu.nəˈʒa/ v
taconear
Fer soroll amb els talons caminant.
Pegar amb els talons a un cavall.

talossà /ta.ɫoˈsa/ /tə.ɫoˈsa/ /tə.ɫuˈsa/ n masc
talosano
Llengua artificial, creada per R. Ben Madison el 1980.

talp n masc
topo

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ n masc
talio

tal·lus /ˈta.ɫus/ /ˈtaɫ.ɫus/ n masc
talo

talòs /taˈɫɔs/ /təˈɫɔs/ adj masc
necio
Curt d'enteniment.

taló /taˈɫo/ n masc
talón tacón
Part del peu oposada a la banda dels dits.
Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
talón
Document de crèdit que, separat de la matriu d'un bloc, el pagador escriu la quantitat i el dóna al cobrador.
talón taco
(golf) Part posterior del cap d'un bastó.
codo taco
(hoquei sobre gel) Part angular intermèdia d'un estic.

talús /taˈɫus/ /təˈɫus/ n masc
talud
Inclinació en la base d'un mur de càrrega.

talús continental n masc
talud continental

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ n masc
tambor
Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

tambor parlant n masc
tambor de axila

tamborell /tam.boˈɾeʎ/ /təm.boˈɾeʎ/ /təm.buˈɾeʎ/ n masc
volquete

tamborer /tam.boˈɾe/ /tam.boˈɾeɾ/ /təm.boˈɾe/ /təm.buˈɾe/ n masc
bodion
Peix de la família dels làbrids, de color gris brunenc, que habita a les praderies de posidònies i zosteres (Symphodus cinereus).
tamborilero
Músic que toca el tambor.

tamboret /tam.boˈɾet/ /təm.boˈɾət/ /təm.buˈɾɛt/ n masc
taburete
Seient per a una persona sense respatller.

tamborinar /tam.bo.ɾiˈna/ /tam.bo.ɾiˈnaɾ/ /təm.bu.ɾiˈna/ v
tamborear
Fer el soroll d'un tamborí.

tamborinejar /tam.bo.ɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /tam.bo.ɾi.neˈʒa/ /təm.bu.ɾi.nəˈʒa/ v
tamborilear

tamborí /tam.boˈɾi/ /təm.boˈɾi/ /təm.buˈɾi/ n masc
tamboril
Instrument membranòfon que consisteix en un tambor petit que es toca amb una sola baqueta, generalment penjat al braç esquerre.
fraile
(pilota) Xamfrà situat en l'angle de dues parets o d'una paret amb el terra en un frontó o un trinquet, que s'utilitza per a modificar la trajectòria de la pilota en el rebot.

tamborí de cordes n masc
chicotén

tambura n masc
tambura

també /tamˈbe/ adv
también además
Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ v
tamizar

tampatantam /ˌtam.pa.tanˈtam/ /ˌtam.pə.tənˈtam/ n masc
tantarantán
(música) Soroll persistent d'un tambor o d'un altre instrument de percussió.

tampoc /tamˈpɔk/ /təmˈpɔk/ adv
tampoco

tamponar /tam.poˈna/ /tam.poˈnaɾ/ /təm.poˈna/ /təm.puˈna/ v
taponar
Obstruir una hemorràgia o secreció amb un tampó absorbent.

tampó /tamˈpo/ /təmˈpo/ n masc
tampón
Feltre amb tinta on se suca un segell o altre marca que es vol estampar.
Apòsit per obstruir una ferida o una secreció orgànica, especialment l'hemorràgia menstrual.

tan adv
tan

tan sols adv
tan solo

tanatofòbia /ta.na.toˈfɔ.bi.a/ /tə.nə.toˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.βi.ə/ n fem
tanatofobia

tanc /ˈtaŋ/ /ˈtaŋk/ /ˈtaŋk/ n masc
tanque
Dipòsit destinat a contenir líquids, gasos o sòlids de mida molt petita (gra, sorra, ...).
Vehicle de combat blindat mogut sobre erugues que disposa d'una o més torretes giratòries les quals tenen instal·lats un o més armaments pesants (canó d'artilleria, canó llançaflames, metralladora pesant, llançacoets o llançamíssils).

tanca /ˈtaŋ.ka/ n fem
cerca
Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.
valla
(hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Estructura de material resistent situada al voltant d'una pista de joc, que serveix per a delimitar-la.
(tennis de taula) Cadascun dels separadors de color fosc d'una alçària aproximada de 75 cm, rígids i lleugers, situats al voltant d'un espai de joc, que serveixen per a delimitar-lo.

tanca de fons n fem
valla de fondo
(hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues parts d'una tanca que delimiten la pista de joc pels extrems.
(beisbol) Paret d'una alçària mínima de 2,5 m en competicions internacionals situada al voltant d'un camp de joc, que serveix per a delimitar-lo.

tanca de seguretat n fem
valla metálica

tanca lateral n fem
valla lateral

tancament /taŋ.kaˈmen/ /taŋ.kaˈment/ /təŋ.kəˈmen/ /təŋ.kəˈment/ n masc
cierre

tancar /taŋˈka/ /taŋˈkaɾ/ v
cerrar
Posar algun impediment per a privar l'entrada o sortida d'algun lloc.
Acabar alguna cosa, cloure-la.
encerrar cerrar
Posar algú o alguna cosa dins d'un lloc tancat.

tancar la cara v
cerrar la cara

tancar-se /taŋˈkaɾ.se/ /təŋˈkar.sə/ v
cerrarse
(pilota) Anar-se acostant progressivament, una pilota, a la paret, de manera que resulta difícil tornar-la.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ adj
cerrado

tanda /ˈtan.da/ /ˈtan.də/ n fem
tanda

tanda de penals n fem
serie de penalti stroke

tangencialment /taɲ.d͡ʒen.siˌaɫˈmen/ /taɲ.d͡ʒen.siˌaɫˈment/ /təɲ.ʒən.siˌaɫˈmen/ /təɲ.ʒən.siˌaɫˈment/ adv
tangencialmente

tangerí /taɲ.d͡ʒeˈɾi/ /təɲ.ʒəˈɾi/ adj masc
tangerino
Relatiu o pertanyent a Tànger.

tangerí /taɲ.d͡ʒeˈɾi/ /təɲ.ʒəˈɾi/ n masc
tangerino
Persona que habita o és originària de Tànger.

tangiblement /taɲˌd͡ʒi.bɫeˈment/ /taɲˌd͡ʒi.βɫeˈmen/ /taɲˌd͡ʒib.bɫeˈmen/ /təɲˌʒi.βɫəˈmen/ /təɲˌʒib.bɫəˈmen/ /təɲˌʒib.bɫəˈment/ adv
tangiblemente

tango /ˈtaŋ.go/ /ˈtaŋ.gu/ n masc
tango

tanmateix /ˌtam.maˈtejʃ/ /ˌtam.məˈteʃ/ adv
sin duda

tanques /ˈtaŋ.kes/ /ˈtaŋ.kəs/ n fem
vallas
(atletisme) Cursa on els atletes corren per una pista amb obstacles posats regularment i que han de saltar.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adj masc
tanto
La mateixa quantitat.
Tal quantitat, tal nombre.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adv
tanto
En tal quantitat o grau.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ n masc
tanto
Quantitat, normalment de diners.

tant de bo Interjection
ojalá

tantejar /tan.teˈd͡ʒa/ /tan.teˈd͡ʒaɾ/ /tən.təˈʒa/ v
tantear

tantost /ˌtanˈtɔst/ adv
por
Per poc, quasi, de poc.
cuanto
Immediatament, tot seguit.

tany /ˈtaɲ/ n masc
renuevo

tanyada /taˈɲa.ða/ /təˈɲa.ðə/ n fem
pimpollo

tanyar /taˈɲa/ /taˈɲaɾ/ /təˈɲa/ v
retoñar

tanzà /tanˈza/ /tənˈza/ adj masc
tanzano
Relatiu o pertanyent a Tanzània.

tanzà /tanˈza/ /tənˈza/ n masc
tanzano
Persona que habita o és originària de Tanzània.

taona /taˈo.na/ /təˈo.nə/ n fem
tahona

tap /ˈtap/ n masc
tapón
Peça que impedeix la sortida del contingut d'un envàs.
(basquetbol) Acció i efecte d'un defensor d'impedir la continuació de la trajectòria de la pilota després del llançament d'un atacant, per mitjà d'un cop amb les mans o els braços.

tapa /ˈta.pa/ /ˈta.pə/ n fem
tapa
Peça d'un recipient o envàs que serveix per tancar o segellar i evitar que el contingut del recipient es vessi o s'espargeixi.
Mos o aperitiu servit en petites racions.

tapaboques /ˌta.paˈbo.kes/ /ˌta.pəˈβo.kəs/ n masc
braga

tapar /taˈpa/ /taˈpaɾ/ /təˈpa/ v
tapar
Tancar amb tap o tapa.
Cobrir una cosa, en especial per evitar ser vista.

tapiar /ta.piˈa/ /ta.piˈaɾ/ /tə.piˈa/ v
tapiar
Tancar amb paret un portal, finestra, etc.
Fer paret de tàpies.

taponar /ta.poˈna/ /ta.poˈnaɾ/ /tə.poˈna/ /tə.puˈna/ v
taponar

tapí /taˈpi/ /təˈpi/ n masc
chapín

tapís /taˈpis/ /təˈpis/ n masc
tapiz

taquera /taˈke.ɾa/ /təˈke.ɾə/ n fem
taquera
(billar) Prestatgeria que s'utilitza per a desar-hi els tacs en posició vertical o horitzontal.
(billar) Estoig individual d'un tac que s'utilitza per a transportar-lo.

taquigràficament /ta.kiˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /ta.kiˌɣɾa.fi.kaˈment/ /tə.kiˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /tə.kiˌɣɾa.fi.kəˈment/ adv
taquigráficamente

taquilla /taˈki.ʎa/ /təˈki.ʎə/ n fem
taquilla

taquiller /ta.kiˈʎe/ /ta.kiˈʎeɾ/ /tə.kiˈʎe/ adj masc
taquillero

tar /ˈtar/ n masc
tar

taral·la /taˈɾa.ɫa/ /taˈɾaɫ.ɫa/ /təˈɾa.ɫə/ /təˈɾaɫ.ɫə/ n fem
tarareo

taral·larejar /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒa/ /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.ɾəɫ.ɫə.ɾəˈʒa/ v
tararear

tarannà /ta.ɾanˈna/ /tə.ɾənˈna/ n masc
talante

tarar /taˈɾa/ /taˈɾaɾ/ /təˈɾa/ v
tarar
Calcular la tara d'una mercaderia.
Causar una imperfecció, una tara.

tarat /taˈɾat/ /təˈɾat/ adj masc
tarado
Defectuós, que té una tara.
(despectiu) Que pateix un desequilibri mental.

tard /ˈtart/ adv
tarde

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ n fem
tarde

tardaner /tar.ðaˈne/ /taɾ.ðaˈneɾ/ /tər.dəˈne/ adj masc
tardador

tardança /taɾˈðan.sa/ /tərˈdan.sə/ n fem
tardanza

tardar /tarˈða/ /taɾˈða/ /taɾˈðaɾ/ /tərˈda/ v
tardar

tardejar /tar.ðeˈʒa/ /taɾ.ðeˈd͡ʒa/ /taɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /tər.dəˈʒa/ /tər.ðəˈʒa/ /təɾ.ðəˈd͡ʒa/ v
ser tarde

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ n fem
otoño

tardà /taɾˈða/ /tərˈda/ adj masc
tardo

targeta /taɾˈd͡ʒe.ta/ /tərˈʒɛ.tə/ /təɾˈʒə.tə/ n fem
tarjeta
Petita carta amb les dades personals.
(golf) Document en què es fan constar els detalls d'un recorregut, els pars de cada forat i els resultats dels forats jugats.

targeta blava n fem
tarjeta azul

targeta d'embarcament n fem
tarjeta de embarque

targeta de crèdit n fem
tarjeta de crédito

targeta de so n fem
tarjeta de sonido

targeta gràfica n fem
tarjeta de vídeo

tarida /taˈɾi.ða/ /təˈɾi.ðə/ n fem
tarida

tarifa /taˈɾi.fa/ /təˈɾi.fə/ n fem
tarifa

tarifar /ta.ɾiˈfa/ /ta.ɾiˈfaɾ/ /tə.ɾiˈfa/ v
tarifar

taro /ˈta.ɾo/ /ˈta.ɾu/ n masc
taro achín

tarongina /ta.ɾoɲˈd͡ʒi.na/ /tə.ɾoɲˈʒi.nə/ /tə.ɾuɲˈʒi.nə/ n fem
azahar
Flor del taronger o d’altres cítrics usada en perfumeria.
toronjil
Espècie de planta herbàcia de la família de les lamiàcies (Melissa officinalis L.)

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n fem
naranja anaranjado
Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n masc
naranja anaranjado
Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

taronjada /ta.ɾoɲˈd͡ʒa.ða/ /tə.ɾoɲˈʒa.ðə/ /tə.ɾuɲˈʒa.ðə/ n fem
naranjada

tarota /taˈɾɔ.ta/ /təˈɾɔ.tə/ n fem
chirimía

tars /ˈtars/ n masc
tarso

tartamut /taɾ.taˈmut/ adj masc
tartamudo

tartaritzar /tar.ta.ɾiˈd͡za/ /taɾ.ta.ɾiˈzaɾ/ /tər.tə.ɾidˈza/ v
tartarizar

tarter /tarˈte/ /taɾˈteɾ/ n masc
cantizal montón
Terreny als peus d'una muntanya on s'acumulen les roques que han caigut.
Munt de pedres, enderrocs o llenya.

tartrà /taɾˈtɾa/ /tərˈtɾa/ n masc
tártaro

taràntula /taˈɾan.tu.ɫa/ /təˈɾan.tu.ɫə/ n fem
tarántula

tarí /taˈɾi/ /təˈɾi/ n masc
tarín

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ n fem
tarea

tascar /tasˈka/ /tasˈkaɾ/ /təsˈka/ v
trabajar
Fer la tasca que li és pròpia.

tasconar /tas.koˈna/ /tas.koˈnaɾ/ /təs.koˈna/ /təs.kuˈna/ v
atarugar
Posar tascons per a reforçar o assegurar alguna cosa.
acuñar
Ficar tascons per a tallar la llenya o esberlar una pedra.

tascó /tasˈko/ /təsˈko/ n masc
cuña

tassa /ˈta.sa/ n fem
taza

tast /ˈtast/ n masc
prueba
Fet de tastar.
gusto
Sabor que s’aprecia en prendre una petita quantitat de menjar o beguda.
cata
Quantitat petita de menjar o beguda que es pren per apreciar-ne la qualitat.

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ v
catar probar

tastavent /ˌtas.taˈvent/ /ˌtas.taˈβen/ /ˌtas.təˈven/ /ˌtas.təˈvent/ /ˌtas.təˈβen/ n masc
cataviento

tatuar /ta.tuˈa/ /ta.tuˈaɾ/ /tə.tuˈa/ /tə.tuˈa/ v
tatuar
Pintar o dibuixar a la pell, amb procediments indelebles, lletres, figures o senyals.

tatuatge /ta.tuˈa.d͡ʒe/ /tə.tuˈa.d͡ʒə/ n masc
tatuaje

tatxar /taˈt͡ʃa/ /taˈt͡ʃaɾ/ /təˈt͡ʃa/ v
calar
Tallar un tros de fruita per tastar-la.

tatxolinar /ta.t͡ʃo.liˈna/ /ta.t͡ʃo.liˈnaɾ/ /tə.t͡ʃu.ɫiˈna/ v
sangrar

tatxonar /ta.t͡ʃoˈna/ /ta.t͡ʃoˈnaɾ/ /tə.t͡ʃoˈna/ /tə.t͡ʃuˈna/ v
tachonar
Guarnir alguna cosa de tatxes.
estaquillar
Assegurar clavant tatxes.

tau /ˈtaw/ n fem
tau
Dinovena lletra de l'alfabet grec: τ ‎(t) Τ ‎(T).

taujà /tawˈd͡ʒa/ /təwˈʒa/ adj masc
paleto
Es diu de la persona inculta i rústica.

taula /ˈtaw.ɫa/ n fem
mesa
Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
(tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.
tabla
Conjunt de dades útils
Fusta llarga, plana i estreta.
(informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.

taula d'anotació n fem
mesa de anotación

taula d'àrbitre n fem
mesa de árbitro

taula de billar n fem
billar

taula de control n fem
mesa de cronometraje

taula de cronometratge n fem
mesa de cronometraje

tauladora /taw.ɫaˈðo.ɾa/ /təw.ɫəˈðo.ɾə/ n fem
atabladera

taular /tawˈla/ /tawˈlaɾ/ /təwˈɫa/ v
atablar

taulell /tawˈɫeʎ/ /təwˈɫeʎ/ n masc
mostrador taquilla

tauler /tawˈɫe/ /tawˈɫeɾ/ n masc
tablajero
Aquell qui en els pobles on antigament hi havia duanes, cobrava els drets reals.
cajero
Aquell qui té la taula dels diners, caixer.
tablero
(basquetbol) Superfície rectangular d'una cistella de material resistent i generalment transparent, d'1,80 x 1,05 m en competicions olímpiques i internacionals.

tauler d'anuncis n masc
tablón de anuncios

tauleta /tawˈɫe.ta/ /təwˈɫə.tə/ /təwˈɫɛ.tə/ n fem
tablilla
Superfície plana de cera o argila, emprada en les civilitzacions antigues per fer anotacions rascant amb un estil.
tableta
Dispositiu electrònic portàtil amb funcions d'ordinador, connexió d'internet i interfície tàctil.

taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ n neut
tauro

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ n fem
tauromaquia

tauró /tawˈɾo/ n masc
tiburón

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo n masc
cazon gran tiburón blanco

tauró bronzat n masc
tiburón cobrizo

tauró de mans llargues n masc
lamia

tauró de musell punxegut n masc
cazón lechoso

tauró de puntes negres n masc
tiburón macuira

tauró de puntes negres dels esculls n masc
tiburón de puntas negras

tauró fosc n masc
lamia

tauró gris n masc
lobo

tauró sedós n masc
tiburón jaquetón

tauró tigre n masc
tiburón tigre

tauó n masc
tauón

tavella /taˈve.ʎa/ /taˈβe.ʎa/ /təˈve.ʎə/ /təˈβe.ʎə/ n fem
vaina

taverner /ta.veɾˈneɾ/ /ta.βerˈne/ /ta.βeɾˈneɾ/ /tə.vəɾˈne/ /tə.βərˈne/ n masc
tabernero

taxa /ˈtak.sa/ /ˈtak.sə/ n fem
tasa

taxa acadèmica n fem
tasa académica

taxa d'analfabetisme n fem
tasa de analfabetismo

taxa d'ompliment n fem
fill rate

taxar /takˈsa/ /takˈsaɾ/ /təkˈsa/ v
tasar
Posar preu a les coses, posar una taxa.

taxi /ˈtak.si/ n masc
taxi libre
Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taxonomia /tak.so.noˈmi.a/ /tək.so.noˈmi.ə/ /tək.su.nuˈmi.ə/ n fem
taxonomía
Ciència que tracta de la classificació dels animals i de les plantes.

taxonomia educativa n fem
taxonomía educativa

taxonòmic /tak.soˈnɔ.mik/ /tək.soˈnɔ.mik/ /tək.suˈnɔ.mik/ adj masc
taxonómico

taïno /taˈi.no/ /təˈi.no/ /təˈi.nu/ n masc
taíno

taülejar /ta.u.leˈd͡ʒa/ /ta.u.leˈd͡ʒaɾ/ /tə.u.ɫəˈʒa/ v
bribonear

taüt /taˈut/ n masc
ataúd féretro
Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ n fem
te
Nom de la lletra de l'alfabet llatí T/t.

te /te/ /tə/ /ˈte/ n masc
té
(aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatral /te.aˈtɾaɫ/ /te.əˈtɾaɫ/ adj
teatral

teatralitzar /te.a.tɾa.ɫiˈd͡za/ /te.a.tɾa.ɫiˈza/ /te.a.tɾa.ɫiˈzaɾ/ v
teatralizar

teatralment /te.aˌtɾaɫˈmen/ /te.aˌtɾaɫˈment/ /te.əˌtɾaɫˈmen/ /te.əˌtɾaɫˈment/ adv
teatralmente

teatre /teˈa.tɾe/ n masc
teatro

teatre escolar n masc
teatro escolar

teatròfil /te.aˈtɾɔ.fiɫ/ /te.əˈtɾɔ.fiɫ/ n masc
teatrófilo

teatí /te.aˈti/ /te.əˈti/ adj masc
teatino

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ adj masc
tibio

teca /ˈte.ka/ /ˈtɛ.kə/ n fem
manduca
(col·loquial) menjar
teca
(botànica) Part de l’antera que porta dos sacs pol·línics.
Closca calcària que envolta el cos de molts protozous rizòpodes.

tecla /ˈte.kɫa/ /ˈte.kɫə/ n fem
tecla

teclat /teˈkɫat/ n masc
teclado

teclat guitarra n masc
keytar

teclejar /te.kɫeˈd͡ʒa/ /te.kɫeˈd͡ʒaɾ/ /te.kɫeˈʒa/ /tə.kɫəˈd͡ʒa/ /tə.kɫəˈʒa/ v
teclear
Prémer les tecles d'un teclat (de piano, d'ordinador, etc).
Repicar amb diferents dits alternativament sobre un material sòlid.

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ n masc
tecnecio

tecnicisme /teŋ.niˈsiz.me/ /teɡ.niˈsiz.me/ /təŋ.niˈsiz.mə/ n masc
tecnicismo

tecnificar /teŋ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈkaɾ/ /təŋ.ni.fiˈka/ v
tecnificar

tecnolecte /teŋ.noˈɫɛk.te/ /teɡ.noˈɫɛk.te/ /təŋ.noˈɫɛk.tə/ /təŋ.nuˈɫɛk.tə/ n masc
tecnolecto

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
tecnología

tecnologies de la informació i la comunicació n fem
tecnologías de la información y la comunicación

tecnologies per a l'aprenentatge i el coneixement n fem
tecnologías para el aprendizaje y el conocimiento

tedi /ˈtɛ.ði/ n masc
tedio

tediós /te.ðiˈos/ /tə.ðiˈos/ adj masc
tedioso

tedèum n masc
tedeum

tee n masc
soporte

tegual /teˈɣwaɫ/ /təˈɣwaɫ/ n masc
tegual

tegument /te.ɣuˈmen/ /te.ɣuˈment/ /tə.ɣuˈmen/ /tə.ɣuˈment/ n masc
tegumento

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ n masc
tejo

teixell /tejˈʃeʎ/ /teˈʃeʎ/ /təˈʃeʎ/ n masc
tejuelo
Etiqueta que s'utilitza per a classificar un llibre. Normalment es troba en la part inferior del llom d'un llibre. Pot estar enganxada o, més rarament, penjant d'un cordillet. Pot contenir la signatura del llibre o bé estar composta per un conjunt de paraules abreviades. Quan està formada per paraules la seva forma normalitzada és la següent:

teixir /tejˈʃi/ /tejˈʃiɾ/ /teˈʃi/ /təˈʃi/ v
tejer

teixit /tejˈʃit/ /teˈʃit/ /təˈʃit/ n masc
tejido
Encreuament de diversos fils que formen una capa fina i ample, que s'adapta fàcilment a un cos o objecte i que s'utilitza principalment per a fer vestits.

teixonera /te.ʃoˈne.ɾa/ /tej.ʃoˈne.ɾa/ /tə.ʃoˈne.ɾə/ /tə.ʃuˈne.ɾə/ n fem
tejonera

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ n masc
tejón

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ n fem
tela
Material tèxtil per fer roba.
lienzo
Pintura artística realitzada sobre un llenç.

telamó /te.ɫaˈmo/ /tə.ɫəˈmo/ n masc
telamón
Atlant, estàtua o figura humana que serveix de columna o pilar en arquitectura.
En un blasó, la figura pintada als costats de l'escut amb acció de sostenir-lo.

telecontrol /ˌte.ɫe.konˈtɾɔɫ/ /ˌtɛ.ɫə.konˈtɾɔɫ/ /ˌtɛ.ɫə.kunˈtɾɔɫ/ n masc
telecontrol

teledirigir /ˌte.le.ði.ɾiˈd͡ʒi/ /ˌte.le.ði.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /ˌtɛ.ɫə.ði.ɾiˈʒi/ v
teledirigir

telefonada /te.ɫe.foˈna.ða/ /tə.ɫə.foˈna.ðə/ /tə.ɫə.fuˈna.ðə/ n fem
telefonazo

telefonar /te.ɫe.foˈna/ /te.ɫe.foˈnaɾ/ /tə.ɫə.foˈna/ /tə.ɫə.fuˈna/ v
telefonear

telefonia /te.ɫe.foˈni.a/ /tə.ɫə.fuˈni.ə/ n fem
telefonía

telefèric /te.ɫeˈfɛ.ɾik/ /tə.ɫəˈfɛ.ɾik/ n masc
teleférico

telefònicament /te.ɫeˌfɔ.ni.kaˈmen/ /te.ɫeˌfɔ.ni.kaˈment/ /tə.ɫəˌfɔ.ni.kəˈmen/ /tə.ɫəˌfɔ.ni.kəˈment/ adv
telefónicamente

telegrafiar /te.le.ɣɾa.fiˈa/ /te.le.ɣɾa.fiˈaɾ/ /tə.ɫə.ɣɾə.fiˈa/ v
telegrafiar

telegràficament /te.ɫeˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /te.ɫeˌɣɾa.fi.kaˈment/ /tə.ɫəˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /tə.ɫəˌɣɾa.fi.kəˈment/ adv
telegráficamente

telemàtica /te.ɫeˈma.ti.ka/ /tə.ɫəˈma.ti.kə/ n fem
telemática

telenovel·la /te.ɫe.noˈvɛɫ.ɫa/ /te.ɫe.noˈβɛ.ɫa/ /te.ɫe.noˈβɛ.ɫɛ/ /te.ɫe.noˈβɛɫ.ɫa/ /tə.ɫə.noˈvɛɫ.ɫə/ /tə.ɫə.nuˈvɛɫ.ɫə/ /tə.ɫə.nuˈβɛ.ɫə/ /tə.ɫə.nuˈβɛɫ.ɫə/ n fem
telenovela

teleoperador /ˌte.ɫe.o.pe.ɾaˈðo/ /ˌte.ɫe.o.pe.ɾaˈðoɾ/ /ˌtɛ.ɫə.o.pə.ɾəˈðo/ /ˌtɛ.ɫə.u.pə.ɾəˈðo/ n masc
teleoperador

telepàticament /te.ɫeˌpa.ti.kaˈmen/ /te.ɫeˌpa.ti.kaˈment/ /tə.ɫəˌpa.ti.kəˈmen/ /tə.ɫəˌpa.ti.kəˈment/ adv
telepaticamente

teler /teˈɫe/ /teˈɫeɾ/ /təˈɫe/ n masc
telar
Estri per fer teixits.
telero
Venedor de teles.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ n masc
telescopio

teletreballar /ˌte.ɫe.tɾe.baˈʎaɾ/ /ˌte.ɫe.tɾe.βaˈʎa/ /ˌte.ɫe.tɾə.βəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈja/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.βəˈʎa/ v
teletrabajar

televisar /te.ɫe.viˈzaɾ/ /te.ɫe.βiˈza/ /te.ɫe.βiˈzaɾ/ /tə.ɫə.viˈza/ /tə.ɫə.βiˈza/ v
televisar

televisiu /te.ɫe.viˈziw/ /te.ɫe.βiˈziw/ /tə.ɫə.viˈziw/ /tə.ɫə.βiˈziw/ adj masc
televisivo
Pertanyent o relatiu a la televisió.

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ n fem
televisión

televisió educativa n fem
televisión educativa

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ n masc
televisor televisión

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ n masc
telurio teluro

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ n masc
teléfono
Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

telèfon d'atenció a la infància n masc
teléfono de atención a la infancia

telèfon mòbil n masc
teléfono móvil

telègraf /teˈɫɛ.ɣɾaf/ /təˈɫɛ.ɣɾəf/ n masc
telégrafo
Dispositiu que permet transmetre missatges codificats a llarga distància.

telòmer /teˈɫɔ.meɾ/ /təˈɫɔ.mər/ n masc
telómero

tema /ˈte.ma/ /ˈte.mə/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ n masc
tema
Assumpte de què tracta una obra o discurs.
(lingüística) Part de l'oració que conté informació ja sabuda per l'interlocutor.
(col·loquial) Droga o relacions amoroses.
Lliçó d'un temari.
Melodia que serveix com a base d'una composició més llarga.

temacle /teˈma.kɫe/ /təˈma.kɫə/ n masc
temazo

temerari /te.meˈɾa.ɾi/ /tə.məˈɾa.ɾi/ adj masc
temerario

temiblement /teˌmi.bɫeˈment/ /teˌmi.βɫeˈmen/ /teˌmib.bɫeˈmen/ /təˌmi.βɫəˈmen/ /təˌmib.bɫəˈmen/ /təˌmib.bɫəˈment/ adv
temiblemente

temor /teˈmoɾ/ /təˈmo/ /təˈmor/ n
temor

temorejar /te.mo.ɾeˈd͡ʒa/ /te.mo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.mu.ɾəˈʒa/ v
temer

temorenc /te.moˈɾeŋk/ /tə.muˈɾɛŋ/ adj masc
miedoso

temorós /te.moˈɾos/ /tə.muˈɾos/ adj masc
temeroso

temperament n masc
temperamento

temperar /tem.peˈɾa/ /tem.peˈɾaɾ/ /təm.pəˈɾa/ v
atemperar
Modificar, suavitzar la força d'alguna cosa.

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
temperatura

tempesta /temˈpes.ta/ n fem
tempestad

tempestejar /tem.pes.teˈd͡ʒa/ /tem.pes.teˈd͡ʒaɾ/ /təm.pəs.təˈʒa/ v
tempestear

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ n masc
templo temple

temple-block n masc
bloque de templo

templer /temˈpɫe/ /temˈpɫeɾ/ /təmˈpɫe/ adj masc
templario

tempo /ˈtem.po/ n masc
tempo

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ n fem
temporada
Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ adj
temporal
Que dura una temporada.
Relatiu als ossos del crani anomenats temples.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ n masc
temporal

temporalització n fem
temporalización

temporalitzar /tem.po.ɾa.liˈd͡za/ /tem.po.ɾa.liˈzaɾ/ /təm.pu.ɾə.liˈd͡za/ v
temporalizar

temporalment /tem.poˌɾaɫˈmen/ /tem.poˌɾaɫˈment/ /təm.poˌɾaɫˈment/ /təm.puˌɾaɫˈmen/ adv
temporalmente

temporitzar /tem.po.ɾiˈd͡za/ /tem.po.ɾiˈzaɾ/ /təm.pu.ɾidˈza/ v
ganar
Retardar, diferir a l'espera d'una ocasió més favorable, un moment més propici.
temporizar
Regular el temps de funcionament d'un mecanisme.

temprar /temˈpɾa/ /temˈpɾaɾ/ /təmˈpɾa/ v
templar

temps Interjection
tiempo
(beisbol) Expressió amb què l'àrbitre indica una suspensió momentània del joc.
(tennis de taula) Expressió amb què l'àrbitre indica la superació del límit de deu minuts per a un mateix joc o del límit d'una interrupció autoritzada.

temps n masc
tiempo
Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.
Duració d'un fet concret.
tiempo tiempos
Oratge, temps atmosfèric.

temps d'aprenentatge conceptual n masc
tiempo de aprendizaje conceptual

temps d'expulsió n masc
tiempo de castigo

temps de bat n masc
tiempo al bate

temps de descompte n masc
tiempo de descuento

temps de resposta n masc
tiempo de respuesta

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ n fem
tentación

temptar /temˈta/ /temˈtaɾ/ /təmˈta/ v
tentar
Provar a algú, posar a prova la seva constància i fortalesa.
Intentar, procurar d'aconseguir alguna cosa dificultosa.
Instigar, induir, excitar el desig per fer alguna cosa.

temptativa de servei n fem
tentativa de saque

tempteig /temˈtet͡ʃ/ /təmˈtɛt͡ʃ/ n fem
tanteo

temptejar /tem.teˈd͡ʒa/ /tem.teˈd͡ʒaɾ/ /təm.təˈʒa/ v
tantear

temàtic /teˈma.tik/ /təˈma.tik/ adj masc
temático

temàtica /teˈma.ti.ka/ /təˈma.ti.kə/ n fem
temática
Conjunt de temes d'una obra en concret, tractats per un autor o autora o agrupats segons un criteri determinat.

tenalla /teˈna.ʎa/ /təˈna.jə/ /təˈna.ʎə/ n fem
tenaza
Estri format per dues peces de metall allargades, unides per un caragol, el qual es fa servir per subjectar fermament alguna cosa, pessigar o tallar.
chop block
(futbol americà) Falta consistent a bloquejar pels genolls o per sota els genolls un adversari diferent del corredor que un altre jugador ja està bloquejant.

tenallar /te.naˈʎa/ /te.naˈʎaɾ/ /tə.nəˈja/ /tə.nəˈʎa/ v
atenazar
Agafar ben fort.

tenalles /teˈna.ʎes/ /təˈna.jəs/ /təˈna.ʎəs/ n fem
tenazas

tenaç /teˈnas/ /təˈnas/ adj
tenaz

tenaçment /teˌnazˈmen/ /teˌnazˈment/ /təˌnazˈmen/ /təˌnazˈment/ adv
tenazmente

tenca /ˈteŋ.ka/ /ˈtɛŋ.kə/ n fem
tenca

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ n fem
tienda carpa
Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendal /tenˈdaɫ/ /tənˈdaɫ/ n masc
toldo
Tela que serveix per a fer ombra i d'aixopluc, es manté estesa a una certa distància del terra i es pot usar en tendes, vaixells...

tenderol /ten.deˈɾɔɫ/ /tən.dəˈɾɔɫ/ n masc
toldillo

tendir /tenˈdi/ /tenˈdiɾ/ /tənˈdi/ v
tender

tendrament /ˌtɛn.dɾaˈmen/ /ˌtɛn.dɾaˈment/ /ˌtɛn.dɾəˈmen/ /ˌtɛn.dɾəˈment/ adv
tiernamente

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ adj masc
tierno
Tou, suau.
Ple d'afecte i tendresa.

tendència /tenˈdɛn.si.a/ n fem
tendencia
Inclinació que succeeixi quelcom o que algú es comporti d'una certa manera.
Moda temporal que provoca que una gran part de la societat utilitzi determinats objectes o tingui determinades actituds.

tendència central n fem
tendencia central

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ n masc
tendón

tenebra /teˈne.βɾa/ /təˈne.βɾə/ n fem
tiniebla
(sovint en plural) Gran obscuritat.

tenebrós /te.neˈbɾos/ /tə.nəˈβɾos/ adj masc
tenebroso

tenidor /te.niˈðo/ /te.niˈðoɾ/ /tə.niˈðo/ n masc
tenedor

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ v
tener
Expressar pertinença o possessió.

tenir a veure v
tener que ver

tenir apamat v
conocer al dedillo

tenir braç v
tener brazo

tenir cua de palla v
darse por aludido

tenir lloc /teˌniˈʎɔk/ v
tener lugar

tenir-hi cabuda v
caber

tenir-ne el pap ple v
estar hasta las narices

tennes /ˈtɛn.nəs/ n masc
teneso

tennis /ˈtɛn.nis/ n masc
tenis

tennis de taula n masc
ping-pong

tennístic /tenˈnis.tik/ /tənˈnis.tik/ adj masc
tenístico

tenor /teˈnoɾ/ /təˈno/ /təˈnor/ n masc
tenor

tenora /teˈno.ɾa/ /təˈno.ɾə/ n fem
tenora

tens /ˈtens/ /ˈtɛns/ adj masc
tenso
Sotmès a tensió.
(bàdminton) Dit del cop o del servei, executat de manera que el volant surt projectat cap al fons de la pista de joc amb una trajectòria gairebé paral·lela a terra.

tentacle /tenˈta.kɫe/ /tənˈta.kɫə/ n masc
tentáculo

tentinejar /ten.ti.neˈd͡ʒa/ /ten.ti.neˈd͡ʒaɾ/ /tən.ti.nəˈʒa/ v
tambalearse

tenyir /teˈɲi/ /teˈɲiɾ/ /təˈɲi/ v
teñir
Donar a la roba, o a una altra cosa, un color distint del que tenia.
(pintura) Rebaixar o apagar un color amb un altre de més fosc.
Donar un altre color, visió o aparença a les coses, desmentint-les.
Tacar alguna cosa, particularment amb sang.

teocràticament /te.oˌkɾa.ti.kaˈmen/ /te.oˌkɾa.ti.kaˈment/ /tə.oˌkɾa.ti.kəˈment/ /tə.uˌkɾa.ti.kəˈmen/ adv
teocráticamente

teologia /te.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /te.o.ɫoˈʒi.a/ /tə.o.ɫoˈʒi.ə/ /tə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
teología

teologitzar /te.o.lo.d͡ʒiˈzaɾ/ /te.o.lo.ʒiˈd͡za/ /tə.u.ɫu.ʒidˈza/ v
teologizar

teològicament /te.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /te.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /te.oˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /tə.oˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /tə.uˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
teológicamente

teorema /te.oˈɾe.ma/ /tə.oˈɾɛ.mə/ /tə.uˈɾɛ.mə/ n masc
teorema

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ n fem
teoría
Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

teoria curricular n fem
teoría curricular

teoria de l'aprenentatge n fem
teoría del aprendizaje

teoria de l'educació n fem
teoría de la educación

teoria de la comunicació n fem
teoría de la comunicación

teoria de la decisió estadística n fem
teoría de la decisión estadística

teoria de la motivació n fem
teoría de la motivación

teoria del caos n fem
teoría del caos

teoritzar /te.o.ɾiˈd͡za/ /te.o.ɾiˈzaɾ/ /tə.u.ɾidˈza/ v
teorizar

ter /ˈter/ adj
ter
(posposat a un número) El tercer de tres números iguals.

terapeuta n neut
terapeuta

terapèutica /te.ɾaˈpɛw.ti.ka/ /tə.ɾəˈpɛw.ti.kə/ n fem
terapéutica
Rama de la medicina que estudia els tractaments de les malalties i com aplicar-los.

teratogen /te.ɾaˈtɔ.d͡ʒen/ /te.ɾaˈtɔ.ʒen/ /tə.ɾəˈtɔ.ʒən/ adj masc
teratógeno
Que causa malformacions al fetus.

teratogen /te.ɾaˈtɔ.d͡ʒen/ /te.ɾaˈtɔ.ʒen/ /tə.ɾəˈtɔ.ʒən/ n masc
teratógeno
Agent que causa malformacions al fetus.

terbi n masc
terbio

terbolinar /ter.βo.liˈna/ /teɾ.βo.ɫiˈnaɾ/ /tər.bu.ɫiˈna/ v
arremolinarse

terbolí /teɾ.boˈɫi/ /tər.buˈɫi/ /təɾ.boˈɫi/ n masc
torbellino

tercejar /ter.seˈd͡ʒa/ /teɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /tər.səˈʒa/ v
terciar
Partir una cosa en tres parts.
Posar alguna cosa diagonalment.

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ number
tercero

tercer receptor n masc
tercer receptor

tercer servidor n masc
tercer servidor

tercera base n fem
tercera base

tercera base n neut
jugador de tercera base

tercera línia n fem
tercera línea

tercera línia ala n neut
tercera ala

tercera línia ala dret n masc
tercera ala derecha

tercera línia ala esquerre n masc
tercera ala izquierda

tercera línia centre n neut
tercera centro

tercera línia defensiva n fem
tercera línea defensiva

tercera persona n fem
tercera persona

tercerejar /ter.se.ɾeˈd͡ʒa/ /teɾ.se.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tər.sə.ɾəˈʒa/ v
terciar

tercerol /teɾ.seˈɾɔɫ/ /tər.səˈɾɔɫ/ n masc
terciario
Persona que ocupa el tercer lloc o rang.
tercerol
(nàutica) Tercera vela de les tres d’una nau.

tercerola /ter.seˈɾɔ.ɫa/ /teɾ.seˈɾɔ.ɫa/ /teɾ.seˈɾɔ.ɫɔ/ /tər.səˈɾɔ.ɫə/ n fem
tercerola

terf /ˈteɾf/ /ˈtɛrf/ n fem
terf

tergiversar /ter.d͡ʒi.βerˈsa/ /teɾ.d͡ʒi.veɾˈsaɾ/ /teɾ.d͡ʒi.βeɾˈsa/ /tər.ʒi.βərˈsa/ /təɾ.ʒi.vəɾˈsa/ v
tergiversar

terme /ˈteɾ.me/ n masc
término
Fi, termini.
Límit d'un territori.
Paratge destinat per algun fi.
Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.

termenejar /ter.me.neˈd͡ʒa/ /teɾ.me.neˈd͡ʒaɾ/ /tər.mə.nəˈʒa/ v
lindar

termes /ˈter.məs/ /ˈteɾ.mes/ n fem
termas

terminar /ter.miˈna/ /teɾ.miˈna/ /teɾ.miˈnaɾ/ /tər.miˈna/ v
terminar
Tenir fi, finir.

termini /teɾˈmi.ni/ /tərˈmi.ni/ n masc
plazo
Espai de temps assenyalat per a terminar alguna cosa.

terminologia /teɾ.mi.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /tər.mi.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
terminología

termodinàmic /teɾ.mo.ðiˈna.mik/ /tər.mu.ðiˈna.mik/ /təɾ.mo.ðiˈna.mik/ adj masc
termodinámico

termodinàmica /teɾ.mo.ðiˈna.mi.ka/ /tər.mu.ðiˈna.mi.kə/ /təɾ.mo.ðiˈna.mi.kə/ n fem
termodinámica

termograma n masc
termograma

termohigroscopi /ˌtɛr.mu.i.ɣɾusˈkɔ.pi/ /ˌtɛɾ.mo.i.ɣɾosˈkɔ.pi/ n masc
termohigroscopio

termohigrògraf /ˌtɛr.mu.iˈðɾɔ.ɣɾəf/ /ˌtɛɾ.mo.iˈðɾɔ.ɣɾaf/ /ˌtɛɾ.mo.iˈðɾɔ.ɣɾəf/ n masc
termohigrógrafo

termosfera /ˌtɛr.musˈfe.ɾə/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾa/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾə/ n fem
termosfera

termostable /ter.mosˈtab.bɫe/ /teɾ.mosˈta.bɫe/ /teɾ.mosˈta.βɫe/ /tər.musˈta.βɫə/ /tər.musˈtab.bɫə/ /təɾ.mosˈtab.bɫə/ adj
termoestable

termògraf /teɾˈmɔ.ɣɾaf/ /tərˈmɔ.ɣɾəf/ n masc
termógrafo

termòmetre /teɾˈmɔ.me.tɾe/ n masc
termómetro

termòstat /teɾˈmɔs.tat/ /təɾˈmɔs.tət/ n masc
termostato
Dispositiu que emet un senyal o tanca un circuit quan detecta que la temperatura ha sobrepassat o ha baixat per sota d'un valor preestablert. Sovint s'utilitza per a regular la temperatura d'un lloc.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n fem
tierra
Sòlid esmicolat.
Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
Superfície del planeta no coberta per aigua.
Nació, en especial la pròpia.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n masc
tierra
Superfície inferior d'una construcció, sobre la qual es camina.

terrabastejar /te.ra.bas.teˈd͡ʒaɾ/ /te.ra.βas.teˈd͡ʒa/ /te.ra.βas.teˈʒa/ /tə.rə.bəs.təˈd͡ʒa/ /tə.rə.bəs.təˈʒa/ /tə.rə.βəs.təˈʒa/ v
retronar

terracota /ˌtɛ.raˈkɔ.ta/ /ˌtɛ.raˈkɔ.tɔ/ /ˌtɛ.rəˈkɔ.tə/ n fem
terracota

terraformar /ˌtɛ.ra.forˈma/ /ˌtɛ.ra.foɾˈma/ /ˌtɛ.ra.foɾˈmaɾ/ /ˌtɛ.rə.foɾˈma/ /ˌtɛ.rə.furˈma/ v
terraformar

terraplenar /ˌtɛ.ra.pɫeˈna/ /ˌtɛ.ra.pɫeˈnaɾ/ /ˌtɛ.rə.pɫəˈna/ v
terraplenar
Aplanar un terreny omplint els forats de terra.

terraqüi /teˈra.kwi/ /təˈra.kwi/ adj masc
terráqueo

terrari /teˈra.ɾi/ /təˈra.ɾi/ n masc
terrario

terrassa /teˈra.sa/ /təˈra.sə/ n fem
terraza

terrat /teˈrat/ /təˈrat/ n masc
azotea

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ n masc
terremoto

terratrémer /ˌtɛ.raˈtɾe.me/ /ˌtɛ.raˈtɾe.meɾ/ /ˌtɛ.rəˈtɾe.mə/ v
temblar

terrejar /te.reˈd͡ʒa/ /te.reˈd͡ʒaɾ/ /tə.rəˈʒa/ v
apeonar
Les perdius, córrer en lloc de volar.

terrenalment /te.reˌnaɫˈmen/ /te.reˌnaɫˈment/ /tə.rəˌnaɫˈmen/ /tə.rəˌnaɫˈment/ adv
terrenalmente

terreny /teˈreɲ/ /təˈrəɲ/ /təˈrɛɲ/ n masc
terreno

terreny de fora n masc
terreno fuera

terreny de pràctiques n masc
campo de prácticas

terreny en reparació n masc
terreno en reparación

terreny legal n masc
terreno bueno

terrenyar /te.reˈɲa/ /te.reˈɲaɾ/ /tə.rəˈɲa/ v
terrear

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ adj
terrestre

terrible /teˈri.bɫe/ /teˈri.βɫe/ /teˈrib.bɫe/ /təˈri.βɫə/ /təˈrib.bɫə/ adj
terrible

terriblement /teˌri.bɫeˈment/ /teˌri.βɫeˈmen/ /teˌrib.bɫeˈmen/ /təˌri.βɫəˈmen/ /təˌrib.bɫəˈmen/ /təˌrib.bɫəˈment/ adv
terriblemente

terrissa /teˈri.sa/ /təˈri.sa/ n fem
barro cocido

terrissaire /te.riˈsaj.ɾe/ n neut
alfarero

terrisseria /te.ri.seˈɾi.a/ /tə.ri.səˈɾi.ə/ n fem
alfarería

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ n masc
territorio

territorial /te.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.tu.ɾiˈaɫ/ adj
territorial

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ n
terror

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ n masc
terrorismo

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ adj
terrorista

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ v
aterrorizar

terroríficament /te.roˌɾi.fi.kaˈmen/ /te.roˌɾi.fi.kaˈment/ /tə.roˌɾi.fi.kəˈment/ /tə.ruˌɾi.fi.kəˈmen/ adv
terroríficamente

terrícola /teˈri.ko.ɫa/ /təˈri.ko.ɫə/ /təˈri.ku.ɫə/ n neut
terrícola
Habitant del planeta Terra.

terròs /teˈrɔs/ /təˈrɔs/ n masc
terrón
Grup compactat de terra.
Ració de sucre compactada en forma de cub.

terrós /teˈros/ adj masc
terroso

tertúlia /teɾˈtu.ɫi.a/ n fem
tertulia
Reunió informal i periòdica de gent per a conversar, o debatre i compartir idees i opinions sobre un tema.
(mitjans de comunicació) Programa de ràdio o televisió amb comentadors, sota la direcció d’un moderador, que conversen o debaten sobre un tema d’actualitat o amb un convidat.

teràpia de grup n fem
terapia de grupo

terç /ˈtɛɾs/ n masc
tercio

terça /ˈtɛr.sa/ /ˈtɛr.sə/ /ˈtɛɾ.sa/ /ˈtɛɾ.sɛ/ n fem
tercia

terçanell /teɾ.saˈneʎ/ /tər.səˈneʎ/ n masc
tercianela

terçar /terˈsa/ /teɾˈsa/ /teɾˈsaɾ/ /tərˈsa/ v
terciar

tes /tes/ /təs/ /təs/ /ˈtes/ /ˈtɛs/ /ˈtɛs/ adj masc
tenso

tesar /teˈza/ /teˈzaɾ/ /təˈza/ v
tensar
Posar tesa una cosa.

tesaurus /teˈzaw.ɾus/ /təˈzaw.ɾus/ n masc
tesauro

tesi /ˈtɛ.zi/ n fem
tesis

tesi doctoral n fem
tesis

tesina /teˈzi.na/ /təˈzi.nə/ n fem
tesina

tesor /teˈzo/ /teˈzoɾ/ /təˈzo/ n masc
tiesura

tessitura /te.siˈtu.ɾa/ /tə.siˈtu.ɾə/ n fem
tesitura

test /ˈtest/ adj masc
tieso
Tens, rígid.

test /ˈtest/ n masc
tiesto
Vas gran de terrissa que sol servir per plantar-hi flors.
test
Prova, assaig, experiment.
(psicologia, ensenyament) Examen, avaluació d'aptitud.
casco
Tros d'alguna peça de terrissa.

test d'ancoratge n masc
test de anclaje

test psicomètric n masc
test psicométrico

test sociomètric n masc
test sociométrico

testa /ˈtes.ta/ /ˈtes.tə/ n fem
testa
Cap d'una persona o animal.
Part anterior, frontal, d'una cosa.
Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.
testa tiesta
Tap o part anterior de les bótes i barrils.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ n masc
testamento

testar /tesˈta/ /tesˈtaɾ/ /təsˈta/ v
testar
Fer testament.
Posar a prova, generalment un producte abans de treure'l al mercat.

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ n masc
testículo bola

testicular /tes.ti.kuˈɫaɾ/ /təs.ti.kuˈɫar/ adj
testicular

testificar /tes.ti.fiˈka/ /tes.ti.fiˈkaɾ/ /təs.ti.fiˈka/ v
testificar
Declara com a testimoni en un acte judicial.

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ n neut
testigo

testimoniar /tes.ti.mo.niˈa/ /tes.ti.mo.niˈaɾ/ /təs.ti.mo.niˈa/ /təs.ti.mu.niˈa/ v
testimoniar
Manifestar alguna cosa amb proves.

testosterona /tes.tos.teˈɾo.na/ /təs.tos.təˈɾɔ.nə/ /təs.tus.təˈɾɔ.nə/ n fem
testosterona

tetagrama /te.taˈɣɾa.ma/ /tə.təˈɣɾa.mə/ n masc
tetagrama

tetanitzar /te.ta.niˈd͡za/ /te.ta.niˈzaɾ/ /tə.tə.nidˈza/ v
tetanizar

tetina /teˈti.na/ /təˈti.nə/ n fem
tetina chupete

tetraedre /te.tɾaˈe.ðɾe/ /tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ n masc
tetraedro

tetragonur de Cuvier n masc
pez lima

tetraplegia /te.tɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /te.tɾa.pɫeˈʒi.a/ /tə.tɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
tetraplejia tetraplejía

tetrasíl·lab /te.tɾaˈsi.ɫap/ /te.tɾaˈsiɫ.ɫap/ /tə.tɾəˈsi.ɫəp/ /tə.tɾəˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
cuatrisílabo
Que té quatre síl·labes.

tetrasíl·lab /te.tɾaˈsi.ɫap/ /te.tɾaˈsiɫ.ɫap/ /tə.tɾəˈsi.ɫəp/ /tə.tɾəˈsiɫ.ɫəp/ n masc
cuatrisílabo
Mot que té quatre síl·labes.
Vers que de mètrica té quatre síl·labes.

teu /ˈtew/ pronoun
tuyo
Allò (alguna cosa de gènere masculí) de propietat o relació d'una segona persona del singular (de la teva propietat o relació).

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ n fem
teja
Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.
tarreña
Instrument idiòfon format per dues peces de terra cuita que es toquen de la mateixa manera que les castanyoles.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ n fem
tejado techo

teuladell n masc
tejadillo

teular /tewˈɫa/ /tewˈɫaɾ/ /təwˈɫa/ v
tejar

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ n masc
texto

text lliure n masc
texto libre

textualment /teks.tuˌaɫˈmen/ /teks.tuˌaɫˈment/ /təks.tuˌaɫˈmen/ /təks.tuˌaɫˈment/ adv
textualmente

textura /teksˈtu.ɾa/ /təksˈtu.ɾə/ n fem
textura
Estructura dels fils d'un teixit.
(videojocs) Propietat d'un objecte gràfic relativa a l'aspecte del material que el compon.

texà /təkˈsa/ adj masc
tejano
Relatiu o pertanyent a Texas.

texà /təkˈsa/ n masc
tejano
Persona que habita o és originària de Texas.
vaqueros
(plural) Tipus de pantalons, generalment blaus, de teixit gruixut de cotó.

teòric /teˈɔ.ɾik/ adj masc
teórico
Relatiu o pertanyent a la teoria.

teòric /teˈɔ.ɾik/ n masc
teórico
Persona versada en la part teòrica d'una ciència, disciplina...

teòricament /teˌɔ.ɾi.kaˈmen/ /teˌɔ.ɾi.kaˈment/ /teˌɔ.ɾi.kəˈmen/ /teˌɔ.ɾi.kəˈment/ adv
teóricamente

teúrgia /teˈuɾ.d͡ʒi.a/ /təˈur.ʒi.ə/ n fem
teúrgia

theta /ˈte.ta/ /ˈtɛ.tə/ /ˈθe.ta/ n fem
zeta

threesome n masc
threesome

tia /ˈti.a/ n fem
tía

tia valenciana n fem
tía segunda

tibantor /ti.banˈtoɾ/ /ti.βanˈto/ /ti.βənˈto/ n fem
tirantez
Qualitat o grau d’estar tibant.
(figuradament) Gran tensió de relacions entre persones o col·lectius.

tibar /tiˈbaɾ/ /tiˈβa/ v
estirar

tibat /tiˈβat/ adj masc
estirado

tiberi /tiˈβɛ.ɾi/ n masc
comilona

tibetà /ti.βəˈta/ adj masc
tibetano
Relatiu al Tibet, als seus habitants o la seva llengua.

tibetà /ti.βəˈta/ n masc
tibetano
Individu de raça mongòlica natural del Tibet.
(només singular) Llengua del Tibet, de la branca tibetobirmana, de la família sinotibetana.

tible /ˈti.bɫe/ /ˈti.βɫe/ /ˈti.βɫə/ /ˈtib.bɫe/ /ˈtib.bɫə/ n masc
tiple

tifa /ˈti.fa/ /ˈti.fə/ adj
badulaque
(també substantivat) Poc seriós, inconsistent i amb presumpcions ridícules.

tifa /ˈti.fa/ /ˈti.fə/ n fem
cagada
(col·loquial) cagarada

tifejar /ti.feˈd͡ʒa/ /ti.feˈd͡ʒaɾ/ /ti.fəˈʒa/ v
badulaquear

tiflitis /tiˈfɫi.tis/ n fem
tiflitis

tifoïdal /ti.fo.iˈðaɫ/ /ti.fu.iˈðaɫ/ adj
tifoideo

tifus /ˈti.fus/ n masc
tifus

tigre /ˈti.ɣɾə/ n masc
tigre

tigressa /tiˈɣɾə.sə/ /tiˈɣɾɛ.sə/ n fem
tigresa
Femella del tigre.
(col·loquial) Dona provocativa i activa sexualment.

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ n fem
tallo

tiktok /tikˈtɔk/ n masc
tiktok

tiktoker /tikˈtɔ.keɾ/ /tikˈtɔ.kər/ n neut
tiktoker

til·la /ˈti.ɫa/ /ˈti.ɫə/ /ˈtiɫ.ɫa/ /ˈtiɫ.ɫə/ n fem
tila

timbala /timˈba.la/ /timˈba.ɫə/ n fem
atabal timbal

timbalejar /tim.ba.leˈd͡ʒaɾ/ /tim.ba.leˈʒa/ /tim.bə.ɫəˈʒa/ v
tamborilear

timbaler /tim.baˈɫe/ /tim.baˈɫeɾ/ /tim.bəˈɫe/ n masc
tamborilero

timbrar /timˈbɾa/ /timˈbɾaɾ/ v
timbrar
Segellar amb timbre.

timbre /ˈtim.bɾe/ /ˈtim.bɾə/ n masc
timbre
(heràldica) Insígnia de noblesa sobre l’escut d'armes.
Segell estampat en un document com a marca dels drets a pagar.
Aparell sonor per percussió que serveix d’avís.
Qualitat del so que depèn de les notes harmòniques.

timidesa /ti.miˈðe.za/ /ti.miˈðə.zə/ /ti.miˈðɛ.zə/ n fem
timidez

timonejar /ti.mo.neˈd͡ʒa/ /ti.mo.neˈd͡ʒaɾ/ /ti.mu.nəˈʒa/ v
timonear

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ adj masc
timonero
Pertanyent o relatiu al timó.

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ n masc
timonel
Qui governa el timó d'una nau.

timpà /timˈpa/ n masc
tímpano
Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.

timó /tiˈmo/ n masc
timón

tina /ˈti.na/ /ˈti.nə/ n fem
tinaja

tinell /tiˈneʎ/ n masc
alacena
Prestatge per posar plats.
salon
Saló principal en una casa senyorial.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ n masc
teniente
Grau genèric als cossos militars o paramilitars, generalment situat entre l'alferes i el capità.
Persona que ocupa el lloc d'un altre, a qui representa.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ n neut
teniente
Persona que té o posseeix alguna cosa.

tint /ˈtin/ /ˈtint/ n masc
tinte

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ n fem
tinta

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ n masc
tintero

tintorera /tin.toˈɾe.ɾa/ /tin.toˈɾe.ɾə/ /tin.tuˈɾe.ɾə/ n fem
alecrín

tinya /ˈti.ɲa/ /ˈti.ɲə/ n fem
tiña
Infecció per fongs de la pell que afecta a la pell amb escates i crostes.
tinya
Instrument membranòfon de percussió similar a un tambor propi de la zona dels Andes.

tiorba /tiˈoɾ.βa/ /tiˈɔr.bə/ n fem
tiorba

tip /ˈtip/ adj masc
harto
Que ha satisfet de la necessitat d'aliment.
Que ja en té prou, cansat i enutjat.

tip /ˈtip/ n masc
atracón
Acció i efecte d'atipar-se.

tipificar /ti.pi.fiˈka/ /ti.pi.fiˈkaɾ/ v
tipificar

tiple /ˈti.pɫe/ /ˈti.pɫə/ n masc
tiple

tipogràficament /ti.poˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /ti.poˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ti.poˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ti.puˌɣɾa.fi.kəˈmen/ adv
tipográficamente

tipus n masc
tipo
Cadascuna de les peces que, en una impremta, representen a una lletra.
Model que exemplifica un conjunt de característiques comunes a diverses coses o persones.
Valor o preu establert per determinades operacions financeres.

tipus impositiu n masc
tipo impositivo

tiquet /tiˈket/ /tiˈkɛt/ n masc
tique

tir /ˈtir/ n masc
tiro
(beisbol) Acció d'un defensor d'enviar la pilota a un company d'equip per eliminar un corredor.
bochada
(petanca, botxes) Llançament d'una bola contra la bola contrària més pròxima al bolig amb l'objectiu d'allunyar-la'n.

tir a cistella passada n masc
tiro a canasta pasada

tir a la saltada n masc
tiro a la saltada

tir a raspall n masc
tiro a ras

tir al ferro n masc
tiro al hierro

tir al tauler n masc
tiro al tablero

tir alt n masc
tiro alto

tir amb dues mans n masc
tiro a dos manos

tir amb una mà n masc
tiro con una mano

tir curt n masc
tiro cercano

tir d'arrossegament n masc
tiro arrastrado

tir de canell n masc
tiro de escupida

tir de cullera n masc
golpe de cuchara

tir de dreta n masc
golpe de derecha

tir de lluny n masc
tiro de lejos

tir de mitjana distància n masc
tiro a media distancia

tir de pantalla n masc
tiro de pantalla

tir de penal n masc
tiro de penalti

tir de revés n masc
tiro de pala

tir des de sota n masc
tiro por abajo

tir directe n masc
tiro directo

tir en safata n masc
bandeja

tir estàtic n masc
tiro estacionario

tir fallat n masc
tiro fallado

tir lliure n masc
golpe franco
(esports de pilota) Penalització imposada a un equip com a conseqüència de la comissió d'una falta, que consisteix en la concessió d'un llançament a l'altre equip des del mateix punt on s'ha comès la falta.
tiro de castigo
(basquetbol) Llançament executat per un jugador situat darrere la línia de tirs lliures i dintre el semicercle, sense obstacles entre ell i la cistella, que l'àrbitre concedeix com a conseqüència d'una falta.

tir lliure addicional n masc
tiro libre adicional

tir lliure directe n masc
golpe franco directo

tir lliure indirecte n masc
golpe franco indirecto

tir nul n masc
tiro nulo

tir ras n masc
tiro bajo

tir ràpid n masc
fuego rápido

tira /ˈti.ɾa/ /ˈti.ɾə/ n fem
tira
Tros llarg i prim de roba, de paper o altre material.
fila
Filera de coses.

tira de reforç n fem
whipping

tirabec /ti.ɾaˈbek/ /ti.ɾəˈβek/ n masc
guisante mollar

tirabuixó /ˌti.ɾa.bujˈʃo/ /ˌti.ɾa.βujˈʃo/ /ˌti.ɾa.βuˈʃo/ /ˌti.ɾə.βuˈʃo/ n masc
tirabuzón
Rull llarg de cabells en forma d’espiral.

tirada /tiˈɾa.ða/ /tiˈɾa.ðə/ n fem
tirada tiro
Acció de tirar, llançant quelcom o disparant un arma.
querencia
Tendència d'una persona en relació a una habilitat personal, preferència per practicar una activitat.
trecho
Espai, distància de lloc o de temps.
tirada
(pentatló modern, esports de pilota, caça, pesca i tir) Torn habitual d'un participant en una prova, un encontre o una competició de tirs o llançaments contra un blanc, constituït per un conjunt d'intents.
Sèrie indeterminada de versos monorims.

tirador /ti.ɾaˈðo/ /ti.ɾaˈðoɾ/ /ti.ɾəˈðo/ n masc
bochador
(petanca, botxes) Jugador, generalment el que actua en últim lloc, encarregat de tirar.

tiranitzar /ti.ɾa.niˈd͡za/ /ti.ɾa.niˈzaɾ/ /ti.ɾə.nidˈza/ v
tiranizar
Dominar, manar amb tirania.
Actuar de forma impositiva, com un tirà.

tirant /tiˈɾan/ /tiˈɾant/ n masc
tirante

tirar /tiˈɾa/ /tiˈɾaɾ/ v
tirar
Fer força cap a si per portar algun pes.
Prendre una direcció determinada.
Llançar amb la mà alguna cosa.
Disparar un arma de foc o un artifici de pólvora.
(esports de pilota) llançar
(beisbol) Enviar, un defensor, la pilota a un company d'equip per eliminar un corredor.
poner
Deixar anar una cosa dins d'una altra.
bochar
(petanca, botxes) Llançar una bola contra la bola contrària més pròxima al bolig amb l'objectiu d'allunyar-la'n.

tirassar /ti.ɾaˈsa/ /ti.ɾaˈsaɾ/ /ti.ɾəˈsa/ v
rastrillar
(agricultura) Passar el tiràs per arreplegar restes.
Passar el tiràs per netejar el terra.

tireta /tiˈɾe.ta/ /tiˈɾə.tə/ /tiˈɾɛ.tə/ n fem
tirita
Tros d'esparadrap amb un petit apòsit utilitzat per a protegir petites ferides.

tiristor /ti.ɾisˈto/ /ti.ɾisˈtoɾ/ n masc
tiristor

tiroide /tiˈɾɔj.ðe/ /tiˈɾɔj.ðə/ n masc
tiroides glándula tiroides

tirolès /ti.ɾoˈɫes/ /ti.ɾoˈɫəs/ /ti.ɾuˈɫɛs/ adj masc
tirolés
Relatiu o pertanyent al Tirol.

tirolès /ti.ɾoˈɫes/ /ti.ɾoˈɫəs/ /ti.ɾuˈɫɛs/ n masc
tirolés
Persona que habita o és originària del Tirol.

tiroteig /ti.ɾoˈtet͡ʃ/ /ti.ɾoˈtət͡ʃ/ /ti.ɾuˈtɛt͡ʃ/ n masc
tiroteo

tirotejar /ti.ɾo.teˈd͡ʒa/ /ti.ɾo.teˈd͡ʒaɾ/ /ti.ɾo.teˈʒa/ /ti.ɾo.təˈd͡ʒa/ /ti.ɾu.təˈʒa/ v
tirotear

tiroïdal /ti.ɾo.iˈðaɫ/ /ti.ɾu.iˈðaɫ/ adj
tiroideo tiroides

tiroïditis /ti.ɾo.iˈði.tis/ /ti.ɾu.iˈði.tis/ n fem
tiroiditis

tirànicament /tiˌɾa.ni.kaˈmen/ /tiˌɾa.ni.kaˈment/ /tiˌɾa.ni.kəˈmen/ /tiˌɾa.ni.kəˈment/ adv
tiránicamente

tisi /ˈti.zi/ n fem
tisis

tisora /tiˈzo.ɾa/ /tiˈzo.ɾə/ n fem
tijera
Cadascuna de les dues peces que formen unes tisores.
(futbol) Xut de volea en què el jugador colpeja la pilota amb un moviment alternatiu de cames en l'aire.

tisores /tiˈzo.ɾes/ n fem
tijeras
Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

tisoreta /ti.zoˈɾe.ta/ /ti.zoˈɾə.tə/ /ti.zuˈɾɛ.tə/ n fem
tijereta
Insecte dermàpter.

tit /ˈtit/ Interjection
pita
Reclam de gallines i pollets.

tita /ˈti.ta/ /ˈti.tə/ n fem
pita
Crit repetit emprat per cridar les gallines.

titani n masc
titanio

titella /tiˈte.ʎa/ /tiˈte.ʎə/ n masc
marioneta

titil·lar /ti.tiɫˈɫa/ /ti.tiɫˈɫaɾ/ /ti.tiˈɫa/ v
titilar

titllar /tiɫˈɫa/ /tiʎˈʎa/ /tiʎˈʎaɾ/ v
atildar
Posar titlles a les lletres.
tildar
Qualificar a algú de manera desfavorable.

titolitis /ti.toˈɫi.tis/ /ti.tuˈɫi.tis/ n fem
credencialismo

titubejar /ti.tu.βeˈd͡ʒa/ /ti.tu.βeˈd͡ʒaɾ/ /ti.tu.βəˈʒa/ v
titubear
Perdre part de l'equilibri, de l'estabilitat.
Dubtar, no saber resoldre.
Vacil·lar en pronunciar les paraules o en allò que es diu.

titulació /ti.tu.ɫa.siˈo/ /ti.tu.ɫə.siˈo/ n fem
titulación
títol acadèmic
(química) Anàlisi quantitativa de la presència d'una substància en una dissolució.

titular /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫaɾ/ adj
titular

titular /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫaɾ/ v
titular
Posar títol, inscripció o nom a alguna cosa.

tità /tiˈta/ n masc
titán
(mitologia grega) Cadascun dels fills d’Urà i de Gea (el Cel i la Terra) amb una força prodigiosa.
Persona que destaca per la seva força física o la capacitat intel·lectual.

titànic /tiˈta.nik/ adj masc
titánico
(mitologia) Relatiu o pertanyent als titans, mites de dimensions enormes de l'antiga Grècia.
De gran envergadura, gegantí.
(química) Relatiu o pertanyent al titani.

titànicament /tiˌta.ni.kaˈmen/ /tiˌta.ni.kaˈment/ /tiˌta.ni.kəˈmen/ /tiˌta.ni.kəˈment/ adv
titánicamente

tió /tiˈo/ n masc
tronco

tió de Nadal n masc
nochebueno

tmesi /ˈdmɛ.zi/ /ˈmɛ.zi/ n fem
tmesis

to /ˈtɔ/ n masc
tono

tobogan /to.boˈɣan/ /tu.buˈɣan/ /tu.βuˈɣan/ n masc
tobogán

toc /ˈtɔk/ n masc
toque
Acció de tocar.
(beisbol) Acció de colpejar la pilota amb el bat gairebé sense impuls, de manera que quedi esmorteïda.
(esports de raqueta) Manera d'impulsar la pilota o el volant en què el jugador la colpeja amb precisió, suavitat i habilitat.
lateral
(rugbi) Fet d'entrar en contacte amb la línia de toc o de traspassar-la la pilota o bé el jugador que porta la pilota.

toc d'assaig n masc
lateral de marca

toc de bloqueig n masc
toque de bloqueo

toc de pilota n masc
toque de balón
(futbol) Acció i efecte d'impulsar suaument la pilota amb el peu o amb el cap.
toque
(voleibol) Acció i efecte d'un jugador de tocar la pilota o de ser tocat per la pilota.

toc de queda n masc
toque de queda

toc de sorpresa n masc
plancha

toc de sorpresa arrossegat n masc
toque de arrastre

toc de sorpresa impulsat n masc
toque de empuje

toc il·legal n masc
toque ilegal

toc simultani n masc
toque simultáneo

toc suïcida n masc
toque suicida

tocacampanes /ˌtɔ.ka.kamˈpa.nes/ /ˌtɔ.kə.kəmˈpa.nəs/ n neut
badajo

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ v
tocar
Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.
Fer sonar un instrument musical.
(voleibol) Entrar en contacte, un jugador, amb la pilota amb qualsevol part del cos de la cintura cap amunt.

tocar ferro /to.kaɾ /to.kəɾ /tu.kər v
tocar madera

tocar i parar n masc
pilla-pilla

tocar-hi /toˈka.ɾi/ /tuˈka.ɾi/ v
regir
(col·loquial) Tenir seny per entendre.

tocat /toˈkat/ /tuˈkat/ n masc
tag

tocat a terra n masc
tocado en tierra

tocat de defensa n masc
anulado

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ n fem
toga

togolès /to.ɣoˈɫes/ /to.ɣoˈɫəs/ /tu.ɣuˈɫɛs/ adj masc
togolés
Relatiu o pertanyent a Togo.

togolès /to.ɣoˈɫes/ /to.ɣoˈɫəs/ /tu.ɣuˈɫɛs/ n masc
togolés
Persona que habita o és originària de Togo.

toia /ˈtɔ.ja/ /ˈtɔ.jɔ/ /ˈtɔ.jə/ n fem
ramo

toix /ˈtojʃ/ /ˈtoʃ/ adj masc
romo
Esmussat, gens esmolat.
tocho
(figuradament) Mancat d'agudesa, d'enteniment.

tolerable /to.ɫeˈɾa.bɫe/ /to.ɫeˈɾa.βɫe/ /to.ɫeˈɾab.bɫe/ /to.ɫəˈɾab.bɫə/ /tu.ɫəˈɾa.βɫə/ /tu.ɫəˈɾab.bɫə/ adj
intolerable

tolerablement /to.ɫeˌɾa.bɫeˈment/ /to.ɫeˌɾa.βɫeˈmen/ /to.ɫeˌɾab.bɫeˈmen/ /to.ɫəˌɾab.bɫəˈment/ /tu.ɫəˌɾa.βɫəˈmen/ /tu.ɫəˌɾab.bɫəˈmen/ adv
tolerablemente

tolerar /to.leˈɾa/ /to.leˈɾaɾ/ /tu.ɫəˈɾa/ v
tolerar
Acceptar alguna cosa encara que no s'hi estigui d'acord.

tolerància /to.ɫeˈɾan.si.a/ /tu.ɫəˈɾan.si.ə/ n fem
tolerancia

tolerància a la frustració n fem
tolerancia a la frustración

tolir-se /toˈliɾ.se/ /tuˈlir.sə/ v
tullirse

tolit /toˈlit/ /tuˈlit/ adj
tullido

toll /ˈtoʎ/ n masc
charco
Clot, natural o artificial, on hi ha aigua acumulada.
Petita quantitat d'aigua o d'un altre líquid escampada per terra, generalment de poca profunditat.
poza
En un riu, indret on l'aigua té una profunditat més gran que la mitjana i té poc moviment.
Un clot natural, ple d'aigua que s'aprofita per a rentar roba.

tol·le-tol·le /ˌtɔ.ɫeˈtɔ.ɫe/ /ˌtɔ.ɫəˈtɔ.ɫə/ /ˌtɔɫ.ɫeˈtɔɫ.ɫe/ /ˌtɔɫ.ɫəˈtɔɫ.ɫə/ n masc
outcry tole

tom /ˈtom/ n masc
tomo

tomany adj masc
necio
Toix, ximple, curt d'enteniment.

tomar /toˈma/ /tuˈma/ v
coger
(oriental) Para la mà, estendre una tela, per agafar al vol una cosa que cau.
derribar
(mallorquí) Fer caure a cops o empentes.

tomb /ˈtom/ /ˈtomp/ /ˈtomp/ n masc
vuelco
Canvi de direcció complet que experimenta un cos, per exemple quan cau.
giro
Canvi de direcció mentre hom s'està desplaçant.
vuelta
Passejada curta.

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ n fem
tumba

tombak n masc
tombak

tomballar /tom.baˈʎa/ /tom.baˈʎaɾ/ /tom.bəˈʎa/ /tum.bəˈʎa/ v
tumbos

tombar /tomˈba/ /tomˈbaɾ/ /tumˈba/ v
volver
Girar una cosa d'una part a una altra.
tumbar
Fer caure.
derribar
(bitlles) Colpejar una o més bitlles directament amb l'element llançat amb la mà o bé indirectament per mitjà d'una altra bitlla plantada, de la manera adequada per a aconseguir puntuar.
torcer
Girar, canviar de direcció.

tombarella /tom.baˈɾe.ʎa/ /tom.bəˈɾe.ʎə/ /tum.bəˈɾe.ʎə/ n fem
voltereta

tombejar /tom.beˈd͡ʒa/ /tom.beˈd͡ʒaɾ/ /tum.bəˈʒa/ v
hueco

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ n masc
tomate

tona /ˈto.na/ /ˈto.nə/ n fem
tonelada
Unitat de mesura d'una massa equivalent a mil quilos, de símbol t.

tondosar /ton.doˈza/ /ton.doˈzaɾ/ /tun.duˈza/ v
tundir

tondre /ˈton.dɾe/ /ˈton.dɾə/ v
esquilar

tonell /toˈneʎ/ /tuˈneʎ/ n masc
tonel
Bóta, especialment grossa de més de 500 litres.

tonificar /to.ni.fiˈka/ /to.ni.fiˈkaɾ/ /tu.ni.fiˈka/ v
tonificar
Fer fort el cos d'una persona, dotar-lo d'energia.

tonsurar /ton.suˈɾa/ /ton.suˈɾaɾ/ /tun.suˈɾa/ v
tonsurar

tonya /ˈto.ɲa/ /ˈto.ɲə/ n fem
golpetón
Cop violent.
hogaza
Pa rodó amb crosta dura.

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ n fem
atún

topa-i-corre n masc
bump and run

topar /toˈpa/ /toˈpaɾ/ /tuˈpa/ v
topar
Xocar, sense gaire violència, amb un obstacle.
Els animals banyuts, donar cops amb el cap.
Trobar inesperadament allò que es buscava.

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
topología

toponomàstic /to.po.noˈmas.tik/ /tu.pu.nuˈmas.tik/ adj masc
toponomástico

toponímia /to.poˈni.mi.a/ /to.poˈni.mi.ə/ /tu.puˈni.mi.ə/ n fem
toponímia

topspin n masc
top-spin

topspin lent n masc
top-spin lento

topspin picat n masc
top-spin de remate

topspin ràpid n masc
top-spin rápido

topònim /toˈpɔ.nim/ /tuˈpɔ.nim/ n masc
topónimo

toquejar /to.keˈd͡ʒa/ /to.keˈd͡ʒaɾ/ /tu.kəˈʒa/ v
toquetear

tor /ˈtor/ n masc
toro

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ n fem
turba

torball n masc
torball

torbar /torˈβa/ /toɾˈba/ /toɾˈbaɾ/ /toɾˈβa/ /turˈba/ v
turbar

torbonada /toɾ.boˈna.ða/ /toɾ.boˈna.ðə/ /tur.buˈna.ðə/ n fem
turbonada

torcar /torˈka/ /toɾˈka/ /toɾˈkaɾ/ /tulˈka/ /turˈka/ v
limpiar

torcebraç /ˌtɔr.səˈβɾas/ /ˌtɔɾ.seˈbɾas/ n masc
pulso

tord /ˈtort/ adj masc
tordo

tord cuanegre n masc
llambrega

tord flassader n masc
tordo rosado

tord lloro n masc
gallano

tord massot n masc
merlo

tord roquer n masc
porredana
Peix de la família dels làbrids, de color variable segons l’hàbitat, amb una taca de mitja lluna darrere l’ull (Symphodus melops).

torejar /to.ɾeˈd͡ʒa/ /to.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tu.ɾəˈʒa/ v
torear
Lluitar, combatre amb els toros a la plaça.
(pronominal col·loquial) Burlar-se d'algú, enganyar-lo.

tori n masc
torio

torinès /to.ɾiˈnəs/ /tu.ɾiˈnɛs/ adj masc
turinés
Relatiu o pertanyent a Torí.

torinès /to.ɾiˈnəs/ /tu.ɾiˈnɛs/ n masc
B
Persona que habita o és originària de Torí.

torn /ˈtorn/ n masc
torno turno
Estri de terrissaire que gira mentre ell dóna la forma a la ceràmica.
Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.
turno
Temps que correspon a un individu quan s'ha establert repartir el temps entre diverses persones.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ n fem
regreso
Camí de retorn al punt de partida.
estribillo
Tros de cançó que es repeteix periòdicament i que sovint conté el tema central o la melodia més reeixida.
devolución
(voleibol, pilota, esports de raqueta) Acció de colpejar la pilota o el volant enviat per l'adversari fent-lo passar per sobre la xarxa o bé fent-lo impactar contra el frontis.
vuelta
(pilota basca) Repetició del servei efectuada pel servidor, si és possible amb la mateixa pilota, a conseqüència de l'acció d'un jugador de destorbar-ne involuntàriament un altre, d'haver tocat la pilota el cos d'un adversari o un objecte aliè al joc o bé d'haver-se trencat la pilota abans d'arribar al frontis.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ n masc
tornado

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ v
volver
Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.
Repetir.
(pronominal) esdevenir-se
devolver
Donar al propietari una cosa rebuda.
(voleibol, pilota, esports de raqueta) Colpejar la pilota o el volant enviat per l'adversari fent-lo passar per sobre la xarxa o bé fent-lo impactar contra el frontis.

tornar a solc v
traer al buen camino

tornar-s'hi /toɾˈnaɾ.si/ /turˈnar.si/ v
desquitarse

tornassolar /tor.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫaɾ/ /toɾ.nə.soˈɫa/ /tur.nə.suˈɫa/ v
tornasolar

tornaveu /ˌtor.naˈβew/ /ˌtor.nəˈvɛw/ /ˌtor.nəˈβɛw/ /ˌtoɾ.naˈvew/ /ˌtoɾ.naˈβew/ /ˌtoɾ.nəˈvəw/ n masc
tornavoz

tornavís /ˌtor.naˈβis/ /ˌtor.nəˈβis/ /ˌtoɾ.naˈvis/ /ˌtoɾ.naˈβis/ /ˌtoɾ.nəˈvis/ n masc
destornillador atornillador
Eina destinada a caragolar i descaragolar visos. Normalment està composta per un mànec del qual sobresurt una barreta metàl·lica que acaba en punta, la forma de la qual determinarà el tipus de visos sobre els quals està destinat a actuar.

torneig /toɾˈnet͡ʃ/ /toɾˈnət͡ʃ/ /turˈnɛt͡ʃ/ n masc
torneo

tornejament n masc
torneo

tornejar /tor.neˈd͡ʒa/ /toɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /tur.nəˈʒa/ v
tornear
(transitiu) Treballar amb el torn per arrodonir esfèricament o cilíndrica una cosa que està en brut, polint-la i allisant-la.
(intransitiu) Combatre en un torneig públic.

tornem-hi /toɾ.nəˈmi/ /toɾˈne.mi/ /toɾˈnə.mi/ /tur.nəˈmi/ /turˈnɛ.mi/ Interjection
vamos
Expressió de determinació per a reprendre una acció.
dale
(figuradament) Expressió d’impaciència i d’enuig per una repetició inoportuna.

tornet n masc
tornillo

torniolar /tor.ni.oˈɫa/ /toɾ.ni.oˈɫaɾ/ /tur.ni.uˈɫa/ v
arremolinarse

toroïdal /to.ɾo.iˈðaɫ/ /tu.ɾu.iˈðaɫ/ adj
toroidal

torpede /toɾˈpe.ðe/ /toɾˈpɛ.ðə/ /turˈpɛ.ðə/ n masc
torpedo
Projectil aquàtic autopropulsat i sovint autodirigit.
tremielga negra
Peix de la família dels torpedínids amb un òrgan elèctric a cada costat del cos (Torpedo nobiliana).

torpedinar /tor.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈnaɾ/ /toɾ.pə.ðiˈna/ /tur.pə.ðiˈna/ v
torpedear

torpediner /tor.pe.ðiˈne/ /toɾ.pe.ðiˈneɾ/ /toɾ.pə.ðiˈne/ /tur.pə.ðiˈne/ n masc
torpedero
Embarcació de guerra lleugera i ràpida que com a arma principal té un o més llançatorpedes.

torracollons /ˌto.ra.koˈʎons/ /ˌto.rə.koˈʎons/ /ˌto.rə.kuˈjons/ /ˌto.rə.kuˈʎons/ n neut
gilipollas

torrada /toˈra.ða/ /toˈra.ðə/ /tuˈra.ðə/ n fem
tostado
Acció de torrar.
tostada
Llesca de pa torrat.

torrar /toˈra/ /tuˈra/ v
tostar
Escalfar una cosa al foc, cremar-la superficialment, fins que prengui color.
Bronzejar, adquirir un color bru per acció del sol.
asarse
(pronominal) Patir molta calor.

torre /ˈto.re/ n fem
torre
Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
(escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.
Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.

torre anemomètrica n fem
torre anemométrica

torrejar /to.reˈd͡ʒa/ /to.reˈd͡ʒaɾ/ /to.reˈʒa/ /to.rəˈd͡ʒa/ /tu.rəˈʒa/ v
encumbrar

torrencial /to.ren.siˈaɫ/ /to.rən.siˈaɫ/ /tu.rən.siˈaɫ/ adj
torrencial

torrencialment /to.ren.siˌaɫˈmen/ /to.ren.siˌaɫˈment/ /to.rən.siˌaɫˈment/ /tu.rən.siˌaɫˈmen/ adv
torrencialmente

torrent /toˈren/ /toˈrent/ /tuˈren/ n masc
torrente

torreta /toˈre.ta/ /toˈrə.tə/ /tuˈrɛ.tə/ n fem
torreta
En embarcacions militars, qualsevol element sortint específicament blindat.

torró /toˈro/ /tuˈro/ n masc
turrón

torró de crema n masc
turrón de yema

torsió /toɾ.siˈo/ /tur.siˈo/ n fem
torsión

tort /ˈtɔrt/ adj masc
torcido
Desviat o torçat.

tort /ˈtɔrt/ n masc
entuerto
Perjudici, malifeta o dany, causat sense justificació.

tortejar /tor.teˈd͡ʒa/ /toɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /tur.təˈʒa/ v
alabear

tortell /toɾˈteʎ/ /turˈteʎ/ n masc
roscón

tortel·loni /toɾ.teɫˈɫɔ.ni/ /toɾ.teˈɫɔ.ni/ /toɾ.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təˈɫɔ.ni/ n masc
tortelloni

tortera /toɾˈte.ɾa/ /toɾˈte.ɾə/ /turˈte.ɾə/ n fem
fusayola

torticoli /toɾ.tiˈkɔ.ɫi/ /tur.tiˈkɔ.ɫi/ n masc
tortícolis

tortosí /toɾ.toˈzi/ /tur.tuˈzi/ adj masc
tortosino
Relatiu o pertanyent a Tortosa.

tortosí /toɾ.toˈzi/ /tur.tuˈzi/ n masc
tortosino
Persona que habita o és originària de Tortosa.

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ n fem
tortuga galápago
Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortuga careta n fem
tortuga boba

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ n fem
tortura

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ v
torturar
Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ n fem
antorcha

toràcic /toˈɾa.sik/ /tuˈɾa.sik/ adj masc
torácico

torçada /toɾˈsa.ða/ /toɾˈsa.ðə/ /turˈsa.ðə/ n fem
torcedura

torçar /torˈsa/ /toɾˈsa/ /toɾˈsaɾ/ /turˈsa/ v
torcer
Doblegar, posar corbada una cosa.

torçó /toɾˈso/ /turˈso/ n masc
retortijón

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ n fem
tos
Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ n masc
testuz
Part més alta del cap d'un animal cornut.

tos ferina n fem
tosferina tos ferina

tosc /ˈtosk/ adj masc
tosco
Fet sense refinament, sense poliment.

tosc /ˈtosk/ n masc
tosco
Bloc dialectal meridional de l’albanès.

tosca /ˈtos.ka/ /ˈtos.kə/ n fem
toba
Substància calcària que resta adherida per dipòsit provocat per la duresa de l'aigua.
sarro
Substància calcària incrustada en l’esmalt de les dents.

toscament /ˌtos.kaˈmen/ /ˌtos.kaˈment/ /ˌtos.kəˈmen/ /ˌtos.kəˈment/ adv
toscamente

toscar /tosˈka/ /tosˈkaɾ/ /tusˈka/ v
apomazar

tosquejar /tos.keˈd͡ʒa/ /tos.keˈd͡ʒaɾ/ /tus.kəˈʒa/ v
apomazar

tosquera /tosˈke.ɾa/ /tusˈke.ɾə/ n fem
tobar

tosquirar /tos.kiˈɾa/ /tos.kiˈɾaɾ/ /tus.kiˈɾa/ v
trasquilar

tossa /ˈtɔ.sa/ /ˈtɔ.sə/ n fem
bulto
Volum que sobresurt.
Elevació aïllada amb el cim arrodonit.
(anatomia) Forma alternativa de tos.

tossal /toˈsaɫ/ /tuˈsaɫ/ n masc
otero
Muntanya petita o elevació del terreny que destaca en una plana.

tossar /toˈsa/ /toˈsaɾ/ /tuˈsa/ v
topetar

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ v
toser

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ adj masc
tozudo
Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ adj masc
todo
Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ adv
todo
enterament

tot /ˈtɔt/ n masc
todo
Compost de parts integrants.

tot /ˈtɔt/ pronoun
todo junto
El conjunt de coses implicades.

tot de adj
todo tipo de

tot el temps adv
todo el tiempo

tot seguit adv
seguidamente

tot-u /ˌtoˈtu/ n masc
zahorra

totalitat /to.ta.ɫiˈtat/ /tu.tə.ɫiˈtat/ n fem
totalidad

totalització /to.ta.ɫi.d͡za.siˈo/ /to.ta.ɫi.za.siˈo/ /to.tə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /tu.tə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
totalización

totalitzar /to.ta.liˈd͡za/ /to.ta.liˈzaɾ/ /tu.tə.lidˈza/ v
totalizar

totalment /toˌtaɫˈmen/ /toˌtaɫˈment/ /tuˌtaɫˈmen/ adv
totalmente

tothom /toˈtɔm/ /tuˈtɔm/ pronoun
todos

tots /ˈtots/ adj masc
todo
Uns i altres, el conjunt sencer de gent.

tots /ˈtots/ pronoun
todos
El conjunt de persones implicades.

totxana /toˈt͡ʃa.na/ /toˈt͡ʃa.nə/ /tuˈt͡ʃa.nə/ n fem
ladrillo hueco

totxo /ˈto.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃu/ n masc
ladrillo
Maó gruixut.

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ adj masc
blando
De consistència fluixa, que en tocar-lo s'enfonsa el dit lleument.
De caràcter poc ferm.

touchback n masc
touchback

touchdown n masc
touchdown

tour operador n masc
tour operador

tova /ˈto.və/ /ˈto.βa/ /ˈto.βə/ /ˈtɔ.va/ /ˈtɔ.βa/ /ˈtɔ.βɔ/ /ˈtɔ.βə/ n fem
adobe

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ n fem
mantel

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ n fem
toalla

tovalloler /to.va.ʎoˈɫeɾ/ /to.və.ʎoˈɫe/ /to.βa.ʎoˈɫe/ /to.βa.ʎoˈɫeɾ/ /tu.və.juˈɫe/ /tu.βə.ʎuˈɫe/ n masc
toallero

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ n masc
servilleta

toxina /tokˈsi.na/ /tokˈsi.nə/ /tukˈsi.nə/ n fem
toxina

trabuc /tɾaˈbuk/ /tɾəˈβuk/ n masc
trabuco
Escopeta curta amb el canó molt ample i de boca de campana.
Màquina de guerra amb què es llençaven pedres molt grosses; catapulta.
Unitat de mesura de nou peus geomètrics que s'usa al Piemont.[cal citació]

trabucada n fem
trabucazo

trabucaire /tɾa.buˈkaj.ɾe/ /tɾə.βuˈkaj.ɾə/ n masc
trabucaire
(històric) Bandoler o combatent armat de trabuc.

trabucar /tɾa.buˈkaɾ/ /tɾa.βuˈka/ /tɾə.βuˈka/ v
trabucar
En una xerrada, embolicar paraules o frases canviant, afegint o eliminant lletres o mots.

trabujada /tɾa.βuˈd͡ʒa.ða/ /tɾə.βuˈʒa.ðə/ n fem
trasluchada

trabujar /tɾa.βuˈd͡ʒa/ /tɾa.βuˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.βuˈʒa/ v
trasluchar

tracalejar /tɾa.ka.leˈd͡ʒa/ /tɾa.ka.leˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.kə.ləˈʒa/ v
traquetear

tracamanya /tɾa.kaˈma.ɲa/ /tɾə.kəˈma.ɲə/ n fem
socaliña

tracció /tɾak.siˈo/ /tɾək.siˈo/ n fem
tracción
Acció de tirar o estirar.

tractable /tɾakˈta.bɫe/ /tɾakˈta.βɫe/ /tɾakˈtab.bɫe/ /tɾəkˈta.βɫə/ /tɾəkˈtab.bɫə/ adj
tratable

tractament /tɾak.taˈmen/ /tɾak.taˈment/ /tɾək.təˈmen/ /tɾək.təˈment/ n masc
tratamiento trato

tractar /tɾakˈta/ /tɾakˈtaɾ/ /tɾəkˈta/ v
tratar
Conversar, tenir amistat i tracte amb algú.
Procedir envers algú d'una manera o altra.
Aplicar un tractament pel guariment d'un malalt, d'una malaltia, o en una operació química.

tractejar /tɾak.teˈd͡ʒa/ /tɾak.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾək.təˈʒa/ v
tratar

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ n masc
tractor

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ adj
tradicional

tradicionalment /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈmen/ /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.uˌnaɫˈmen/ adv
tradicionalment

tradició /tɾa.ði.siˈo/ n fem
tradición
Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.
Entrega, lliurament, transmissió.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ n fem
traducción
Acte i efecte de traduir.
(genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ n masc
traductor

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ v
traducir

traduïble /tɾa.ðuˈi.bɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɾa/ /tɾa.ðuˈib.bɫe/ /tɾə.ðuˈi.βɫə/ /tɾə.ðuˈib.bɫə/ adj
traducible

trafegar /tɾa.feˈɣa/ /tɾa.feˈɣaɾ/ /tɾə.fəˈɣa/ v
trasegar

trafeguejar /tɾa.fe.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.fe.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.fə.ɣəˈʒa/ v
trajinar

traficant /tɾa.fiˈkan/ /tɾa.fiˈkant/ /tɾə.fiˈkan/ /tɾə.fiˈkant/ n neut
traficante

traficar /tɾa.fiˈka/ /tɾa.fiˈkaɾ/ /tɾə.fiˈka/ v
traficar

tragacant /tɾa.ɣaˈkan/ /tɾa.ɣaˈkant/ /tɾə.ɣəˈkan/ /tɾə.ɣəˈkant/ n masc
tragacanto

tragella /tɾaˈd͡ʒe.ʎa/ /tɾaˈʒe.ʎa/ /tɾəˈʒe.ʎə/ n fem
traílla

tragellar /tɾa.d͡ʒeˈʎa/ /tɾa.d͡ʒeˈʎaɾ/ /tɾa.ʒeˈʎa/ /tɾə.ʒəˈʎa/ v
traillar

tragicòmic /tɾa.d͡ʒiˈkɔ.mik/ /tɾa.ʒiˈkɔ.mik/ /tɾə.ʒiˈkɔ.mik/ adj masc
tragicómico

traginar /tɾa.d͡ʒiˈna/ /tɾa.d͡ʒiˈnaɾ/ /tɾa.ʒiˈna/ /tɾə.ʒiˈna/ v
trajinar

traginer /tɾa.d͡ʒiˈneɾ/ /tɾa.ʒiˈne/ /tɾə.ʒiˈne/ n masc
arriero

tragirar /tɾa.d͡ʒiˈɾa/ /tɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /tɾə.ʒiˈɾa/ v
trastornar

tragitar /tɾa.d͡ʒiˈta/ /tɾa.d͡ʒiˈtaɾ/ /tɾə.ʒiˈta/ v
nauseas

traguejar /tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.ɣəˈʒa/ v
copear

tragus /ˈtɾa.ɣus/ n masc
trago

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ n fem
tragedia

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ v
traicionar
Cometre traïció.

trairar /tɾajˈɾa/ /tɾajˈɾaɾ/ /tɾəjˈɾa/ v
fisgar

trajecte /tɾaˈd͡ʒɛk.te/ /tɾaˈʒɛk.te/ /tɾəˈʒek.tə/ /tɾəˈʒɛk.tə/ n masc
trayecto
Lloc previst per on s'ha de passar o per on s'ha passat per a fer un recorregut.

trajectòria /tɾa.d͡ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾa.ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾə.ʒəkˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
trayectoria

trajo /ˈtɾa.ʒo/ /ˈtɾa.ʒu/ n masc
traje
Vestit especialment d’home, tern.

tralla /ˈtɾa.jə/ /ˈtɾa.ʎa/ /ˈtɾa.ʎə/ n fem
tralla

tram /ˈtɾam/ n masc
tramo

trama /ˈtɾa.ma/ /ˈtɾa.mə/ n fem
trama
Conjunt de fils que són la base d'un teixit i que van entrellaçats en sentit contrari a l'ordit.
Part d'una història en què es planteja alguna dificultat que ha de resoldre el protagonista.
Maquinació secreta.

tramada /tɾaˈma.ða/ /tɾəˈma.ðə/ n fem
tramo
Grup d'esglaons que van en la mateixa direcció.
bovedilla
Espai entre bigues que conforma un sostre.

tramar /tɾaˈma/ /tɾaˈmaɾ/ /tɾəˈma/ v
tramar
Teixir passant els fils de la trama entre els fils de l’ordit.

tramesa /tɾaˈme.za/ /tɾəˈmə.zə/ /tɾəˈmɛ.zə/ n fem
envío

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ v
enviar

tramitar /tɾa.miˈta/ /tɾa.miˈtaɾ/ /tɾə.miˈta/ v
tramitar

tramoia /tɾaˈmɔ.ja/ /tɾaˈmɔ.jɔ/ n fem
tramoya
Màquina o enginy que s'usa als teatres per canviar el decorat i efectes especials.

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ n fem
trampa
Enginy destinat a caçar animals.

trampejar /tɾam.peˈd͡ʒa/ /tɾam.peˈd͡ʒaɾ/ /tɾam.peˈʒa/ /tɾəm.pəˈd͡ʒa/ /tɾəm.pəˈʒa/ v
enfullar
(intransitiu) Fer trampes.
trampear
(transitiu) Anar tirant a pesar de les dificultats.

trampelar /tɾam.pəˈɫa/ /tɾam.pəˈɫaɾ/ /tɾəm.pəˈɫa/ v
tambalear

trampolí /tɾam.poˈɫi/ /tɾəm.poˈɫi/ /tɾəm.puˈɫi/ n masc
trampolín

trampós /tɾamˈpos/ /tɾəmˈpos/ adj masc
tramposo

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ n fem
tramontana

tramuntanada /tɾa.mun.taˈna.ða/ /tɾə.mun.təˈna.ðə/ n fem
tramontana fuerte

tramuntar /tɾa.munˈta/ /tɾa.munˈtaɾ/ /tɾə.munˈta/ v
tramontar

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ n masc
tranvía

tranquil /tɾaŋˈkiɫ/ /tɾəŋˈkiɫ/ adj masc
tranquilo

tranquil·litat /tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ n fem
tranquilidad

tranquil·litzar /tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /tɾaŋ.ki.ɫiˈza/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ v
tranquilizar

tranquil·líssim /tɾaŋ.kiɫˈɫi.sim/ /tɾaŋ.kiˈɫi.sim/ /tɾəŋ.kiɫˈɫi.sim/ /tɾəŋ.kiˈɫi.sim/ adj masc
tranquilísimo

transbordar /tɾanz.boɾˈðaɾ/ /tɾanz.βorˈða/ /tɾanz.βoɾˈða/ /tɾənz.boɾˈða/ /tɾənz.burˈda/ /tɾənz.burˈða/ v
transbordar

transcendent /tɾan.senˈden/ /tɾan.senˈdent/ /tɾən.sənˈden/ /tɾən.sənˈdent/ adj
trascendente
Que sobrepassa els límits normals.

transcendentalment /tɾan.sen.denˌtaɫˈmen/ /tɾan.sen.denˌtaɫˈment/ /tɾən.sən.dənˌtaɫˈmen/ /tɾən.sən.dənˌtaɫˈment/ adv
transcendentalmente

transcendir /tɾan.senˈdi/ /tɾan.senˈdiɾ/ /tɾən.sənˈdi/ v
trascender
(transitiu) ultrapassar
(intransitiu) Estendre’s els efectes, d’un medi a un altre, produint conseqüències.

transcendència /tɾan.senˈdɛn.si.a/ /tɾən.sənˈdɛn.si.ə/ n fem
trascendencia

transceptor /tɾan.sepˈto/ /tɾan.sepˈtoɾ/ /tɾən.səpˈto/ n masc
transceptor

transcripció /tɾans.kɾip.siˈo/ /tɾəns.kɾip.siˈo/ n fem
transcripción

transcriure /tɾansˈkɾiw.ɾe/ /tɾənsˈkɾiw.ɾə/ v
transcribir

transcórrer /tɾansˈko.re/ /tɾansˈko.reɾ/ /tɾənsˈko.rə/ v
transcurrir

transdisciplinari /tɾanz.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /tɾənz.di.si.pɫiˈna.ɾi/ /tɾənz.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ adj masc
transdisciplinar

transdisciplinarietat n fem
transdisciplinariedad

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ adj
transeúnte
Que està de pas, temporal.

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ n neut
transeúnte
Persona que circula per via pública.

transferidor /tɾans.fe.ɾiˈðo/ /tɾans.fe.ɾiˈðoɾ/ /tɾəns.fə.ɾiˈðo/ n masc
transferista

transferir /tɾans.feˈri/ /tɾans.feˈriɾ/ /tɾəns.fəˈri/ v
transferir

transferència d'aprenentatge n fem
transferencia de aprendizaje

transferència radiant n fem
transferencia de la radiación

transfigurar /tɾans.fi.ɣuˈɾa/ /tɾans.fi.ɣuˈɾaɾ/ /tɾəns.fi.ɣuˈɾa/ v
transfigurar

transfondre /tɾansˈfon.dɾe/ /tɾənsˈfon.dɾə/ v
transfundir

transformació n fem
transformación

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ v
transformar
Convertir una cosa en una altra de distinta forma.
(rugbi) Executar un xut a pals de manera adequada per a aconseguir puntuar.

transfronterer /tɾans.fɾon.teˈɾe/ /tɾans.fɾon.teˈɾeɾ/ /tɾəns.fɾon.təˈɾe/ /tɾəns.fɾun.təˈɾe/ adj masc
transfronterizo

transfòbia /tɾansˈfɔ.bi.a/ /tɾənsˈfɔ.βi.ə/ n fem
transfobia

transgredir /tɾanz.ɣɾeˈði/ /tɾanz.ɣɾeˈðiɾ/ /tɾənz.ɡɾəˈði/ v
transgredir

transgènere /tɾanzˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/ /tɾənzˈʒɛ.nə.ɾə/ adj
transgénero

transgènic /tɾanzˈd͡ʒɛ.nik/ /tɾənzˈʒɛ.nik/ adj masc
transgénico

transhumar /tɾanz.uˈma/ /tɾanz.uˈmaɾ/ /tɾənz.uˈma/ v
trashumar

transhumància /tɾanz.uˈman.si.a/ /tɾənz.uˈman.si.ə/ n masc
trashumancia

transigir /tɾan.ziˈd͡ʒi/ /tɾan.ziˈd͡ʒiɾ/ /tɾan.ziˈʒi/ /tɾən.ziˈʒi/ v
transigir

transir /tɾanˈsi/ /tɾanˈsiɾ/ /tɾənˈsi/ v
transir

transistor /tɾan.zisˈto/ /tɾan.zisˈtoɾ/ /tɾən.zisˈto/ n masc
transistor

transitar /tɾan.ziˈta/ /tɾan.ziˈtaɾ/ /tɾən.ziˈta/ v
transitar

transitiu /tɾan.ziˈtiw/ /tɾən.ziˈtiw/ adj masc
transitivo
Que passa d'un a un altre.
(gramàtica) Característica sintàctica d'un verb que requereix un complement directe, amb preposició o sense.

transitivament /tɾan.ziˌti.vaˈment/ /tɾan.ziˌti.βaˈmen/ /tɾən.ziˌti.vəˈmen/ /tɾən.ziˌti.vəˈment/ /tɾən.ziˌti.βəˈmen/ adv
transitivamente

transitòriament /tɾan.ziˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /tɾan.ziˌtɔ.ɾi.aˈment/ /tɾən.ziˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /tɾən.ziˌtɔ.ɾi.əˈment/ adv
transitoriamente

translació n fem
traslación

translatiu /tɾanz.ɫaˈtiw/ /tɾənz.ɫəˈtiw/ n masc
translativo

translimitar /tɾanz.ɫi.miˈta/ /tɾanz.ɫi.miˈtaɾ/ /tɾənz.ɫi.miˈta/ v
translimitar
Traspassar els límits.

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
transliteración

transliterar /tɾanz.ɫi.teˈɾa/ /tɾanz.ɫi.teˈɾaɾ/ /tɾənz.ɫi.təˈɾa/ v
transliterar

transmetre /tɾanzˈme.tɾe/ /tɾənzˈmə.tɾə/ /tɾənzˈmɛ.tɾə/ v
transmitir
Fer arribar quelcom a un altre lloc.
Transferir un possessió a algú altre.
(física) Conduir o ser el mitjà pel què passen vibracions o radicacions.
transmitirse
(pronominal) Passar, comunicar a altres persones.

transmigrar /tɾanz.miˈɣɾa/ /tɾanz.miˈɣɾaɾ/ /tɾənz.miˈɣɾa/ v
transmigrar
Passar un poble a establir-se a un altre país.
Passar les ànimes d’un cos a un altre, segons la doctrina pitagòrica.

transmissió /tɾanz.mi.siˈo/ /tɾənz.mi.siˈo/ n fem
transmisión

transmissòmetre /tɾanz.miˈsɔ.me.tɾe/ /tɾənz.miˈsɔ.mə.tɾə/ n masc
transmisímetro

transmitància /tɾanz.miˈtan.si.a/ /tɾənz.miˈtan.si.ə/ n fem
transmitancia

transmutació /tɾans.mu.ta.siˈo/ /tɾəns.mu.tə.siˈo/ n fem
transmutación

transmutar /tɾanz.muˈta/ /tɾanz.muˈtaɾ/ /tɾənz.muˈta/ v
transmutar

transparent /tɾans.paˈɾen/ /tɾans.paˈɾent/ /tɾəns.pəˈɾen/ /tɾəns.pəˈɾent/ /tɾəs.pəˈɾen/ adj
transparente

transparentar /tɾans.pa.ɾenˈta/ /tɾans.pa.ɾenˈtaɾ/ /tɾəns.pə.ɾənˈta/ v
transparentar
Un cos, deixar veure o percebre a través seu.

transparentment /tɾans.paˌɾemˈmen/ /tɾans.paˌɾemˈment/ /tɾəns.pəˌɾemˈmen/ /tɾəns.pəˌɾemˈment/ adv
transparentemente

transparència /tɾans.paˈɾɛn.si.a/ n fem
transparencia
Qualitat de transparent.
Full transparent d'acetat de cel·lulosa que s'utilitza com a suport de textos i imatges destinats a ser projectats per mitjà d'un retroprojector.

transpirar /tɾans.piˈɾa/ /tɾans.piˈɾaɾ/ /tɾəns.piˈɾa/ v
transpirar
Excretar vapor a través de la pell.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ n masc
transporte

transport escolar n masc
transporte escolar

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ v
transportar
Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transposar /tɾans.poˈza/ /tɾans.poˈzaɾ/ /tɾəns.poˈza/ /tɾəns.puˈza/ v
transponer

transposició didàctica n fem
transposición didáctica

transsepte /tɾanˈsɛp.te/ n masc
transepto

transsexual /tɾan.sek.suˈaɫ/ /tɾən.sək.suˈaɫ/ adj
transexual

transsexualitat /tɾan.sek.su.a.ɫiˈtat/ /tɾən.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
transexualidad

transsilvà /tɾan.siɫˈva/ /tɾan.siɫˈβa/ /tɾən.siɫˈva/ /tɾən.siɫˈβa/ adj masc
transilvano
Relatiu o pertanyent a Transsilvània.

transsilvà /tɾan.siɫˈva/ /tɾan.siɫˈβa/ /tɾən.siɫˈva/ /tɾən.siɫˈβa/ n masc
transilvano
Persona que habita o és originària de Transsilvània.

transsubstanciar /tɾan.sups.tan.siˈa/ /tɾan.sups.tan.siˈaɾ/ /tɾan.sus.tan.siˈa/ /tɾən.sups.tən.siˈa/ v
transustanciar

transsudar /tɾan.suˈða/ /tɾan.suˈðaɾ/ /tɾən.suˈða/ v
trasudar

transvasar /tɾanz.vaˈzaɾ/ /tɾanz.βaˈza/ /tɾənz.bəˈza/ /tɾənz.vəˈza/ v
trasvasar
Fer passar un líquid d’un vas a un altre.
Fer passar l’aigua d’un riu a un altre.

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ adj
transversal
Que travessa d'un costat a un altre.

transversalitat n fem
transversalidad

transversalment /tɾanz.veɾˌsaɫˈment/ /tɾanz.βerˌsaɫˈmen/ /tɾanz.βeɾˌsaɫˈmen/ /tɾənz.bərˌsaɫˈmen/ /tɾənz.vərˌsaɫˈmen/ /tɾənz.vəɾˌsaɫˈment/ adv
transversalmente

transvestir-se /tɾanz.vesˈtiɾ.se/ /tɾanz.βesˈtir.se/ /tɾanz.βesˈtiɾ.se/ /tɾənz.bəsˈtir.sə/ /tɾənz.vəs.tirˈsə/ /tɾənz.vəsˈtiɾ.sə/ v
travestirse

tranuitar /tɾa.nujˈta/ /tɾa.nujˈtaɾ/ /tɾə.nujˈta/ v
trasnochar

trapa /ˈtɾa.pa/ /ˈtɾa.pə/ n fem
trampilla escotillón

trapellejar /tɾa.pe.ʎeˈd͡ʒa/ /tɾa.pe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /tɾa.pe.ʎeˈʒa/ /tɾə.pə.ʎəˈd͡ʒa/ /tɾə.pə.ʎəˈʒa/ v
trapacear

trapezi /tɾaˈpɛ.zi/ /tɾəˈpɛ.zi/ n masc
trapecio

trapezista /tɾa.peˈzis.ta/ /tɾa.peˈzis.te/ /tɾə.pəˈzis.tə/ n neut
trapecista

trapezoide /tɾa.peˈzɔj.ðe/ /tɾə.pəˈzɔj.ðə/ n masc
trapezoide

trapezoïdal /tɾa.pe.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zu.iˈðaɫ/ adj
trapezoidal

trasbalsar /tɾaz.baɫˈsaɾ/ /tɾaz.βaɫˈsa/ /tɾəz.bəɫˈsa/ v
trasegar
Mudar una cosa d’una part a l’altra.
trastornar
Commoure profundament.

trascamar /tɾas.kaˈma/ /tɾas.kaˈmaɾ/ /tɾəs.kəˈma/ v
paso

trascolar /tɾas.koˈɫa/ /tɾas.koˈɫaɾ/ /tɾəs.koˈɫa/ /tɾəs.kuˈɫa/ v
trasegar
Trafegar un líquid.

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ v
trasladar

traslluir-se /tɾazˈʎujr.se/ /tɾazˈʎujɾ.se/ /tɾazˈʎwiɾ.se/ /tɾəz.ʎujrˈsə/ /tɾəzˈʎujr.sə/ /tɾəzˈʎujɾ.sə/ v
traslucirse
Deixar-se veure per entre una cosa diàfana o clara.
traslucir
(figuradament) Inferir-se alguna cosa en virtut dels antecedents o indicis que se’n tenen.

trasmudar /tɾaz.muˈða/ /tɾaz.muˈðaɾ/ /tɾəz.muˈða/ v
demudar demudarse

traspalar /tɾas.paˈɫa/ /tɾas.paˈɫaɾ/ /tɾəs.pəˈɫa/ v
traspalar

traspaperar /tɾas.pa.peˈɾa/ /tɾas.pa.peˈɾaɾ/ /tɾəs.pə.pəˈɾa/ v
traspapelar

traspassar /tɾas.paˈsa/ /tɾas.paˈsaɾ/ /tɾəs.pəˈsa/ v
traspasar
Foradar d'una part a l'altra.
Transferir obligacions o drets (suposats o de llei), en especial quan es refereix al lloguer d'un negoci que ja està en marxa.

traspintar /tɾas.pinˈta/ /tɾas.pinˈtaɾ/ /tɾəs.pinˈta/ v
despintar

trasplantar /tɾas.pɫanˈta/ /tɾas.pɫanˈtaɾ/ /tɾəs.pɫənˈta/ v
trasplantar
Mudar les plantes del terra on són a una altra part.
(medicina) Mudar un òrgan o teixit d’un individu a un altre o d’una part del cos a una altra.

traspondre /tɾasˈpɔn.dɾe/ /tɾəsˈpɔn.dɾə/ v
trasponer
(valencià) Amagar-se, desaparèixer, anar-se'n.

traspuar /tɾas.puˈa/ /tɾas.puˈaɾ/ /tɾəs.puˈa/ v
rezumar
Filtrar-se un líquid a través d'una superfície porosa.
traslucirse
Poder-se comprendre una cosa mitjançant el coneixement d'algunes dades o indicis.

traspuntar /tɾas.punˈta/ /tɾas.punˈtaɾ/ /tɾəs.punˈta/ v
despuntar

traspunxar /tɾas.puɲˈt͡ʃa/ /tɾas.puɲˈt͡ʃaɾ/ /tɾəs.puɲˈʃa/ v
traspasar

trast /ˈtɾast/ n masc
fret traste
Barra de metall que situada al mànec de la guitarra divideix el diapasó en semitons exactes.
Fusta travessera per seure els remers.
Filera de persones situades per categories.
Cosa que està pel mig i destorba.
(vulgarisme) cosa, eina

trastam /tɾasˈtam/ /tɾəsˈtam/ n masc
trastería

trastejar /tɾas.teˈd͡ʒa/ /tɾas.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾas.teˈʒa/ /tɾəs.təˈd͡ʒa/ /tɾəs.təˈʒa/ v
trastear
Anar i tornar sovint d’una part a l’altra tot feinejant.
transportar
Mudar els trastos.

trastocar /tɾas.toˈka/ /tɾas.toˈkaɾ/ /tɾəs.toˈka/ /tɾəs.tuˈka/ v
trastornar
Fer tornar boig.

trastorn /tɾasˈtoɾn/ /tɾəsˈtorn/ n masc
trastorno

trastorn antisocial de la personalitat n masc
psicopatía

trastorn de conducta n masc
trastorno de conducta

trastorn de l'aprenentatge n masc
trastorno del aprendizaje

trastorn de l'espectre autista n masc
autismo

trastorn de l'estat d'ànim n masc
trastorno afectivo

trastorn de la personalitat n masc
trastorno de la personalidad

trastorn del llenguatge n masc
trastorno del lenguaje

trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat n masc
trastorno por déficit de atención con hiperactividad

trastorn per dèficit d'atenció sense hiperactivitat n masc
trastorno por déficit de atención sin hiperactividad

trastorn psicòtic n masc
psicosis

trastornar /tɾas.torˈna/ /tɾas.toɾˈna/ /tɾas.toɾˈnaɾ/ /tɾəs.toɾˈna/ /tɾəs.turˈna/ v
trastornar

trau /tɾaw/ n masc
ojal
Forat o tall en una peça de roba per on ha de passar un botó.
brecha
Incisió feta al cos per una ferida aguda.

trauma /ˈtɾaw.ma/ /ˈtɾaw.mə/ n masc
trauma

traumatitzar /tɾaw.ma.tiˈd͡za/ /tɾaw.ma.tiˈza/ /tɾaw.ma.tiˈzaɾ/ /tɾəw.mə.tiˈd͡za/ v
traumatizar

traumatòleg /tɾaw.maˈtɔ.ɫek/ /tɾəw.məˈtɔ.ɫək/ n masc
traumatólogo

traure /ˈtɾaw.ɾe/ /ˈtɾaw.ɾə/ v
sacar
(pilota valenciana) Servir colpejant la pilota amb força per fer-la arribar al camp contrari, en les modalitats de llargues i raspall, o per fer-la impactar contra el frontis, en frontó valencià.

trava /ˈtɾa.va/ /ˈtɾa.və/ /ˈtɾa.βa/ /ˈtɾa.βə/ n fem
traba

travar /tɾaˈvaɾ/ /tɾaˈβa/ /tɾəˈva/ /tɾəˈβa/ v
trabar
Posar una trava per a immobilitzar.
Unir coses per a que no es puguin moure separadament.

travessar /tɾa.veˈsaɾ/ /tɾa.βeˈsa/ /tɾə.vəˈsa/ /tɾə.βəˈsa/ v
atravesar

travesser n masc
larguero
(esports de pilota) Barra horitzontal d'una porteria que uneix els dos pals de la porteria pels extrems superiors.
barra transversal
(rugbi, futbol americà) Barra horitzontal d'uns pals que uneix les dues barres verticals a una altura d'uns 3 m.

travessia /tɾa.veˈsi.a/ /tɾa.βeˈsi.a/ /tɾə.vəˈsi.ə/ /tɾə.βəˈsi.ə/ n fem
travesía
Carrer que travessa un altre més important o que comunica dos carrers.
Viatge per mar o per riu.

traveta /tɾaˈve.ta/ /tɾaˈβe.ta/ /tɾəˈvə.tə/ /tɾəˈvɛ.tə/ /tɾəˈβɛ.tə/ n fem
zancadilla
(esports de pilota) Falta consistent a posar una cama o l'estic encreuat amb la cama d'un adversari amb l'objectiu de fer-lo caure.
media
(beisbol) Cadascuna de les dues peces de l'equip d'un jugador, una per a cada cama, consistents en unes tires disposades sobre els mitjons i fixades sota el peu, que determinats equips utilitzen com a distintiu.

traç /ˈtɾas/ n masc
trazo

traça /ˈtɾa.sa/ /ˈtɾa.sə/ n fem
traza

traçar /tɾaˈsa/ /tɾaˈsaɾ/ /tɾəˈsa/ v
trazar

traçut /tɾaˈsut/ /tɾəˈsut/ adj masc
habilidoso

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ n fem
traición

traïdor /tɾa.iˈðo/ /tɾa.iˈðoɾ/ /tɾə.iˈðo/ adj masc
traidor

traïdorament /tɾa.iˌðo.ɾaˈmen/ /tɾa.iˌðo.ɾaˈment/ /tɾə.iˌðo.ɾəˈmen/ /tɾə.iˌðo.ɾəˈment/ adv
traidoramente

traïdoria /tɾa.i.ðoˈɾi.a/ /tɾə.i.ðoˈɾi.ə/ /tɾə.i.ðuˈɾi.ə/ n fem
alevosía

traüllar /tɾa.uˈʎa/ /tɾa.uˈʎaɾ/ /tɾə.uˈʎa/ v
afanarse

trebacances /tɾe.baˈkan.ses/ /tɾə.βəˈkan.səs/ n fem
trabacaciones

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ n masc
trabajo
Esforç per assolir una finalitat.
Resultat d'un esforç.
Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.
Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.
(física) Magnitud que mesura l'energia necessària per a modificar l'energia d'algun sistema, en especial per a generar moviment o alterar cossos.

treball de camp n masc
trabajo de campo

treball de final de grau n masc
trabajo de fin de grado

treball en equip n masc
trabajo en equipo

treball escolar n masc
trabajo escolar

treball individual n masc
trabajo individual

treball manual n masc
manualidades

treball per parelles n masc
trabajo por parejas

treball per racons n masc
trabajo por rincones

treball social n masc
trabajo social

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ adj masc
trabajador
Que treballa molt.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ n masc
trabajador
Empleat, persona contractada per altri.

treballador social n masc
asistente social

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ v
trabajar

treballar com un negre v
trabajar como un negro

treballat /tɾe.baˈʎat/ /tɾə.bəˈjat/ /tɾə.bəˈʎat/ /tɾə.βəˈʎat/ adj masc
trabajado

treballosament /tɾe.baˌʎo.zaˈment/ /tɾe.βaˌʎo.zaˈmen/ /tɾə.bəˌjo.zəˈmen/ /tɾə.bəˌʎo.zəˈment/ /tɾə.βəˌʎo.zəˈmen/ adv
trabajosamente

trefilar /tɾe.fiˈɫa/ /tɾe.fiˈɫaɾ/ /tɾə.fiˈɫa/ v
trefilar

trefí /tɾeˈfi/ /tɾəˈfi/ n masc
trefino

trematodes /tɾe.maˈtɔ.ðes/ /tɾə.məˈtɔ.ðəs/ n masc
tremátodos

tremend /tɾeˈmen/ /tɾeˈment/ /tɾəˈmen/ /tɾəˈment/ adj masc
tremendo

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ v
temblar

tremolar com una fulla v
temblar como un flan

tremolar les copes dels genolls v
temblar la contera

tremolejar /tɾe.mo.ɫeˈd͡ʒa/ /tɾe.mo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /tɾe.mo.ɫeˈʒa/ /tɾə.mo.ɫəˈd͡ʒa/ /tɾə.mu.ɫəˈʒa/ v
temblequear

tremolina /tɾe.moˈɫi.na/ /tɾə.moˈɫi.nə/ /tɾə.muˈɫi.nə/ n fem
tremolina

tremolor /tɾe.moˈɫo/ /tɾe.moˈɫoɾ/ /tɾə.moˈɫo/ /tɾə.muˈɫo/ n
temblor
Moviment vibratori involuntari d'un ésser viu, generalment causat pel fred o per emocions com la por i la ira.
Moviment vibratori causat per una ona expansiva, durant terratrèmols i explosions.

tremolosa /tɾe.moˈɫo.za/ /tɾə.moˈɫo.zə/ /tɾə.muˈɫo.zə/ n fem
tembladera

tremolós /tɾe.moˈɫos/ /tɾə.moˈɫos/ /tɾə.muˈɫos/ adj masc
tembloroso

tremp /ˈtɾem/ /ˈtɾemp/ /ˈtɾəmp/ /ˈtɾɛm/ /ˈtɾɛmp/ n masc
témpera

trempaplomes /ˌtɾem.paˈpɫo.mes/ /ˌtɾem.pəˈpɫo.məs/ n masc
cortaplumas

trempar /tɾemˈpa/ /tɾemˈpaɾ/ /tɾəmˈpa/ v
templar
Fer assolir a un metall o al vidre el punt de fusió òptim per a treballar-lo.
levantársele
(col·loquial) Tenir el penis en erecció.

trempera /tɾemˈpe.ɾa/ /tɾəmˈpe.ɾə/ n fem
erección
(col·loquial) Estat del penis en erecció.

trempera matinera n fem
erección matutina

tremuja /tɾeˈmu.d͡ʒa/ /tɾeˈmu.ʒa/ /tɾəˈmu.ʒə/ n fem
tolva
Espècie de caixa de fusta quadrada que remata en forma piramidal per la seva part inferior, com un embut, per on va corrent el blat a l'esclop, i aquest a la mola per a moldre'l.
cabeza
Capçal de fusta unit per mitjà d'uns ferros a les nanses de la campana que serveix per a sostenir-la, i al mateix temps de contrapès per a que es pugui ventar fàcilment.

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ n masc
tren

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ n fem
trenza
Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trenar /tɾeˈna/ /tɾeˈnaɾ/ /tɾəˈna/ v
trenzar
Fer trenes.

trenc /ˈtɾeŋ/ /ˈtɾeŋk/ /ˈtɾəŋk/ /ˈtɾɛŋ/ /ˈtɾɛŋk/ n masc
grieta
Esquerda produïda per contusió, solució de continuïtat en una superfície.
cedilla
Traç inferior de la ce trencada (ç).

trencaclosques /ˌtɾeŋ.kaˈkɫɔs.kes/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ n masc
rompecabezas
Joc de pensar amb una solució no òbvia.
Joc en el qual cal col·locar un conjunt de peces d'una forma concreta per a que mostrin una imatge de forma correcta.

trencacolls /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎs/ /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎʃ/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɔʎs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɔʎs/ n masc
despeñadero
Lloc de pas amb perill de caure.
escollo
(figuradament) Afer difícil amb perill d’equivocar-se.

trencadissa /tɾeŋ.kaˈði.sa/ /tɾəŋ.kəˈði.sə/ n fem
estropicio

trencador /tɾeŋ.kaˈðo/ /tɾeŋ.kaˈðoɾ/ /tɾəŋ.kəˈðo/ adj masc
quebrador
Que trenca.

trencador /tɾeŋ.kaˈðo/ /tɾeŋ.kaˈðoɾ/ /tɾəŋ.kəˈðo/ n masc
picapedrero
(professions) Persona que talla i treu pedres de la pedrera.

trencadís /tɾeŋ.kaˈðis/ /tɾəŋ.kəˈðis/ adj masc
quebradizo
Fràgil, fàcil de trencar.

trencafila /ˌtɾeŋ.kaˈfi.ɫa/ /ˌtɾəŋ.kəˈfi.ɫə/ /ˌtɾɛŋ.kəˈfi.ɫə/ n fem
cadeneta
Costura entrellaçada que els enquadernadors fan entre la corda i la capçada de cada part en el llom del llibre quan el cusen.

trencaglaç /ˌtɾeŋ.kaˈɣɫas/ /ˌtɾəŋ.kəˈɣɫas/ /ˌtɾɛŋ.kəˈɣɫas/ n masc
rompehielos
Embarcació amb una o dues proes amb forma tallant i buc molt robust pensada per a navegar per aigües que es poden gelar.
Roda (part davantera de la proa) de les embarcacions homònimes.

trencament /tɾeŋ.kaˈmen/ /tɾeŋ.kaˈment/ /tɾəŋ.kəˈmen/ /tɾəŋ.kəˈment/ n masc
ruptura
Acció de trencar.
Acció d'incomplir una llei u ordre judicial.

trencament de l'estic n masc
rotura del stick

trencament de servei n masc
break

trencapinyons n masc
cascapiñones

trencar /tɾeŋˈka/ /tɾeŋˈkaɾ/ /tɾəŋˈka/ v
romper
Fer trossos una cosa a base de cops, de pressió.
torcer
(intransitiu) Canviar de direcció d’un camí o carrer a un altre.

trencar el servei v
romper el saque

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ n masc
treinta
(tennis, pilota valenciana) Segon punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ number
treinta

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ number
treinta

trenta-cinquè /ˌtɾen.ta.siŋˈke/ /ˌtɾən.tə.siŋˈkə/ /ˌtɾɛn.tə.siŋˈkɛ/ number
trigésimo

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ number
treinta

trenta-dosè /ˌtɾen.ta.ðoˈze/ /ˌtɾən.tə.ðoˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.ðuˈzɛ/ number
trigésimo

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ number
treinta

trenta-novè /ˌtɾen.ta.noˈve/ /ˌtɾen.ta.noˈβe/ /ˌtɾən.tə.noˈvə/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈvɛ/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈβɛ/ number
trigésimo

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ number
treinta

trenta-quatrè /ˌtɾen.ta.kwaˈtɾe/ /ˌtɾən.tə.kwəˈtɾə/ /ˌtɾɛn.tə.kwəˈtɾɛ/ number
trigésimo

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ number
treinta

trenta-setè /ˌtɾen.ta.seˈte/ /ˌtɾən.tə.səˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.səˈtɛ/ number
trigésimo

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ number
treinta

trenta-sisè /ˌtɾen.ta.siˈze/ /ˌtɾən.tə.siˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.siˈzɛ/ number
trigésimo

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ number
treinta

trenta-tresè /ˌtɾen.ta.tɾeˈze/ /ˌtɾən.tə.tɾəˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.tɾəˈzɛ/ number
trigésimo

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ number
treinta

trenta-una /ˌtɾen.taˈu.na/ /ˌtɾən.təˈu.nə/ /ˌtɾɛn.təˈu.nə/ number
treinta
Forma femenina de trenta-un.

trenta-unè /ˌtɾen.ta.uˈne/ /ˌtɾən.tə.uˈnə/ /ˌtɾɛn.tə.uˈnɛ/ number
trigésimo

trenta-vuit /ˌtɾen.taˈvujt/ /ˌtɾen.taˈβujt/ /ˌtɾən.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈβujt/ number
treinta

trenta-vuitè /ˌtɾen.ta.vujˈte/ /ˌtɾen.ta.βujˈte/ /ˌtɾen.ta.βwiˈte/ /ˌtɾən.tə.vujˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.vujˈtɛ/ /ˌtɾɛn.tə.βujˈtɛ/ number
trigésimo

trentejar /tɾen.teˈd͡ʒa/ /tɾen.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾen.teˈʒa/ /tɾən.təˈd͡ʒa/ /tɾən.təˈʒa/ v
rondar

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ number
trigésimo

trenzilla /tɾenˈzi.ʎa/ /tɾənˈzi.ʎə/ n fem
trencilla

trep /ˈtrep/ n masc
desarro

trepanar /tɾe.paˈna/ /tɾe.paˈnaɾ/ /tɾə.pəˈna/ v
trepanar

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ n masc
taladro taladradora

trepar /tɾeˈpa/ /tɾeˈpaɾ/ /tɾəˈpa/ v
taladrar

trepat /tɾeˈpat/ /tɾəˈpat/ n masc
trepat
Vi lleuger, fresc, afruitat, amb un grau alcohòlic baix i poca aroma, que se sol utilitzar per a fer vins rosats i negres.

trepidar /tɾe.piˈða/ /tɾe.piˈðaɾ/ /tɾə.piˈða/ v
trepidar

trepitjar /tɾe.piˈd͡ʒa/ /tɾe.piˈd͡ʒaɾ/ v
pisar
Posar el peu damunt.
pisotear
Menysprear l’honor, la dignitat.

trepollar /tɾe.poˈʎa/ /tɾe.poˈʎaɾ/ /tɾə.poˈʎa/ /tɾə.puˈʎa/ v
pisotear

trepà /tɾeˈpa/ /tɾəˈpa/ n masc
trépano

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ number
tres

tres segons n masc
tres segundos

tres-centes /ˌtɾeˈsen.tes/ /ˌtɾəˈsen.təs/ /ˌtɾɛˈsen.təs/ number
trescientas
Forma femenina de tres-cents.

tres-cents /ˌtɾeˈsens/ /ˌtɾəˈsens/ /ˌtɾɛˈsens/ number
trescientos

tresar /tɾeˈza/ /tɾeˈzaɾ/ /tɾəˈza/ v
terciar

tresc /ˈtɾesk/ /ˈtɾəsk/ /ˈtɾɛsk/ n masc
trekking

trescanar /tɾes.kaˈna/ /tɾes.kaˈnaɾ/ /tɾəs.kəˈna/ v
trascanar

trescar /tɾesˈka/ /tɾesˈkaɾ/ /tɾəsˈka/ v
triar
Treballar activament les abelles entre el rusc i les plantes.
trajinar
Caminar apressadament, feinejar activament.

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ n masc
tesoro
Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresorejar /tɾe.zo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tɾe.zo.ɾeˈʒa/ /tɾə.zu.ɾəˈʒa/ v
atesorar
Aconseguir diners i coses de valor (tresors).
Tenir característiques personals ben valorades (habilitats, etc.).

tresorer /tɾe.zoˈɾe/ /tɾe.zoˈɾeɾ/ /tɾə.zoˈɾe/ /tɾə.zuˈɾe/ n masc
tesorero

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
tesoreria tesorería

trespeus /ˌtɾesˈpɛws/ /ˌtɾəsˈpɛws/ /ˌtɾɛsˈpɛws/ n masc
trébedes
Cèrcol de ferro amb tres peus que serveix de suport per a posar atuells de cuina al foc.

trespolar /tɾes.poˈɫa/ /tɾes.poˈɫaɾ/ /tɾəs.poˈɫa/ /tɾəs.puˈɫa/ v
techar
(valencià) Construir el sostre.

tresquarts n neut
tres cuartos

tresquarts ala dret n masc
tres cuartos ala derecha

tresquarts ala esquerre n masc
tres cuartos ala izquierda

tressa /ˈtɾe.sa/ /ˈtɾɛ.sə/ n fem
treza

tret /ˈtret/ n masc
tiro
Tir, acció de disparar una arma.

tret /ˈtret/ preposition
excepto
Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ number
trece

tretze són tretze adv
erre que erre

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ number
décimo

treu /ˈtɾew/ /ˈtɾɛw/ n masc
treo

treure /ˈtɾew.ɾe/ /ˈtɾɛw.ɾə/ v
sacar
Fer sortir una cosa del lloc on és.
quitar
Llevar o fer desaparèixer alguna cosa del lloc on és.

treure's la son de les orelles v
ponerse las pilas

treva /ˈtɾe.va/ /ˈtɾe.və/ /ˈtɾe.βa/ /ˈtɾe.βə/ n fem
tregua
Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.
Metafòricament, interrupció del treball, del dolor, etc.

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ n fem
elección

tria de la pilota n fem
elección de la pelota

triadures /tɾi.aˈðu.ɾes/ /tɾi.əˈðu.ɾəs/ n fem
migajas

triaga /tɾiˈa.ɣa/ /tɾiˈa.ɣə/ n fem
triaca
Composició de varis ingredients que serveix contra tot verí, considerant-se antigament els principals i més eficaços l'opi i les espècies que corregeixen la seva virtut narcòtica. La base principal de la de Roma i Montpeller es la carn de l'escurçó.
Preservatiu, remei per un mal imprevist, o d'algun mal previngut amb prudència o tret del mateix dany.

triagal adj
triacal
Cosa de triaga o que té les seves propietats.

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ n masc
triángulo
Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.
(billar) Marc rígid de forma triangular a l'interior del qual es col·loquen les boles, utilitzat al començament d'una partida de billar americà o de snooker per a disposar les boles regularment agrupades.
(hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Defensa de zona pròpia d'un equip en inferioritat numèrica per l'expulsió de jugadors, consistent a situar els tres jugadors de camp en els angles respectius d'un triangle imaginari, de manera que hi ha un davanter i dos defensors.

triangle de rebot n masc
triángulo de rebote

triangulació n fem
triangulación

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ adj
triangular
Que té forma de triangle.

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ v
triangular
Referit a una superfície, realitzar una triangulació.

triangularitzar /tɾi.aŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈd͡za/ /tɾi.aŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡu.ɫə.ɾidˈza/ v
triangularizar

triangularment /tɾi.aŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /tɾi.aŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /tɾi.aŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ /tɾi.əŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /tɾi.əŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ adv
triangularmente

triapedrar /ˌtɾi.a.peˈðɾa/ /ˌtɾi.a.peˈðɾaɾ/ /ˌtɾi.ə.pəˈðɾa/ v
cribar

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ v
escoger
Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.
limpiar
Netejar una cosa traient-ne la brossa i els cossos estranys.

triatló n masc
triatlón

tribu /ˈtɾi.βu/ n fem
tribu

tribulació /tɾi.bu.ɫa.siˈo/ /tɾi.βu.ɫə.siˈo/ n fem
tribulación
Angúnia o pena gran.

tribular /tɾi.buˈɫaɾ/ /tɾi.βuˈɫa/ v
atribular

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ n fem
tribuna

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ n masc
tribunal

tribut /tɾiˈβut/ n masc
tributo

tributar /tɾi.buˈtaɾ/ /tɾi.βuˈta/ v
tributar
Satisfer el pagament d'un tribut.

tribú /tɾiˈβu/ n masc
tribuno

tricorn /tɾiˈkɔrn/ n masc
tricornio

tricorni /tɾiˈkɔr.ni/ n masc
tricornio

tricotar /tɾi.koˈta/ /tɾi.koˈtaɾ/ /tɾi.kuˈta/ v
tricotar

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ n masc
tridente

tridimensional /tɾi.ði.men.si.oˈnaɫ/ /tɾi.ði.mən.si.uˈnaɫ/ adj
tridimensional

triella /tɾiˈe.ʎa/ /tɾiˈə.ʎə/ /tɾiˈɛ.ʎə/ n fem
trieja

trifurcar /tɾi.furˈka/ /tɾi.fuɾˈka/ /tɾi.fuɾˈkaɾ/ v
trifurcar

trifàsic /tɾiˈfa.zik/ adj masc
trifásico
Compost per tres fases.

triganer /tɾi.ɣaˈne/ /tɾi.ɣaˈneɾ/ /tɾi.ɣəˈne/ adj masc
tardón

trigar /tɾiˈɣa/ /tɾiˈɣaɾ/ v
tardar

trigonomètricament /tɾi.ɣo.noˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /tɾi.ɣo.noˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /tɾi.ɣo.noˌmɛ.tɾi.kəˈment/ /tɾi.ɣu.nuˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ adv
trigonométricamente

trilió /tɾi.ɫiˈo/ number masc
trillón
(cardinal) Milió de bilions.

trillar /tɾiˈʎa/ /tɾiˈʎaɾ/ v
trillar

trimestralment /tɾi.mesˌtɾaɫˈmen/ /tɾi.mesˌtɾaɫˈment/ /tɾi.məsˌtɾaɫˈmen/ /tɾi.məsˌtɾaɫˈment/ adv
trimestralmente

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ n masc
trimestre

trinar /tɾiˈna/ /tɾiˈnaɾ/ v
trinar
(música) Fer trinats, refilar com un ocell.
(col·loquial) Mostrar ira, ràbia.

trinc /ˈtɾiŋ/ /ˈtɾiŋk/ /ˈtɾiŋk/ n masc
tris

trincar /tɾiŋˈka/ /tɾiŋˈkaɾ/ v
trincar
En nàutica, fermar amb trinques o altres lligams.
brindar
En una celebració, fer, els assistents, que els seus gots topin lleugerament.

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ n masc
trineo

trinquet /tɾiŋˈket/ /tɾiŋˈkɛt/ n masc
trinquete
En embarcacions amb més d'un pal sense considerar el bauprès ni altre que pugui partir del bauprès, arbre i pal més proper a proa sempre que aquest no sigui el més alt de l'embarcació.
La més baixa de les vergues agafada al pal trinquet.
La més baixa del les veles quadrades agafada al pal trinquet.
(pilota) Pista de joc de pilota consistent en un espai rectangular, generalment amb sostre, tancat per quatre parets aptes també per al joc.

trinqueter /tɾiŋ.keˈte/ /tɾiŋ.keˈteɾ/ /tɾiŋ.kəˈte/ n masc
pelotero

trinquetilla /tɾiŋ.keˈti.ʎa/ /tɾiŋ.kəˈti.ʎə/ n fem
trinquetilla

trinxa /ˈtɾiɲ.t͡ʃa/ /ˈtɾiɲ.ʃə/ n fem
pretina

trinxar /tɾiɲˈt͡ʃa/ /tɾiɲˈt͡ʃaɾ/ /tɾiɲˈʃa/ v
trinchar
Dividir en parts més petites una peça d'aliment, en especial la carn.

trinxera /tɾiɲˈt͡ʃe.ɾa/ /tɾiɲˈʃe.ɾə/ n fem
trinchera

trinxeraire /tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaj.ɾe/ /tɾiɲ.ʃəˈɾaj.ɾə/ n neut
golfo
Noi que vagabundeja.

trinxet /tɾiɲˈt͡ʃet/ /tɾiɲˈʃət/ /tɾiɲˈʃɛt/ n masc
hocino

trio /ˈtɾi.o/ /ˈtɾi.u/ n masc
trío

triomfalment /tɾi.oɱˌfaɫˈmen/ /tɾi.oɱˌfaɫˈment/ /tɾi.uɱˌfaɫˈmen/ adv
triunfalmente

triomfar /tɾi.oɱˈfa/ /tɾi.oɱˈfaɾ/ /tɾi.uɱˈfa/ v
triunfar

tripa /ˈtɾi.pa/ /ˈtɾi.pə/ n fem
callos

tripartir /tɾi.parˈti/ /tɾi.paɾˈti/ /tɾi.paɾˈtiɾ/ /tɾi.pərˈti/ v
tripartir

tripijoc /tɾi.piˈd͡ʒɔk/ /tɾi.piˈʒɔk/ n masc
trapicheo
Astúcia amb un objectiu il·lícit.

triple n masc
triple
(bowling) Conjunt de tres plens consecutius.

triple bogey n masc
triple bogey

triple doble n masc
triple doble

triple eliminació n fem
triple eliminación

triples n masc
triples

tripleta n fem
tripleta

triplicar /tɾi.pɫiˈka/ /tɾi.pɫiˈkaɾ/ v
triplicar

triplà /tɾiˈpɫa/ n masc
triplano

tripolità /tɾi.po.ɫiˈta/ /tɾi.pu.ɫiˈta/ adj masc
tripolitano
Relatiu o pertanyent a Trípoli.

tripolità /tɾi.po.ɫiˈta/ /tɾi.pu.ɫiˈta/ n masc
tripolitano
Persona que habita o és originària de Trípoli.

tripulació /tɾi.pu.ɫa.siˈo/ /tɾi.pu.ɫə.siˈo/ n fem
tripulación
Conjunt de persones que viatgen en una embarcació i que estan encarregades de mantenir-la i dirigir-la.
Per extensió totes aquelles persones que viatgen en qualsevol vehicle i que estan encarregades de mantenir-lo i dirigir-lo, en especial quan el número d'aquestes persones és gran o bé quan el vehicle es considera de difícil maneig.

tripulant /tɾi.puˈɫan/ /tɾi.puˈɫant/ n neut
tripulante
Membre d'una tripulació.

tripular /tɾi.puˈɫa/ /tɾi.puˈɫaɾ/ v
tripular
Obtenir tripulants per a un vehicle.

triquèquid /tɾiˈkɛ.kit/ n masc
manatí

trisagi /tɾiˈsa.d͡ʒi/ /tɾiˈsa.ʒi/ n masc
trisagio

trisecar /tɾi.seˈka/ /tɾi.seˈkaɾ/ /tɾi.səˈka/ v
trisecar

trisil·làbic /tɾi.siɫˈɫa.bik/ /tɾi.siɫˈɫa.βik/ /tɾi.siˈɫa.βik/ adj masc
trisilábico

trisomia 21 n fem
trisomía 21

trist /ˈtɾist/ adj
triste
Que no té alegria.

tristament /ˌtɾis.taˈmen/ /ˌtɾis.taˈment/ /ˌtɾis.təˈmen/ /ˌtɾis.təˈment/ adv
tristemente

tristejar /tɾis.teˈd͡ʒa/ /tɾis.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾis.teˈʒa/ /tɾis.təˈd͡ʒa/ /tɾis.təˈʒa/ v
tristear

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ n fem
tristeza

tristor /tɾisˈto/ /tɾisˈtoɾ/ n fem
tristeza

tristíssim /tɾisˈti.sim/ adj masc
tristísimo

trisíl·lab /tɾiˈsi.ɫap/ /tɾiˈsi.ɫəp/ /tɾiˈsiɫ.ɫap/ /tɾiˈsiɫ.ɫəp/ adj masc
trisílabo
Que té tres síl·labes.

trisíl·lab /tɾiˈsi.ɫap/ /tɾiˈsi.ɫəp/ /tɾiˈsiɫ.ɫap/ /tɾiˈsiɫ.ɫəp/ n masc
trisílabo
Mot que té tres síl·labes.
Vers que de mètrica té tres síl·labes.

tritllejar /tɾi.ʎeˈd͡ʒa/ /tɾi.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /tɾi.ʎəˈd͡ʒa/ /tɾi.ʎəˈʒa/ /tɾiʎ.ʎeˈʒa/ /tɾiʎ.ʎəˈʒa/ v
repiquetear

triturar /tɾi.tuˈɾa/ /tɾi.tuˈɾaɾ/ v
triturar

triumvirat /tɾi.um.biˈɾat/ /tɾi.uɱ.viˈɾat/ /tɾi.uɱ.viˈɾat/ n masc
triunvirato
Grup de tres persones que formen la direcció d'un govern.

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ adj
trivial

trivialitzar /tɾi.vi.a.ɫiˈzaɾ/ /tɾi.vi.ə.ɫiˈd͡za/ /tɾi.βi.a.ɫiˈd͡za/ /tɾi.βi.a.ɫiˈza/ /tɾi.βi.ə.ɫiˈd͡za/ v
trivializar

tro /ˈtɾo/ n masc
trueno
So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.
Soroll que fan les armes i artificis de foc.
Soroll que fa la pólvora, plata fulminant i salnitre.
Veu grossa.
Peça d'artilleria antiga de gros calibre.
(metafòricament) Poder d'un príncep guerrer.
Se diu en la moral per la veu, eloqüència i predicació d'un orador vehement.
Capseta de paper plena de pólvora ben pitjada i embolicada ben estreta amb dos o tres voltes de fil que en ser llençada a terra amb la metxa encesa, rebenta amb gran soroll i estrèpit.
(familiar) pet, ventositat.
bombazo
Soroll que fa una bomba.

troba /ˈtɾɔ.βa/ /ˈtɾɔ.βə/ n fem
hallazgo

trobada /tɾoˈβa.ða/ /tɾuˈβa.ðə/ n fem
encuentro

trobada LAN n fem
fiesta LAN

trobador /tɾo.baˈðoɾ/ /tɾo.bəˈðo/ /tɾo.βaˈðo/ /tɾu.bəˈðo/ /tɾu.βəˈðo/ n masc
trovador
Poeta medieval que componia versos per a ser cantats en públic.

trobadoresc /tɾo.ba.ðoˈɾesk/ /tɾo.bə.ðoˈɾəsk/ /tɾu.bə.ðuˈɾɛsk/ /tɾu.βə.ðuˈɾɛsk/ adj masc
trovadoresco

trobadorescament /tɾo.ba.ðoˌɾes.kaˈment/ /tɾo.bə.ðoˌɾəs.kəˈment/ /tɾo.βa.ðoˌɾes.kaˈmen/ /tɾu.bə.ðuˌɾɛs.kəˈmen/ /tɾu.βə.ðuˌɾɛs.kəˈmen/ adv
trovadorescamente

troballa /tɾoˈba.ʎa/ /tɾoˈba.ʎə/ /tɾuˈba.jə/ n fem
hallazgo

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ v
encontrar hallar
Veure alguna cosa que s'havia perdut.
trovar
Compondre en l'art dels trobadors.
encontrarse
(pronominal) Concórrer o estar present en alguna part.
(pronominal) Ser o estar en un determinat estat.
encontrarse encontrar
(pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.

troca /ˈtɾɔ.ka/ /ˈtɾɔ.kɔ/ /ˈtɾɔ.kə/ n fem
madeja

trocànter /tɾoˈkan.teɾ/ /tɾoˈkan.təɾ/ /tɾuˈkan.tər/ n masc
trocánter

trofeu /tɾoˈfɛw/ /tɾuˈfɛw/ n masc
trofeo

troglodita /tɾo.ɣɫoˈði.ta/ /tɾo.ɣɫoˈði.tə/ /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ adj
troglodita
Que viu en una caverna o cova.

troglodita /tɾo.ɣɫoˈði.ta/ /tɾo.ɣɫoˈði.tə/ /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ n neut
troglodita
Persona que viu en una cova.

troica /ˈtɾɔj.ka/ /ˈtɾɔj.kɔ/ /ˈtɾɔj.kə/ n fem
troica

troià /tɾoˈja/ /tɾuˈja/ adj masc
troyano

trol /ˈtɾɔɫ/ n masc
trol
(mitologia nòrdica) Gegant o gnom que viu en llocs solitaris.

trol /ˈtɾɔɫ/ n neut
trol
(internet) Persona que publica continguts només amb intenció provocativa per generar polèmica.

trolejar /tɾo.ɫeˈd͡ʒa/ /tɾo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /tɾo.ɫeˈʒa/ /tɾo.ɫəˈd͡ʒa/ /tɾu.ɫəˈʒa/ v
trolear
(internet) Atacar provocant com un trol.

tromba /ˈtɾom.ba/ /ˈtɾom.bə/ n fem
tromba

trombe /ˈtɾom.be/ /ˈtɾom.bə/ n masc
trombo

trombofília /tɾom.boˈfi.ɫi.a/ /tɾom.boˈfi.ɫi.ə/ /tɾum.buˈfi.ɫi.ə/ n fem
trombofilia

trombó /tɾomˈbo/ /tɾumˈbo/ n masc
trombón

trombó de colissa n masc
trombón de varas

trombó de pistons n masc
trombón de pistones

trombó rovellat n masc
trombón oxidado

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ n fem
trompa
Instrument aeròfon de metall, amb broquet, format per un llarg tub enroscat que s'eixampla gradualment des de l'embocadura al pavelló.
Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.
(col·loquial) embriaguesa

trompa marina n fem
trompeta marina

trompada /tɾomˈpa.ða/ /tɾomˈpa.ðə/ /tɾumˈpa.ðə/ n fem
trompazo
Cop fort, batzac.

trompejar /tɾom.peˈd͡ʒa/ /tɾom.peˈd͡ʒaɾ/ /tɾom.peˈʒa/ /tɾom.pəˈd͡ʒa/ /tɾum.pəˈʒa/ v
trompear

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ n fem
trompeta
Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ n neut
trompeta
Trompetista, nom usat especialment en l'entorn militar i en les orquestres.

trompeta bastarda n fem
trompeta bastarda

trompeta de pistons n fem
trompeta de pistones

trompeteig /tɾom.peˈtet͡ʃ/ /tɾom.pəˈtət͡ʃ/ /tɾum.pəˈtɛt͡ʃ/ n masc
trompeteo

trompetejar /tɾom.pe.teˈd͡ʒa/ /tɾom.pe.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾom.pe.teˈʒa/ /tɾom.pə.təˈd͡ʒa/ /tɾum.pə.təˈʒa/ v
trompetear
Sonar la trompeta.
pregonar
Divulgar una informació de forma que tothom se n’assabenti.

trompeter /tɾom.peˈte/ /tɾom.peˈteɾ/ /tɾom.pəˈte/ /tɾum.pəˈte/ n masc
trompetero
Persona que fabrica trompetes.
pipo real
Peix teleosti de la família dels macroramfòsids amb musell llarg i tubiforme (Macroramphosus scolopax).

trompetista /tɾom.peˈtis.ta/ /tɾom.peˈtis.te/ /tɾom.pəˈtis.tə/ /tɾum.pəˈtis.tə/ n neut
trompetista

tron /ˈtɾɔn/ n masc
trono

trona /ˈtɾɔ.na/ /ˈtɾɔ.nɔ/ /ˈtɾɔ.nə/ n fem
púlpito
Plataforma elevada d'una església destinada a predicar o llegir les escriptures.
trona
Cadira alta i amb braços pels nadons.

tronada /tɾoˈna.ða/ /tɾoˈna.ðə/ /tɾuˈna.ðə/ n fem
tronada

tronadissa /tɾo.naˈði.sa/ /tɾo.nəˈði.sə/ /tɾu.nəˈði.sə/ n fem
gran tronada

tronar /tɾoˈna/ /tɾoˈnaɾ/ /tɾuˈna/ v
tronar

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ n masc
tronco
(botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
(argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.

troncar /tɾoŋˈka/ /tɾoŋˈkaɾ/ /tɾuŋˈka/ v
destroncar

tronera /tɾoˈne.ɾa/ /tɾoˈne.ɾə/ /tɾuˈne.ɾə/ n fem
tronera
(billar) Cadascun dels sis forats d'una taula de billar destinada al billar americà, l'snooker o el xapó, que estan situats en els angles i a la meitat dels costats llargs.

trontollar /tɾon.toˈʎa/ /tɾon.toˈʎaɾ/ /tɾun.tuˈʎa/ v
retemblar
Balançar-se una cosa contínuament i ràpidament, en especial quan hi ha risc que es desprengui d'algun lloc.
tambalear
Per extensió, alguna cosa (un govern, un acord, la pau, etc.) tenir un gran risc de caure, trencar-se o no poder esdevenir.

trop /ˈtɾɔp/ n masc
tropo

tropa /ˈtɾɔ.pa/ /ˈtɾɔ.pɔ/ /ˈtɾɔ.pə/ n fem
tropa

tropical /tɾo.piˈkaɫ/ /tɾu.piˈkaɫ/ adj
tropical

tropopausa /ˌtɾo.poˈpaw.za/ /ˌtɾo.poˈpaw.zə/ /ˌtɾo.puˈpaw.zə/ n fem
tropopausa

troposfera /ˌtɾo.posˈfe.ɾa/ /ˌtɾo.posˈfe.ɾə/ /ˌtɾo.pusˈfe.ɾə/ n fem
troposfera

tros /ˈtɾɔs/ n masc
trozo

tros de quòniam n masc
tonto de capirote

trossa /ˈtɾɔ.sa/ /ˈtɾɔ.sɔ/ /ˈtɾɔ.sə/ n fem
moño
Cabells recollits caragolant-los.
troza
Corda gruixuda que uneix la vela llatina amb l'arbre que la sosté.

trossar /tɾoˈsa/ /tɾoˈsaɾ/ /tɾuˈsa/ v
trozar
(nàutica) Tibar la trossa.

trot /ˈtɾɔt/ n masc
trote

trotar /tɾoˈta/ /tɾoˈtaɾ/ /tɾuˈta/ v
trotar

troter /tɾoˈte/ /tɾoˈteɾ/ /tɾuˈte/ n masc
correo

trotllo /ˈtɾɔ.ʎo/ /ˈtɾɔ.ʎo/ /ˈtɾɔ.ʎu/ /ˈtɾɔʎ.ʎo/ /ˈtɾɔʎ.ʎu/ n masc
romerillo

truaneria /tɾu.a.neˈɾi.a/ /tɾu.ə.nəˈɾi.ə/ n fem
truhanería

truc /ˈtɾuk/ n masc
truco
Acció enginyosa que aconsegueix un efecte insospitat.
Un dels dos jocs que formen el joc de truc, consistent en guanyar dues bases de tres.
(videojocs) Acció enginyosa en què, per mitjà de la introducció d'un codi amagat, el jugador aconsegueix accedir a continguts addicionals d'un videojoc o millorar les habilitats del seu personatge.
golpe
(billar) Acció i efecte d'una bola de topar amb una altra en el transcurs d'una partida.
truque
Joc de cartes jugat habitualment per parelles i en què cada bàndol intenta puntuar a través de dos jocs simultanis, el truc i l'envit.

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ v
llamar
(intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.
(intransitiu) Telefonar.
trucar
(intransitiu) En el joc del truc, envidar, fer el primer envit.
(transitiu, mecànica) Fer un trucatge, manipular un motor per modificar les prestacions.
tupir
(transitiu) Atapeir la roba en teixir-la, estrenyent les passades amb la pua o afegint passades.

truculent /tɾu.kuˈɫen/ /tɾu.kuˈɫent/ adj masc
truculento

trufa /ˈtɾu.fa/ /ˈtɾu.fə/ n fem
trufa
(pastisseria) Dolç rodó de nata batuda i xocolata fosa, recobert de xocolata.

trufar /tɾuˈfa/ /tɾuˈfaɾ/ v
trufar

trufejar /tɾu.feˈd͡ʒa/ /tɾu.feˈd͡ʒaɾ/ /tɾu.feˈʒa/ /tɾu.fəˈd͡ʒa/ /tɾu.fəˈʒa/ v
bromear

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ n fem
baila trucha
Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).
tortilla
(cuina, metafòric) Ous batuts i fregits a la paella.

truita alpina n fem
salvelino

truita de rierol n fem
trucha de arroyo

truita irisada n fem
trucha arco iris trucha arcoiris

truiteria /tɾuj.teˈɾi.a/ /tɾuj.təˈɾi.ə/ /tɾwi.teˈɾi.a/ n fem
tortillería

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ n fem
cerda
Porc femella

trumfar /tɾuɱˈfa/ /tɾuɱˈfaɾ/ v
triunfar

truncament /tɾuŋ.kaˈmen/ /tɾuŋ.kaˈment/ /tɾuŋ.kəˈmen/ /tɾuŋ.kəˈment/ n masc
truncamiento

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ v
truncar

trunyella /tɾuˈɲe.ʎa/ /tɾuˈɲe.ʎə/ n fem
tomiza
(central, mallorquí) Trena prima de fibres.

truà /tɾuˈa/ n masc
truhán

tràgicament /ˌtɾa.d͡ʒi.kaˈmen/ /ˌtɾa.d͡ʒi.kaˈment/ /ˌtɾa.ʒi.kaˈmen/ /ˌtɾa.ʒi.kəˈmen/ /ˌtɾa.ʒi.kəˈment/ adv
trágicamente

tràmec /ˈtɾa.mek/ /ˈtɾa.mək/ n masc
bidente

tràmit n masc
trámite

tràngol /ˈtɾaŋ.ɡoɫ/ /ˈtɾaŋ.ɡuɫ/ n masc
temporal

trànsit /ˈtɾan.zit/ n masc
tránsito

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ n masc
trébol
Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).
tréboles
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per una fulla negra de trèvol.

trígraf n masc
trígrafo

tròlec /ˈtɾɔ.ɫek/ /ˈtɾɔ.ɫək/ n masc
trole

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ n masc
zar

tsunami /suˈna.mi/ /tsuˈna.mi/ n masc
tsunami

tsuzumi n masc
tsuzumi

tu pronoun
tú

tub /ˈtup/ n masc
tubo

tuba /ˈtu.ba/ /ˈtu.βə/ n fem
tuba
Instrument aeròfon de metall, de tub cònic, amb broquet, que dóna les notes més baixes.
Complement de núvol del gènere cumulonimbus o cúmulus en forma de columna, de vegades en forma de conus invertit, que sobresurt de la base del núvol com la manifestació d'una vorticitat intensa.

tuberculitzar /tu.beɾ.ku.ɫiˈzaɾ/ /tu.βer.ku.ɫiˈd͡za/ /tu.βeɾ.ku.ɫiˈza/ /tu.βər.ku.ɫiˈd͡za/ v
tuberculizar

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ n fem
tuberculosis

tubular /tu.βuˈɫar/ adj
tubular
En forma de tub o cilíndric.

tudó /twˈðo/ n masc
paloma torcaz torcaz

tuf /ˈtuf/ n masc
toba tufo
Tipus de material rocós, d'origen volcànic, que tallat en forma de blocs es fa servir en la construcció.
tufo
Olor desagradable, com la que fan certs cossos en fermentació o en descomposició.

tufejar /tu.feˈd͡ʒa/ /tu.feˈd͡ʒaɾ/ /tu.feˈʒa/ /tu.fəˈd͡ʒa/ /tu.fəˈʒa/ v
atufar

tuguri /tuˈɣu.ɾi/ n masc
tugurio

tuit /ˈtujt/ /ˈtwit/ n masc
tuit

tuitaire /tujˈtaj.ɾe/ /tujˈtaj.ɾə/ /twiˈtaj.ɾe/ n
tuitero

tuitar /tujˈta/ /tujˈtaɾ/ /twiˈta/ v
tuitear

tuli n masc
tulio

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ n fem
tulipán

tumbaga /tumˈba.ɣa/ /tumˈba.ɣə/ n fem
tumbaga
Lliga o mescla d'iguals parts d'or, plata i coure, de què resulta un metall de color obscur; altres diuen que es compon de set parts d'or i tres de coure de Siam, i que dóna a l'or un color i una lluentor que no té per si mateix. També es dóna el nom de tumbaga a l'anell fet d'aquest metall.

tumor /tuˈmor/ n masc
tumor

tumult /tuˈmuɫ/ /tuˈmuɫt/ n masc
tumulto

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ n fem
tundra

tungstè /tuŋsˈtɛ/ n masc
wolframio tungsteno

tunisenc /tu.niˈzeŋ/ /tu.niˈzeŋk/ /tu.niˈzəŋk/ /tu.niˈzɛŋ/ /tu.niˈzɛŋk/ adj masc
tunecino
Relatiu o pertanyent a Tunis.

tunisenc /tu.niˈzeŋ/ /tu.niˈzeŋk/ /tu.niˈzəŋk/ /tu.niˈzɛŋ/ /tu.niˈzɛŋk/ n masc
tunecino
Persona que habita o és originària de Tunis.

tunisià /tu.ni.ziˈa/ adj masc
tunecino
Relatiu o pertanyent a Tunísia.

tunisià /tu.ni.ziˈa/ n masc
tunecino
Persona que habita o és originària de Tunísia.

tupinada /tu.piˈna.ða/ /tu.piˈna.ðə/ n fem
pucherazo

tupè /tuˈpe/ /tuˈpɛ/ n masc
tupé

tupí /tuˈpi/ n masc
cazo

turbamulta /tur.bəˈmuɫ.tə/ /tuɾ.baˈmuɫ.ta/ n fem
turbamulta

turbant /turˈban/ /turˈβan/ /tuɾˈbant/ /tuɾˈβan/ n masc
turbante

turbina /turˈbi.nə/ /tuɾˈbi.na/ n fem
turbina

turbinar /tur.biˈna/ /tur.βiˈna/ /tuɾ.biˈnaɾ/ /tuɾ.βiˈna/ v
turbinar

turbulència atmosfèrica n fem
turbulencia atmosférica

turc adj masc
turco
Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc n masc
turco
Natural de Turquia
(masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turcman /turɡˈman/ adj masc
turcomano
Relatiu o pertanyent al Turkmenistan o la seva llengua.

turcman /turɡˈman/ n masc
turcomano
Persona que habita o és originària del Turkmenistan.
Persona originària d'un poble turc de l'Àsia Central.
(només singular) Llengua turquesa parlada al Turkmenistan.

turisme /tuˈɾiz.me/ n masc
turismo

turisme cultural n masc
turismo cultural

turisme d'aventura n masc
turismo de aventuras

turisme de negocis n masc
turismo de negocios

turisme monumental n masc
turismo monumental

turisme nàutic n masc
turismo náutico

turisme termal n masc
termoludismo

turisme urbà n masc
urbano

turismofòbia /tuˌɾiz.moˈfɔ.bi.a/ /tuˌɾiz.moˈfɔ.bi.ə/ /tuˌɾiz.muˈfɔ.bi.ə/ /tuˌɾiz.muˈfɔ.βi.ə/ n fem
turismofobia

turista /tuˈɾis.ta/ /tuˈɾis.te/ /tuˈɾis.tə/ n neut
turista

turista de motxilla n neut
mochilero

turistificació n fem
turistificación

turmell /toɾˈmeʎ/ n masc
tobillo

turment /turˈmen/ /tuɾˈmen/ /tuɾˈment/ n masc
tormento

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ v
atormentar
Causar turment a algú.

turo /ˈtu.ɾo/ /ˈtu.ɾu/ n masc
tosca
Tosca formada en l’interior de canonades.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ n fem
turquesa

turquès /turˈkɛs/ /tuɾˈkes/ /tuɾˈkəs/ adj masc
túrcico

tururut /tu.ɾuˈɾut/ Interjection
tararí
Onomatopeia que representa el so d'una trompeta.
sanseacabó
Expressió burlesca per la desaparició i frustració d’alguna cosa.

turístic /tuˈɾis.tik/ adj masc
turístico

turó n masc
colina
Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.
turón
Mamífer mustèlid de l'espècie Mustela putoris.

tut /ˈtut/ n masc
choza
Habitacle fosc i de dimensions reduïdes.

tutejar /tu.teˈd͡ʒa/ /tu.teˈd͡ʒaɾ/ /tu.teˈʒa/ /tu.təˈd͡ʒa/ /tu.təˈʒa/ v
tutear

tutelar /tu.teˈɫa/ /tu.teˈɫaɾ/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫar/ adj
tutelar
Que tutela o protegeix algú altre, una comunitat.

tutelar /tu.teˈɫa/ /tu.teˈɫaɾ/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫar/ v
tutelar
Exercir la tutela d’algú altre.

tutia /tuˈti.a/ /tuˈti.ə/ n fem
atutía

tutor /tuˈto/ /tuˈtoɾ/ n masc
tutor

tutoria /tu.toˈɾi.a/ /tu.toˈɾi.ə/ /tu.tuˈɾi.ə/ n fem
tutoría

tutoria entre iguals n fem
tutoría de pares

tutorització /tu.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /tu.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /tu.to.ɾi.za.siˈo/ /tu.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
tutorización

tutoritzar /tu.to.ɾiˈd͡za/ /tu.to.ɾiˈza/ /tu.to.ɾiˈzaɾ/ /tu.tu.ɾiˈd͡za/ v
tutorizar
Guiar (un o més estudiants), un tutor.
Seguir (un curs, una classe o un alumne), un tutor.

tuvalià /tu.va.ɫiˈa/ /tu.və.ɫiˈa/ /tu.βa.ɫiˈa/ /tu.βə.ɫiˈa/ adj masc
tuvaluano
Originari, pertanyent o relatiu a Tuvalu (estat d'Oceania).

tuvalià /tu.va.ɫiˈa/ /tu.və.ɫiˈa/ /tu.βa.ɫiˈa/ /tu.βə.ɫiˈa/ n masc
tuvaluano
Natural de Tuvalu.
Idioma polinesi propi i oficial de Tuvalu i algunes illes properes.

tuàutem /tuˈaw.tem/ /tuˈaw.təm/ n masc
tuáutem

txa-txa-txa /ˌt͡ʃaˌt͡ʃaˈt͡ʃa/ n masc
chachachá

txadià /t͡ʃa.ðiˈa/ /t͡ʃə.ðiˈa/ adj masc
chadiano
Relatiu o pertanyent al Txad o la seva llengua.

txadià /t͡ʃa.ðiˈa/ /t͡ʃə.ðiˈa/ n masc
chadiano
Persona que habita o és originària del Txad.
Grup de llengües daiques parlades al nord de l'Àfrica.

txapela /t͡ʃaˈpɛ.ɫa/ /t͡ʃaˈpɛ.ɫɛ/ /t͡ʃəˈpɛ.ɫə/ n fem
chapela

txau /t͡ʃaw/ Interjection
chao

txec /ˈt͡ʃɛk/ adj masc
checo
Relatiu o pertanyent a Txèquia.

txec /ˈt͡ʃɛk/ n masc
checo
Llengua eslava parlada a Txèquia.

txetxè /t͡ʃeˈt͡ʃe/ /t͡ʃəˈt͡ʃə/ /t͡ʃəˈt͡ʃɛ/ n masc
chechenio
(només singular) Llengua caucàsica del nord pròpia de Txetxènia.

txin-txin /ˌt͡ʃiɲˈt͡ʃin/ Interjection
chin chin

tàcitament /ˌta.si.taˈmen/ /ˌta.si.taˈment/ /ˌta.si.təˈmen/ /ˌta.si.təˈment/ adv
tácitamente

tàctica col·lectiva n fem
táctica colectiva

tàctica del fora de joc n fem
táctica del fuera de juego

tàctica individual n fem
táctica individual

tàlem /ˈta.ɫem/ /ˈta.ɫəm/ n masc
tálamo

tàmil /ˈta.miɫ/ adj
tamil
Relatiu al poble de l’Índia meridional i del nord de Sri Lanka o a la seva llengua.

tàmil /ˈta.miɫ/ n masc
tamil
Llengua dravídica parlada pels tàmils.

tàmpax /ˈtam.paks/ /ˈtam.pəks/ n masc
tampax
tampó higiènic

tàntal /ˈtan.təɫ/ n masc
tántalo

tàper /ˈta.peɾ/ /ˈta.pər/ n masc
táper

tàpia /ˈta.pi.a/ /ˈta.pi.ə/ n fem
tapia
Paret feta de terra pastada, premsada i assecada.

tàrtar /ˈtar.tər/ /ˈtaɾ.taɾ/ adj masc
tártaro
Relatiu o pertanyent a Tartària, la seva llengua o el seu poble.

tàrtar /ˈtar.tər/ /ˈtaɾ.taɾ/ n masc
tártaro
Persona que habita o és originària de Àsia Central.
(només singular) Llengua altaica parlada pels tàrtars.

tàvec /ˈta.vek/ /ˈta.vək/ /ˈta.βek/ /ˈta.βək/ n masc
tábano

tèbiament /ˌtɛ.bi.aˈment/ /ˌtɛ.bi.əˈmen/ /ˌtɛ.bi.əˈment/ /ˌtɛ.βi.aˈmen/ /ˌtɛ.βi.əˈmen/ adv
tíbiamente

tècnica /ˈtɛŋ.ni.ka/ /ˈtɛŋ.ni.kə/ /ˈtɛɡ.ni.ka/ n fem
técnica

tècnica d'aprenentatge n fem
técnica de aprendizaje

tècnica d'estudi n fem
técnica de estudio

tècnica de Phillips 66 n fem
Phillips 66

tècnica de dinàmica de grup n fem
técnica de dinámica de grupo

tècnica de nivell de detall n fem
nivel de detalle

tècnica de nivell de detall contínua n fem
LOD contínuo

tècnica de nivell de detall discreta n fem
LOD discreto

tècnica defensiva n fem
técnica defensiva

tècnica didàctica n fem
técnica didáctica

tècnica ofensiva n fem
técnica ofensiva

tècnicament /ˌtɛŋ.ni.kaˈmen/ /ˌtɛŋ.ni.kəˈmen/ /ˌtɛŋ.ni.kəˈment/ /ˌtɛɡ.ni.kaˈmen/ /ˌtɛɡ.ni.kaˈment/ adv
técnicamente

tènue /ˈtɛ.nu.e/ /ˈtɛ.nu.ə/ adj
tenue

tènuement /ˌtɛ.nu.eˈmen/ /ˌtɛ.nu.eˈment/ /ˌtɛ.nu.əˈmen/ /ˌtɛ.nu.əˈment/ adv
ténuemente

tèrbol /ˈter.buɫ/ /ˈteɾ.boɫ/ adj masc
turbio

tèrbolament /ˌter.βo.ɫaˈmen/ /ˌteɾ.bo.ɫaˈment/ /ˌteɾ.βo.ɫaˈmen/ /ˌtɛr.bu.ɫəˈmen/ /ˌtɛɾ.bo.ɫəˈment/ adv
turbiamente

tèrmic /ˈtɛr.mik/ adj masc
térmico

tètric adj masc
tétrico

tètricament /ˌtɛ.tɾi.kaˈmen/ /ˌtɛ.tɾi.kaˈment/ /ˌtɛ.tɾi.kəˈmen/ /ˌtɛ.tɾi.kəˈment/ adv
tétricamente

tètum /ˈtɛ.tum/ n masc
tetum
Llengua austronèsica amb forta influència del malai i del portuguès parlada a Timor Oriental on és cooficial amb el portuguès.

tèxel n masc
texel

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ v
temer
Sentir por.

tíbia /ˈti.bi.a/ /ˈti.βi.ə/ n fem
tibia

tílburi /ˈtiɫ.βu.ɾi/ n masc
tílburi

tímid /ˈti.mit/ adj masc
tímido

tímidament /ˌti.mi.ðaˈmen/ /ˌti.mi.ðaˈment/ /ˌti.mi.ðəˈmen/ /ˌti.mi.ðəˈment/ adv
tímidamente

típex /ˈti.peks/ /ˈti.pəks/ n masc
típex

típic adj masc
típico
propi o exclusiu d'un lloc o persona, característic

típicament /ˌti.pi.kaˈmen/ /ˌti.pi.kaˈment/ /ˌti.pi.kəˈmen/ /ˌti.pi.kəˈment/ adv
típicamente

tísic /ˈti.zik/ adj masc
tísico

títol /ˈti.toɫ/ /ˈti.tuɫ/ n masc
título

títol acadèmic n masc
titulación académica

títol oficial n masc
título oficial

títol propi n masc
título propio

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ n fem
trufa

tòner /ˈtɔ.neɾ/ /ˈtɔ.nər/ n masc
tóner

tònic /ˈtɔ.nik/ adj masc
tónico
(lingüística) Element on recau l'accent o la força de la veu.

tònica /ˈtɔ.ni.ka/ /ˈtɔ.ni.kə/ n fem
tónica

tòpic /ˈtɔ.pik/ adj masc
tópico
Relatiu a la pell.

tòpic /ˈtɔ.pik/ n masc
tópico
Lloc comú, prototipus.

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ n masc
tórax

tòxic /ˈtɔk.sik/ adj masc
tóxico
Que és nociu pels organismes vius.

tòxic /ˈtɔk.sik/ n masc
tóxico
Substància d’efecte morbós o letal per a un organisme viu.

tómbol /ˈtom.boɫ/ /ˈtom.buɫ/ n masc
tómbolo

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ n fem
tórtola

túmul /ˈtu.muɫ/ n masc
túmulo
Mota de terra o pedres que cobreix una sepultura.
Estructura de dol sobre el taüt durant les exèquies.

túnel /ˈtu.neɫ/ /ˈtu.nəɫ/ n masc
túnel
Pas subterrani de comunicació o de conducció obert a través d'un accident geogràfic.
caño
(esports de pilota) Driblatge en què el jugador fa passar la pilota o la bola entre les cames d'un adversari i la recupera darrere seu.

túnel de vestidors n masc
túnel de vestuarios

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ n fem
túnica

túnica albugínia n fem
túnica albugínea

uau /uˈaw/ Interjection
guau

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ n fem
ubicación

ubicar /u.biˈkaɾ/ /u.βiˈka/ v
ubicar

ubiqüitat /u.βi.kwiˈtat/ n fem
ubicuidad ubiquità

ucraïnès /u.kɾa.iˈnes/ /u.kɾə.iˈnəs/ /u.kɾə.iˈnɛs/ adj masc
ucraniano
Relatiu o pertanyent a Ucraïna, als seus habitants o a la llengua.

ucraïnès /u.kɾa.iˈnes/ /u.kɾə.iˈnəs/ /u.kɾə.iˈnɛs/ n masc
ucraniano
Natural d'Ucraïna.
(només singular) Llengua eslava de la branca oriental parlada pels ucraïnesos.

udol /uˈðɔɫ/ n masc
aullido

udoladissa /u.ðo.ɫaˈði.sa/ /u.ðo.ɫəˈði.sə/ /u.ðu.ɫəˈði.sə/ n fem
aullidos

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ v
aullar

ufana /uˈfa.na/ /uˈfa.nə/ n fem
arrogancia
Pompa, ostentació.
frondosidad
Gran frondositat i verdor en les plantes.

ufanejar /u.fa.neˈd͡ʒa/ /u.fa.neˈd͡ʒaɾ/ /u.fa.neˈʒa/ /u.fə.nəˈd͡ʒa/ /u.fə.nəˈʒa/ v
ufanarse

ufanor /u.faˈno/ /u.faˈnoɾ/ /u.fəˈno/ n fem
gallardía lozanía
Sentiment d'alegria i satisfacció.
Manifestació d'abundància, de riquesa o prosperitat.

ufanós /u.faˈnos/ /u.fəˈnos/ adj masc
engreído

ufà /uˈfa/ adj
ufano

ugandès /u.ɣanˈdes/ /u.ɣənˈdəs/ /u.ɣənˈdɛs/ adj masc
ugandés
Relatiu o pertanyent a Uganda o al poble ugandès.

ugandès /u.ɣanˈdes/ /u.ɣənˈdəs/ /u.ɣənˈdɛs/ n masc
ugandés
Persona que habita o és originària d'Uganda.

uigur /ujˈɣur/ /ujˈɣuɾ/ n masc
Uyghur uigur
Llengua turquesa parlada pels uigurs.

uigur /ujˈɣur/ /ujˈɣuɾ/ n neut
Uyghur uigur
Natural del poble turc de la regió xinesa Uigur i del Kazakhstan.

uixer /ujˈʃe/ /ujˈʃeɾ/ /uˈʃeɾ/ n masc
ujier

ukulele /u.kuˈɫe.ɫe/ /u.kuˈɫɛ.ɫə/ n masc
guitarra hawaiana

ulcerar /uɫ.seˈɾa/ /uɫ.seˈɾaɾ/ /uɫ.səˈɾa/ v
ulcerar

ulema /uˈle.ma/ /uˈlɛ.mə/ n masc
ulema

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ n masc
ojo
Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ull de bou n masc
ojo de buey

ull de cicló n masc
ojo del ciclón

ull de llebre n masc
tempranillo

ull de vellut n masc
ojo a la funerala

ullal /uˈjaɫ/ /uˈʎaɫ/ n masc
colmillo
(central, septentrional) Dent dels mamífers, de forma cònica, acabada en una punxa i amb una sola arrel, situada entre les incisives i les premolars.
Dent amb forma de corn dels elefants.

ullar /uˈja/ /uˈʎa/ /uˈʎaɾ/ v
ojear
(transitiu) Mirar amb atenció i insistència.
formar ojos
(pronominal) Fer-se ulls en el formatge o el pa quan està ben pastat.
retoñar
(intransitiu) Treure ulls les plantes.

ullera /uˈje.ɾə/ /uˈʎe.ɾa/ /uˈʎe.ɾə/ n fem
anteojo
Instrument òptic format per un tub amb dues o més lents que hom fa servir per a mirar, mesura o fotografiar objectes distants o per a veure els objectes pròxims augmentats.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ n fem
gafas ojeras
Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.
ojeras
Cercle blau o lila que ix sota els ulls per manca de son o per tristesa.
palmera
Pasta dolça formada per dues espirals unides per sota, també anomenada palmera.
tenedor
Tàctica d’escacs, també anomenada forquilla, consistent en atacar més d’una peça del contrari.

ullprendre /ˌuʎˈpen.dɾe/ /ˌuʎˈpən.dɾə/ /ˌuʎˈpɛn.dɾə/ v
aojar

ulls /ˈujs/ /ˈuʎs/ /ˈuʎʃ/ n masc
faneca plateada
(peixos) Peix de la família dels gàdids d’ulls grossos, boca obliqua i escates argentades grans, que viu entre 100-1.000 m de fondària (Gadiculus argenteus).

ullverd /uʎˈvɛɾt/ /uʎˈvɛɾt/ /uʎˈβɛrt/ /uʎˈβɛɾt/ n masc
ojiverde

ultimàtum n masc
ultimátum

ultramarins /ˌuɫ.tɾa.maˈɾins/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾins/ n masc
ultramarinos
Queviures provinents d'ultramar.

ultramarí /ˌuɫ.tɾa.maˈɾi/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾi/ adj masc
ultramarino

ultrapassar /uɫ.tɾa.paˈsa/ /uɫ.tɾa.paˈsaɾ/ /uɫ.tɾə.pəˈsa/ v
ultrapasar
Anar més enllà del límit.

ultrar /uɫˈtɾa/ /uɫˈtɾaɾ/ v
desorbitar

ultratge /uɫˈtɾa.d͡ʒe/ /uɫˈtɾa.d͡ʒə/ n masc
ultraje

ultratjar /uɫ.tɾaˈd͡ʒa/ /uɫ.tɾaˈd͡ʒaɾ/ /uɫ.tɾəˈd͡ʒa/ v
ultrajar

ulà /uˈɫa/ n masc
ulano
Llancer de la cavalleria lleugera. Referit principalment als que vestien a l'estil polonès.

umbràtic /umˈbɾa.tik/ adj masc
umbrático

umpire n neut
umpire

un article
un
Article indefinit, masculí i singular.

un number
uno
(cardinal) La unitat completa.

un pronoun
uno
Pronom indefinit, masculí i singular.
Una persona anònima.

un contra un /un n masc
uno contra uno

un fart de adv
un hartón

un ningú n masc
don nadie

una mica adv
algo

unanimitzar /u.na.ni.miˈd͡za/ /u.na.ni.miˈza/ /u.na.ni.miˈzaɾ/ /u.nə.ni.miˈd͡za/ v
unanimizar

unbinili /um.biˈni.li/ n masc
unbinilio

uncinus n masc
uncinus

undulatus adj
undulatus
Varietat d'alguns tipus de núvols caracteritzada per formar una o més capes cadascuna de les quals té una mena de relleu en ones. Els tipus de núvols en els que es troba aquesta varietat són els següents: altostratus, cirrocúmulus, cirrostratus, estratocúmulus i estratus.

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ v
ungir

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ n fem
uña
Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

unglejar /uŋ.ɡɫeˈd͡ʒa/ /uŋ.ɡɫeˈd͡ʒaɾ/ /uŋ.ɡɫeˈʒa/ /uŋ.ɡɫəˈd͡ʒa/ /uŋ.ɡɫəˈʒa/ v
arañar

unglot /uŋˈɡɫɔt/ n masc
pezuña

unicameral /u.ni.ka.meˈɾaɫ/ /u.ni.kə.məˈɾaɫ/ adj
unicameral

unicel·lular /u.ni.se.ɫuˈɫaɾ/ /u.ni.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /u.ni.sə.ɫuˈɫar/ /u.ni.səɫ.ɫuˈɫar/ /u.ni.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
unicelular

unificació /u.ni.fi.ka.siˈo/ /u.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
unificación

uniformar /u.ni.forˈma/ /u.ni.foɾˈma/ /u.ni.foɾˈmaɾ/ /u.ni.furˈma/ v
uniformar

uniforme /u.niˈfor.mə/ /u.niˈfoɾ.me/ adj
uniforme

uniformement /u.niˌfor.meˈmen/ /u.niˌfor.məˈmen/ /u.niˌfoɾ.meˈmen/ /u.niˌfoɾ.meˈment/ /u.niˌfoɾ.məˈment/ adv
uniformemente

unilateral /u.ni.ɫa.teˈɾaɫ/ /u.ni.ɫə.təˈɾaɫ/ adj
unilateral

unilateralment /u.ni.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ /u.ni.ɫa.teˌɾaɫˈment/ /u.ni.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ /u.ni.ɫə.təˌɾaɫˈment/ adv
unilateralmente

unir /uˈni/ /uˈniɾ/ v
unir

unitat /u.niˈtat/ n fem
unidad

unitat d'adaptació curricular n fem
unidad de adaptación curricular

unitat d'escolarització compartida n fem
unidad de escolarización compartida

unitat didàctica n fem
unidad didáctica

unitat escolar n fem
unidad escolar

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ n masc
universo

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ adj
universal
Relatiu a l'univers.

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ n neut
universal

universalitzar /u.ni.veɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.vəɾ.sa.ɫidˈza/ /u.ni.βer.sa.ɫiˈd͡za/ /u.ni.βeɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.βər.sə.ɫidˈza/ v
universalizar

universalment /u.ni.veɾˌsaɫˈment/ /u.ni.vərˌsaɫˈmen/ /u.ni.vəɾˌsaɫˈment/ /u.ni.βerˌsaɫˈmen/ /u.ni.βeɾˌsaɫˈmen/ /u.ni.βərˌsaɫˈmen/ adv
universalmente

universitari /u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βər.siˈta.ɾi/ adj masc
universitario
Relatiu a la universitat.

universitari /u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βər.siˈta.ɾi/ n masc
universitario
Estudiant o graduat en una universitat.

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ n fem
universidad

universitat de la gent gran n fem
universidad de la tercera edad

universitat oberta n fem
universidad a distancia

universitat popular n fem
universidad popular

universíada n fem
universiada

unió /u.niˈo/ n fem
unión

unnilbi /unˈnil.bi/ n masc
unnilbio

unnilenni /un.nilˈɛn.ni/ n masc
unnilennio

unnilhexi /un.niˈɫɛɡ.zi/ n masc
unnilhexio

unnilocti /un.nilˈɔk.ti/ n masc
unniloctio

unnilpenti /un.nilˈpɛn.ti/ n masc
unnilpentio

unnilquadi /un.nilˈkwa.ði/ n masc
unnilquadio

unnilsepti /un.nilˈsɛp.ti/ n masc
unnilseptio

unniltri /unˈnil.tɾi/ n masc
unniltrio

unniluni /un.nilˈu.ni/ n masc
unnilunio

untar /unˈta/ /unˈtaɾ/ v
untar

untuosament /un.tuˌo.zaˈmen/ /un.tuˌo.zaˈment/ /un.tuˌo.zəˈmen/ /un.tuˌo.zəˈment/ adv
untuosamente

ununbi /unˈum.bi/ n masc
ununbio

ununenni /un.unˈɛn.ni/ n masc
ununennio

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ n masc
ununhexio

ununnili /un.unˈni.li/ n masc
ununnilio

ununocti n masc
ununoctio

ununpenti n masc
ununpentio

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ n masc
ununquadio

ununsepti n masc
ununseptio

ununtri n masc
ununtrio

unununi /un.unˈu.ni/ n masc
unununio

unànimement /uˌna.ni.meˈmen/ /uˌna.ni.meˈment/ /uˌna.ni.məˈmen/ /uˌna.ni.məˈment/ adv
unánimemente

unívocament /uˌni.vo.kaˈment/ /uˌni.vo.kəˈment/ /uˌni.vu.kəˈmen/ /uˌni.βo.kaˈmen/ /uˌni.βu.kəˈmen/ adv
unívocamente

uperitzar /u.pe.ɾiˈd͡za/ /u.pe.ɾiˈza/ /u.pe.ɾiˈzaɾ/ /u.pə.ɾiˈd͡za/ v
uperizar

urani n masc
uranio

urbanament /urˌba.nəˈmen/ /urˌβa.naˈmen/ /uɾˌba.naˈment/ /uɾˌba.nəˈment/ /uɾˌβa.naˈmen/ adv
urbanamente

urbanitat /ur.bə.niˈtat/ /uɾ.ba.niˈtat/ n fem
urbanidad

urbanització /ur.bə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.βa.ni.d͡za.siˈo/ /uɾ.ba.ni.za.siˈo/ n fem
urbanización

urbanitzar /ur.bə.niˈd͡za/ /ur.βa.niˈd͡za/ /uɾ.ba.niˈzaɾ/ /uɾ.βa.niˈza/ v
urbanizar

urbanístic /ur.bəˈnis.tik/ /uɾ.baˈnis.tik/ adj masc
urbanístico

urbs n fem
urbe

urbà /urˈβa/ adj masc
urbano

urc /ˈurk/ n masc
lozanía
Vigor, força.

urdú /urˈdu/ adj
urdu
Relatiu o pertanyent a la llengua urdú

urdú /urˈdu/ n masc
urdu
Llengua indoirànica anàloga al hindi parlada al Pakistan i en algunes regions de l'Índia.

urgent /urˈd͡ʒen/ /urˈʒen/ /uɾˈd͡ʒen/ /uɾˈd͡ʒent/ /uɾˈʒent/ adj
urgente

urgentment /urˌd͡ʒemˈmen/ /urˌʒemˈmen/ /uɾˌd͡ʒemˈmen/ /uɾˌd͡ʒemˈment/ /uɾˌʒemˈment/ adv
urgentemente

urgir /urˈd͡ʒi/ /urˈʒi/ /uɾˈd͡ʒi/ /uɾˈd͡ʒiɾ/ v
urgir

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ n fem
urgencia
Precisió, necessitat de fer alguna cosa.
Instància, pressa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ adj masc
urinario
Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ n fem
urna

urologia /u.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
urología

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ n fem
garra zarpa

uruguaià /u.ɾu.ɣwaˈja/ /u.ɾu.ɣwəˈja/ adj masc
uruguayo
Relatiu o pertanyent a l'Uruguai.

usabilitat n fem
usabilidad

usar /uˈza/ /uˈzaɾ/ v
usar
Fer ús, fer servir.

usat /uˈzat/ adj masc
usado

usdefruit /uz.dəˈfɾujt/ /uz.ðeˈfɾujt/ n masc
usufructo

ustori /usˈtɔ.ɾi/ adj masc
ustorio

usual /u.zuˈaɫ/ adj
usual

usualment /u.zuˌaɫˈmen/ /u.zuˌaɫˈment/ adv
usualmente

usuari /u.zuˈa.ɾi/ n masc
usuario

usucapir /u.zu.kaˈpi/ /u.zu.kaˈpiɾ/ /u.zu.kəˈpi/ v
usucapir

usufructuar /u.zu.fɾuk.tuˈa/ /u.zu.fɾuk.tuˈaɾ/ v
usufructuar

usurpar /u.zurˈpa/ /u.zuɾˈpa/ /u.zuɾˈpaɾ/ v
usurpar

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ n masc
utensilio

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ adj masc
utilitario

utilització /u.ti.ɫi.d͡za.siˈo/ /u.ti.ɫi.d͡zə.siˈo/ /u.ti.ɫi.za.siˈo/ n fem
utilización

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ v
utilizar usar

utopia /u.toˈpi.a/ /u.toˈpi.ə/ /u.tuˈpi.ə/ n fem
utopía

utòpicament /uˌtɔ.pi.kaˈmen/ /uˌtɔ.pi.kaˈment/ /uˌtɔ.pi.kəˈmen/ /uˌtɔ.pi.kəˈment/ adv
utópicamente

uxoricidi /uk.so.ɾiˈsi.ði/ /uk.su.ɾiˈsi.ði/ n masc
uxoricidio

uzbek /uzˈbek/ adj masc
uzbeko
Relatiu o pertanyent a l’Uzbekistan o la seva llengua.

uzbek /uzˈbek/ n masc
uzbeko
Persona que habita o és originària de l’Uzbekistan.
(només singular) Llengua turquesa parlada a l’Uzbekistan.

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ Interjection
va
(pilota basca) Expressió amb què un jugador indica que té intenció de servir.

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ adj masc
vano
Sense solidesa, realitat ni substància.
Inútil, de cap valor, infructuós, sense efecte, inepte.
Frívol, presumit, superb, orgullós, fals, fantasiós, fluix, inflat, ple de vanitat.
liviano
De poc pes.

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ n fem
vaca
(mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vaca de Steller n fem
vaca marina de Steller

vaca serrana n fem
cabra

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ n fem
vacaciones
(plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vacances escolars n fem
vacaciones escolares

vacança /baˈkan.sa/ /bəˈkan.sə/ /vaˈkan.sa/ /vəˈkan.sə/ n fem
vacación

vacar /baˈka/ /bəˈka/ /vaˈkaɾ/ /vəˈka/ v
vacar
Cessar, suspendre per algun temps els estudis o el treball.
Quedar sense ocupació un càrrec.
Dedicar-se o entregar-se totalment a alguna ocupació.

vaccinable /bak.siˈna.βɫe/ /bak.siˈnab.bɫe/ /bək.siˈna.βɫə/ /bək.siˈnab.bɫə/ /vak.siˈna.bɫe/ /vək.siˈnab.bɫə/ adj
vacunable

vaccinació /bak.si.na.siˈo/ /bək.si.nə.siˈo/ /vak.si.na.siˈo/ /vək.si.nə.siˈo/ n fem
vacunación
Acte o efecte de vaccinar.

vaccinador /bak.si.naˈðo/ /bak.si.naˈðoɾ/ /bək.si.nəˈðo/ /vak.si.naˈðoɾ/ /vək.si.nəˈðo/ adj masc
vacunador

vaccinar /bak.siˈna/ /bək.siˈna/ /vak.siˈnaɾ/ /vək.siˈna/ v
vacunar
Administrar un vaccí per a provocar immunitat contra determinades infeccions.

vaccí /bakˈsi/ /bəkˈsi/ /vakˈsi/ /vəkˈsi/ adj masc
vacuno
Relatiu a les vaques.

vaccí /bakˈsi/ /bəkˈsi/ /vakˈsi/ /vəkˈsi/ n masc
vacuna
Preparat biològic que aconsegueix immunitzar una persona o animal contra una malaltia vírica.
Malaltia d’origen víric de la pell, relacionada amb la verola especialment en les vaques i que es pot transmetre a l’home i al bestiar equí.

vaccínic /bakˈsi.nik/ /bəkˈsi.nik/ /vakˈsi.nik/ /vəkˈsi.nik/ adj masc
vacunal

vacil·lació /ba.si.ɫa.siˈo/ /ba.siɫ.ɫa.siˈo/ /bə.si.ɫə.siˈo/ /va.siɫ.ɫa.siˈo/ /və.siɫ.ɫə.siˈo/ n fem
vacilación

vacil·lar /ba.siɫˈɫa/ /ba.siɫˈɫaɾ/ /bə.siɫˈɫa/ /va.siɫˈɫaɾ/ /və.siɫˈɫa/ v
vacilar
Moure's indeterminadament alguna cosa, persona, etc.
Estar poc ferma alguna cosa en son estat, com una flama a punt d'apagar-se.
Dubtar, no saber resoldre o escollir entre dos extrems.

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ n fem
huelga

vagabund /ba.ɣaˈβun/ /bə.ɣəˈβun/ /va.ɣaˈbunt/ /və.ɣəˈbun/ /və.ɣəˈbunt/ n masc
vagabundo

vagabundejar /ba.ɣa.βun.deˈd͡ʒa/ /ba.ɣa.βun.deˈʒa/ /bə.ɣə.βun.dəˈʒa/ /va.ɣa.bun.deˈd͡ʒaɾ/ /və.ɣə.bun.dəˈd͡ʒa/ /və.ɣə.bun.dəˈʒa/ v
vagabundear
Viure com un vagabund.

vagar /baˈɣa/ /vaˈɣaɾ/ /vəˈɣa/ v
vagar errar
Anar errant sense destinació concreta.

vagarejar /ba.ɣa.ɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɣa.ɾeˈʒa/ /bə.ɣə.ɾəˈʒa/ /va.ɣa.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /və.ɣə.ɾəˈd͡ʒa/ /və.ɣə.ɾəˈʒa/ v
vaguear
Estar ociós, sense fer cap feina.

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ n fem
vagina

vaginal /ba.d͡ʒiˈnaɫ/ /ba.ʒiˈnaɫ/ /bə.ʒiˈnaɫ/ /va.d͡ʒiˈnaɫ/ /və.ʒiˈnaɫ/ adj
vaginal

vaguejar /ba.ɣeˈd͡ʒa/ /ba.ɣeˈʒa/ /bə.ɣəˈʒa/ /va.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /və.ɣəˈd͡ʒa/ /və.ɣəˈʒa/ v
divagar

vaguístic /baˈɣis.tik/ /bəˈɣis.tik/ /vaˈɣis.tik/ /vəˈɣis.tik/ adj masc
huelguístico

vagó /baˈɣo/ /bəˈɣo/ /vaˈɣo/ /vəˈɣo/ n masc
vagón
Vehicle arrossegat per una locomotora per a formar el conjunt un tren.

vailet /bajˈlet/ /bəjˈɫɛt/ /vajˈlet/ /vəjˈɫɛt/ n masc
mozo

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ n fem
vainilla

vaitot /ˌbajˈtot/ /ˌvajˈtot/ /ˌvajˈtot/ n masc
órdago

vaiver /bajˈβe/ /bajˈβeɾ/ /bəjˈβe/ /vajˈveɾ/ /ˌvajˈve/ adj masc
bullidor

vaiverejar /baj.βe.ɾeˈd͡ʒa/ /baj.βe.ɾeˈʒa/ /bəj.βə.ɾəˈʒa/ /vaj.ve.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /vəj.və.ɾəˈd͡ʒa/ /vəj.və.ɾəˈʒa/ v
zangolotear

vaivé /ˌbajˈβe/ /ˌvajˈve/ /ˌvajˈve/ n masc
vaivén

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ n masc
barco

vaixella /bajˈʃe.ʎa/ /baˈʃe.ʎa/ /bəˈʃe.ʎə/ /vajˈʃe.ʎa/ /vəˈʃe.ʎə/ n fem
vajilla

vaja /ˈba.d͡ʒa/ /ˈba.ʒa/ /ˈba.ʒə/ /ˈva.d͡ʒa/ /ˈva.ʒə/ Interjection
vaya
Forma popular que precedeix o succeeix una expressió de sorpresa, sovint d'enuig.

val /ˈbaɫ/ /ˈvaɫ/ /ˈvaɫ/ n masc
val

valencianisme /ba.ɫen.si.aˈniz.me/ /bə.ɫən.si.əˈniz.mə/ /va.ɫen.si.aˈniz.me/ /və.ɫən.si.əˈniz.mə/ n masc
valencianismo

valencianitat /ba.ɫen.si.a.niˈtat/ /bə.ɫən.si.ə.niˈtat/ /va.ɫen.si.a.niˈtat/ /və.ɫən.si.ə.niˈtat/ n fem
valencianidad

valencianització /ba.ɫen.si.a.ni.d͡za.siˈo/ /ba.ɫen.si.a.ni.za.siˈo/ /bə.ɫən.si.ə.ni.d͡zə.siˈo/ /va.ɫen.si.a.ni.za.siˈo/ /və.ɫən.si.ə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
valencianización

valencianitzar /ba.ɫen.si.a.niˈd͡za/ /ba.ɫen.si.a.niˈza/ /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡za/ /va.ɫen.si.a.niˈzaɾ/ /və.ɫən.si.ə.niˈd͡za/ v
valencianizar

valencianocatalà /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa/ /bə.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa/ /va.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa/ /və.ɫən.siˌa.no.kə.təˈɫa/ /və.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa/ adj masc
valencianocatalán

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ adj masc
valenciano
Relatiu o pertanyent al País Valencià, antic Regne de València, actual Comunitat Valenciana, als seus habitants o a la seva llengua.

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ n masc
valenciano
Habitant de la ciutat de València].
Conjunt de parlars del català occidental propis del País Valencià.

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ adj masc
valiente

valentament /baˌɫen.taˈmen/ /vaˌɫen.taˈment/ /vəˌɫen.təˈmen/ /vəˌɫen.təˈment/ adv
valientemente

valentia /ba.ɫenˈti.a/ /bə.ɫənˈti.ə/ /va.ɫenˈti.a/ /və.ɫənˈti.ə/ n fem
valentía

valentí /ba.ɫenˈti/ /bə.ɫənˈti/ /va.ɫenˈti/ /və.ɫənˈti/ adj masc
valentino

valer /baˈɫe/ /vaˈɫeɾ/ /vəˈɫə/ /vəˈɫɛ/ v
valer

validació n fem
validación

validar /ba.ɫiˈða/ /bə.ɫiˈða/ /va.ɫiˈðaɾ/ /və.ɫiˈða/ v
validar

validesa /ba.ɫiˈðe.za/ /va.ɫiˈðe.za/ /və.ɫiˈðə.zə/ /və.ɫiˈðɛ.zə/ n fem
validez

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ n fem
valle
Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ n masc
zanja

vallejar /ba.ʎeˈd͡ʒa/ /ba.ʎeˈʒa/ /bə.ʎəˈʒa/ /va.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /və.ʎəˈd͡ʒa/ /və.ʎəˈʒa/ v
fosar

vallenc /baˈʎeŋ/ /bəˈʎɛŋ/ /vaˈʎeŋk/ /vəˈʎəŋk/ /vəˈʎɛŋk/ adj masc
vallense
Relatiu o pertanyent a Valls.

vallenc /baˈʎeŋ/ /bəˈʎɛŋ/ /vaˈʎeŋk/ /vəˈʎəŋk/ /vəˈʎɛŋk/ n masc
vallense
Persona que habita o és originària de Valls.

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ n
valor
Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
Tret de la persona que és valenta.
(matemàtiques) Quantitat numèrica que pot prendre una variable.

valor de mercat n masc
valor de mercado

valoració del camp n fem
clasificación de campo

valorar /ba.ɫoˈɾa/ /bə.ɫuˈɾa/ /va.ɫoˈɾaɾ/ /və.ɫoˈɾa/ /və.ɫuˈɾa/ v
valorar
Calcular el valor d'un producte o servei.

vals /ˈbaɫs/ /ˈvaɫs/ /ˈvaɫs/ n masc
vals

valsar /baɫˈsa/ /bəɫˈsa/ /vaɫˈsaɾ/ /vəɫˈsa/ v
valsar

valuós /ba.ɫuˈos/ /va.ɫuˈos/ /və.ɫuˈos/ adj masc
valioso

val·lisoletà /ba.ɫi.zo.ɫeˈta/ /baɫ.ɫi.zo.ɫeˈta/ /bə.ɫi.zu.ɫəˈta/ /bəɫ.ɫi.zu.ɫəˈta/ /vaɫ.ɫi.zo.ɫeˈta/ /vəɫ.ɫi.zo.ɫəˈta/ /vəɫ.ɫi.zu.ɫəˈta/ adj masc
vallisoletano

valència /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫɛn.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ n fem
valencia

való /baˈɫo/ /bəˈɫo/ /vaˈɫo/ /vəˈɫo/ adj masc
valón
Relatiu o pertanyent a Valònia.

való /baˈɫo/ /bəˈɫo/ /vaˈɫo/ /vəˈɫo/ n masc
valón
Persona que habita o és originària de Valònia.

vamba /ˈbam.ba/ /ˈvam.ba/ /ˈvam.bə/ n fem
bamba

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ n masc
vampiro
Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.
Ratpenat de la subfamília Desmodontidae.

vampiressa /bam.piˈɾe.sa/ /bəm.piˈɾɛ.sə/ /vam.piˈɾe.sa/ /vəm.piˈɾə.sə/ /vəm.piˈɾɛ.sə/ n fem
vampiresa

vampiritzar /bam.pi.ɾiˈd͡za/ /bam.pi.ɾiˈza/ /bəm.pi.ɾiˈd͡za/ /vam.pi.ɾiˈzaɾ/ /vəm.pi.ɾiˈd͡za/ v
vampirizar

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ n masc
vanadio

vanagloriar-se /ba.na.ɣɫo.ɾiˈar.se/ /ba.na.ɣɫo.ɾiˈaɾ.se/ /bə.nə.ɣɫu.ɾiˈar.sə/ /va.na.ɣɫo.ɾiˈaɾ.se/ /və.nə.ɣɫo.ɾiˈaɾ.sə/ /və.nə.ɣɫu.ɾi.ərˈsə/ v
vanagloriarse

vanaglòria /ba.naˈɣɫɔ.ɾi.a/ /bə.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/ /va.naˈɣɫɔ.ɾi.a/ /və.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/ n fem
vanagloria

vanar-se /baˈnar.se/ /baˈnaɾ.se/ /bəˈnar.sə/ /vaˈnaɾ.se/ /və.nərˈsə/ /vəˈnaɾ.sə/ v
vanagloriarse

vanejar /ba.neˈd͡ʒa/ /ba.neˈʒa/ /bə.nəˈʒa/ /va.neˈd͡ʒaɾ/ /və.nəˈd͡ʒa/ /və.nəˈʒa/ v
flaquear
Perdre les forces.

vanisar /ba.niˈza/ /ba.niˈzaɾ/ /bə.niˈza/ /va.niˈzaɾ/ /və.niˈza/ v
vanisar

vanisat /ba.niˈzat/ /bə.niˈzat/ /va.niˈzat/ /və.niˈzat/ n masc
vanisado

vanitat /ba.niˈtat/ /bə.niˈtat/ /va.niˈtat/ /və.niˈtat/ n fem
vanidad
Presumpció, satisfacció de si mateix; estat en què es té un alt concepte respecte les pròpies qualitats o atributs, i que és remarcat per un desig excessiu de fer-se notar i lloar pels altres.

vanitós /ba.niˈtos/ /bə.niˈtos/ /va.niˈtos/ /və.niˈtos/ adj masc
vanidoso

vapeig /baˈpet͡ʃ/ /bəˈpɛt͡ʃ/ /vaˈpet͡ʃ/ /vəˈpət͡ʃ/ /vəˈpɛt͡ʃ/ n masc
vapeo

vapejar /ba.peˈd͡ʒa/ /ba.peˈʒa/ /bə.pəˈʒa/ /va.peˈd͡ʒaɾ/ /və.pəˈd͡ʒa/ /və.pəˈʒa/ v
vapear

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ n masc
vapor
Gas, especialment referit a l'aigua.
Nau o màquina (especialment vaixells) propulsada per un motor de combustió amb vapor d'aigua.

vapor d'aigua n masc
vapor de agua

vaporadora /ba.po.ɾaˈðo.ɾa/ /bə.pu.ɾəˈðo.ɾə/ /va.po.ɾaˈðo.ɾa/ /və.po.ɾəˈðo.ɾə/ /və.pu.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
vaporera

vaporar /ba.poˈɾa/ /bə.puˈɾa/ /va.poˈɾaɾ/ /və.poˈɾa/ /və.puˈɾa/ v
vaporizar

vaporitzar /ba.po.ɾiˈd͡za/ /ba.po.ɾiˈza/ /bə.pu.ɾiˈd͡za/ /va.po.ɾiˈzaɾ/ /və.po.ɾiˈd͡za/ /və.pu.ɾiˈd͡za/ v
vaporizar

vaquer /baˈke/ /baˈkeɾ/ /bəˈke/ /vaˈkeɾ/ /vəˈke/ n masc
vaquero
Persona que mena vaques.
Persona que regeix una vaqueria.

vaques grasses n fem
vacas gordas

vaques magres n fem
vacas flacas

vaqueta /baˈke.ta/ /bəˈkɛ.tə/ /vaˈke.ta/ /vəˈkə.tə/ /vəˈkɛ.tə/ n fem
cantarela
(botànica) Bolet per menjar de gènere Cantharellus. Hi ha vaquetes de pi (Cantharellus lutescens ) i vaquetes de faig (grogues: Cantharellus cibarius). Aquest bolet s'anomena també rossinyol o rossinyol de pi.

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ n fem
vara
Brancó net de fulles usat com a bastó o mànec.
Bastó usat com a insígnia d'autoritat, especialment els alcaldes.
varilla
(golf) Part central d'un bastó, consistent en una barra prima, llarga, recta i de flexibilitat variable que fa d'eix.

vara extrarígida n fem
varilla firm

vara flexible n fem
varilla blanda

vara regular n fem
varilla media

vara rígida n fem
varilla stiff

vareta /baˈɾe.ta/ /bəˈɾɛ.tə/ /vaˈɾe.ta/ /vəˈɾə.tə/ /vəˈɾɛ.tə/ n fem
varilla
Instrument de vidre que s'utilitza en els laboratoris per fer mescles.
baqueta
(botxes) Cadascun dels bastons metàl·lics prims d'una partida, un per a cada equip, de 50 cm de llarg i una punta de 5 cm doblegada en angle recte, que serveixen per a traçar les ratlles i les marques d'un camp de joc i per a mesurar les distàncies i els punts.

vareta màgica n fem
varita mágica

vari /ˈba.ɾi/ /ˈva.ɾi/ /ˈva.ɾi/ adj
variable
De caràcter variable, mudable.
vario
Divers, de distinta espècie o mena.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ adj
variable
Que pot variar.
Que es pot diferenciar.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ n fem
variable
Element mesurable que pot prendre més d'un valor quantitatiu o qualitatiu.
(informàtica) Zona de memòria destinada a emmagatzemar informació útil per a un programa.

variable atmosfèrica n fem
variable atmosférica

variació /ba.ɾi.a.siˈo/ /bə.ɾi.ə.siˈo/ /va.ɾi.a.siˈo/ /və.ɾi.ə.siˈo/ n masc
variación

variada /ba.ɾiˈa.ða/ /bə.ɾiˈa.ðə/ /va.ɾiˈa.ða/ /və.ɾiˈa.ðə/ n fem
mojarra

variar /ba.ɾiˈa/ /bə.ɾiˈa/ /va.ɾiˈaɾ/ /və.ɾiˈa/ v
variar

variat /ba.ɾiˈat/ /bə.ɾiˈat/ /va.ɾiˈat/ /və.ɾiˈat/ adj masc
variado

varietat /ba.ɾi.eˈtat/ /va.ɾi.eˈtat/ /və.ɾi.əˈtat/ n fem
variedad

variu /baˈɾiw/ /bəˈɾiw/ /vaˈɾiw/ /vəˈɾiw/ n masc
variz

varsovià /bar.so.βiˈa/ /baɾ.so.βiˈa/ /bər.su.βiˈa/ /vaɾ.so.viˈa/ /vər.su.viˈa/ /vəɾ.so.viˈa/ adj masc
varsoviano
Relatiu o pertanyent a Varsòvia.

varsovià /bar.so.βiˈa/ /baɾ.so.βiˈa/ /bər.su.βiˈa/ /vaɾ.so.viˈa/ /vər.su.viˈa/ /vəɾ.so.viˈa/ n masc
varsoviano
Persona que habita o és originària de Varsòvia.

vas /ˈbas/ /ˈvas/ /ˈvas/ n masc
vaso

vas capil·lar n masc
vaso capilar
(anatomia) Petit vas sanguini que connecta artèries i venes.

vascular /bas.kuˈɫar/ /bas.kuˈɫaɾ/ /bəs.kuˈɫar/ /vas.kuˈɫaɾ/ /vəs.kuˈɫaɾ/ adj
vascular

vasculitis /bas.kuˈɫi.tis/ /bəs.kuˈɫi.tis/ /vas.kuˈɫi.tis/ /vəs.kuˈɫi.tis/ n fem
vasculitis

vascó /basˈko/ /bəsˈko/ /vasˈko/ /vəsˈko/ n masc
vascón

vassall /baˈsaʎ/ /bəˈsaʎ/ /vaˈsaʎ/ /vəˈsaʎ/ n masc
vasallo

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ adj masc
vasto

vaticinar /ba.ti.siˈna/ /bə.ti.siˈna/ /va.ti.siˈnaɾ/ /və.ti.siˈna/ v
vaticinar

ve /ˈbe/ /ˈbɛ/ /ˈve/ /ˈve/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ n fem
uve

ve doble n fem
uve doble

vectoritzar /bek.to.ɾiˈd͡za/ /bek.to.ɾiˈza/ /bək.tu.ɾiˈd͡za/ /vek.to.ɾiˈzaɾ/ /vək.to.ɾiˈd͡za/ /vək.tu.ɾiˈd͡za/ v
vectorizar

veda /ˈbe.ða/ /ˈbɛ.ðə/ /ˈve.ða/ /ˈvə.ðə/ /ˈvɛ.ðə/ n fem
veda

vedar /beˈða/ /bəˈða/ /veˈðaɾ/ /vəˈða/ v
vedar

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ n masc
ternero becerro

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ n fem
ternera
(no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

vedellar /be.ðeˈʎa/ /bə.ðəˈʎa/ /ve.ðeˈʎaɾ/ /və.ðəˈʎa/ v
parir

vedet /beˈðet/ /bəˈðɛt/ /veˈðet/ /vəˈðət/ /vəˈðɛt/ n fem
vedete
Artista femenina principal d’un espectacle de varietats o de revista.

vedre /ˈbe.ðɾe/ /ˈbe.ðɾə/ /ˈve.ðɾe/ /ˈve.ðɾə/ adj
viedro
(antic) vell, veterà

veedoria /be.e.ðoˈɾi.a/ /bə.ə.ðuˈɾi.ə/ /ve.e.ðoˈɾi.a/ /və.ə.ðoˈɾi.ə/ /və.ə.ðuˈɾi.ə/ n fem
veeduría

vegada /beˈɣa.ða/ /bəˈɣa.ðə/ /veˈɣa.ða/ /vəˈɣa.ðə/ /vəˈʝa.ðə/ n fem
vez

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ n masc
veganismo

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ n fem
vegetación

vegetalista /be.d͡ʒe.taˈɫis.ta/ /be.d͡ʒe.taˈɫis.te/ /be.ʒe.taˈɫis.ta/ /be.ʒe.taˈɫis.te/ /bə.ʒə.təˈɫis.tə/ /ve.d͡ʒe.taˈɫis.ta/ /ve.d͡ʒe.taˈɫis.te/ /və.ʒə.təˈɫis.tə/ adj
vegetalista

vegetar /be.d͡ʒeˈta/ /be.ʒeˈta/ /bə.ʒəˈta/ /ve.d͡ʒeˈtaɾ/ /və.ʒəˈta/ v
vegetar

veguer /beˈɣe/ /beˈɣeɾ/ /bəˈɣe/ /veˈɣeɾ/ /vəˈɣe/ n masc
veguer

vegà /beˈɣa/ /veˈɣa/ /vəˈɣa/ adj masc
vegano

vehement /be.eˈmen/ /bə.əˈmen/ /ve.eˈment/ /və.əˈmen/ /və.əˈment/ adj
vehemente

vehementment /be.eˌmemˈmen/ /bə.əˌmemˈmen/ /ve.eˌmemˈment/ /və.əˌmemˈmen/ /və.əˌmemˈment/ adv
vehementemente

vehemència /be.eˈmɛn.si.a/ /bə.əˈmɛn.si.ə/ /ve.eˈmɛn.si.a/ /və.əˈmɛn.si.ə/ n fem
vehemencia

vehicle /beˈi.kɫe/ /bəˈi.kɫə/ /veˈi.kɫe/ /vəˈi.kɫə/ n masc
vehículo
Per extensió, qualsevol cosa mitjançant la qual es realitza un transport de matèria o, fins i tot, de conceptes abstractes com la informació.

vehicle espacial n masc
vehículo espacial

vehicle tot terreny n masc
vehículo todo terreno

vehicular /be.i.kuˈɫa/ /be.i.kuˈɫar/ /be.i.kuˈɫaɾ/ /bə.i.kuˈɫa/ /bə.i.kuˈɫar/ /ve.i.kuˈɫaɾ/ /və.i.kuˈɫa/ /və.i.kuˈɫaɾ/ adj
vehicular
Relatiu als vehicles.

vehicular /be.i.kuˈɫa/ /be.i.kuˈɫar/ /be.i.kuˈɫaɾ/ /bə.i.kuˈɫa/ /bə.i.kuˈɫar/ /ve.i.kuˈɫaɾ/ /və.i.kuˈɫa/ /və.i.kuˈɫaɾ/ v
vehicular
Ser el vehicle per a transmetre o dur a terme alguna cosa.

vejam /beˈd͡ʒam/ /beˈʒam/ /bəˈʒam/ /veˈd͡ʒam/ /vəˈd͡ʒam/ /vəˈʒam/ Interjection
a ver

vel /ˈbɛɫ/ /ˈvəɫ/ /ˈvɛɫ/ n masc
velo
Peça de tela que serveix per a ocultar el rostre o alguna altra part del cos.

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ n fem
vela

vela cangrea n fem
cangreja
Vela trapezial de forma asimètrica, que es desplega entre la botavara, el pal i l’antena o pic d’un veler.

vela llatina n fem
vela latina

velam /beˈɫam/ /bəˈɫam/ /veˈɫam/ /vəˈɫam/ n masc
velamen

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ adj
velar
(fonètica) Articulat aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ n fem
velar
Consonant articulada aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ v
velar
Cobrir amb un vel.
Perdre la claredat de percepció d’una cosa.
(fotografia) Inutilitzar una emulsió fotogràfica per l’acció d’un factor ambiental, normalment la llum.

velaritzar /be.ɫa.ɾiˈd͡za/ /be.ɫa.ɾiˈza/ /bə.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ve.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /və.ɫə.ɾiˈd͡za/ v
velarizar

veler /beˈɫe/ /beˈɫeɾ/ /bəˈɫe/ /veˈɫeɾ/ /vəˈɫe/ adj masc
velero
Que té relació amb les veles.

veler /beˈɫe/ /beˈɫeɾ/ /bəˈɫe/ /veˈɫeɾ/ /vəˈɫe/ n masc
velero
Embarcació amb veles.
Fabricant de veles.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ adj masc
viejo antiguo
De llarga vida, gran.
Referit a objectes, antic o espatllat.

vell marí n masc
foca monje del Mediterráneo

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ n fem
vejez
Edat avançada d'un ésser viu.

vellut /beˈʎut/ /bəˈʎut/ /veˈʎut/ /vəˈʎut/ n masc
terciopelo

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ n fem
velocidad

velocitat del green n fem
velocidad del green

velocípede /be.ɫoˈsi.pe.ðe/ /bə.ɫuˈsi.pə.ðə/ /ve.ɫoˈsi.pe.ðe/ /və.ɫoˈsi.pə.ðə/ /və.ɫuˈsi.pə.ðə/ n masc
velocípedo

veloç /beˈɫos/ /veˈɫos/ /vəˈɫos/ adj
veloz

veloçment /beˌɫozˈmen/ /bəˌɫozˈmen/ /veˌɫozˈment/ /vəˌɫozˈmen/ /vəˌɫozˈment/ adv
velozmente

velum /beˈɫum/ /bəˈɫum/ /veˈɫum/ /vəˈɫum/ n masc
cumulonimbus velum

vel·leïtat /be.ɫe.iˈtat/ /beɫ.ɫe.iˈtat/ /bə.ɫə.iˈtat/ /bəɫ.ɫə.iˈtat/ /veɫ.ɫe.iˈtat/ /vəɫ.ɫə.iˈtat/ n fem
veleidad

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ n masc
vena

venació /be.na.siˈo/ /bə.nə.siˈo/ /ve.na.siˈo/ /və.nə.siˈo/ n fem
venación
(anatomia) Conjunt de venes.

vencillar /ben.siˈʎa/ /bən.siˈʎa/ /ven.siˈʎaɾ/ /vən.siˈʎa/ v
atar

venciment /ben.siˈmen/ /bən.siˈmen/ /ven.siˈment/ /vən.siˈmen/ /vən.siˈment/ n masc
venciminto

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ n fem
venta

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ v
vender

vendre la moto /ˌben.dɾe /ˌbɛn.dɾə /ˌven.dɾe /ˌvən.dɾə /ˌvɛn.dɾə v
vender la moto

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ adj masc
veneciano
Relatiu o pertanyent a Venècia o al seu dialecte propi.

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ n masc
veneciano
Persona que habita o és originària de Venècia.

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ n masc
vendedor

venerar /be.neˈɾa/ /bə.nəˈɾa/ /ve.neˈɾaɾ/ /və.nəˈɾa/ v
venerar

veneçolà /be.ne.soˈɫa/ /bə.nə.suˈɫa/ /və.nə.soˈɫa/ /və.nə.suˈɫa/ adj masc
venezolano
Relatiu o pertanyent a Veneçuela.

veneçolà /be.ne.soˈɫa/ /bə.nə.suˈɫa/ /və.nə.soˈɫa/ /və.nə.suˈɫa/ n masc
venezolano
Persona que habita o és originària de Veneçuela.

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ v
venir
Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ n fem
venganza

venjar /beɲˈd͡ʒa/ /bəɲˈʒa/ /veɲˈd͡ʒaɾ/ /vəɲˈʒa/ v
vengar

venotònic /be.noˈtɔ.nik/ /bə.nuˈtɔ.nik/ /ve.noˈtɔ.nik/ /və.noˈtɔ.nik/ /və.nuˈtɔ.nik/ n masc
venotónico
Substància amb acció vasoconstrictora venosa; activa la circulació sanguínia venosa.

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ n masc
viento aire

vent ageostròfic n masc
viento ageostrófico

vent anabàtic n masc
viento anabático

vent antitríptic n masc
viento antitríptico

vent catabàtic n masc
viento catabático

vent ciclostròfic n masc
viento ciclostrófico

vent del gradient n masc
viento del gradiente

vent dominant n masc
viento dominante

vent fresquet n masc
brisa fresca

vent variable n masc
viento variable

ventada /benˈta.ða/ /bənˈta.ðə/ /venˈta.ða/ /vənˈta.ðə/ n fem
ventolera

ventador /ben.taˈðo/ /ben.taˈðoɾ/ /bən.təˈðo/ /ven.taˈðoɾ/ /vən.təˈðo/ adj masc
aventador

ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ n fem
cenicienta
Persona que fa injustament les feines més humils (com la protagonista del conte de la Ventafocs).

ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ n masc
soplillo
Ventall rodó amb un mànec, tradicionalment d’espart, per a ventar el foc.

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ n masc
abanico abano

ventalla /benˈta.ʎa/ /bənˈta.ʎə/ /venˈta.ʎa/ /vənˈta.jə/ /vənˈta.ʎə/ n fem
biombo
(central) Peça de vidre o de fusta que es col·loca per separar espais, antigament molt emprat a l'entrada de les botigues.
ventalle
Part de l'elm d'un guerrer que permetia veure-hi.
copete ventalle
Peça de pell de la part central d'una sabata.

ventallar /ben.taˈʎa/ /bən.təˈʎa/ /ven.taˈʎaɾ/ /vən.təˈja/ /vən.təˈʎa/ v
abanicar

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ v
abanicar
Fer vent agitant l’aire.
aventar ventar
Tirar enlaire per separa el gra de la palla.

venteguera /ben.teˈɣe.ɾa/ /bən.təˈɣe.ɾə/ /ven.teˈɣe.ɾa/ /vən.təˈɣe.ɾə/ n fem
ventolera

ventejar /ben.teˈd͡ʒa/ /ben.teˈʒa/ /bən.təˈʒa/ /ven.teˈd͡ʒaɾ/ /vən.təˈd͡ʒa/ /vən.təˈʒa/ v
ventilar
(transitiu) Treure alguna cosa al vent o a l’aire per a eixugar-la o ventilar-la.
ventar
(intransitiu) Fer vent.

ventijol /ben.tiˈd͡ʒɔɫ/ /ben.tiˈʒɔɫ/ /bən.tiˈʒɔɫ/ /ven.tiˈd͡ʒɔɫ/ /vən.tiˈʒɔɫ/ n masc
ventolina

ventilació /ben.ti.ɫa.siˈo/ /bən.ti.ɫə.siˈo/ /ven.ti.ɫa.siˈo/ /vən.ti.ɫə.siˈo/ n fem
ventilacion

ventilador /ben.ti.ɫaˈðo/ /ben.ti.ɫaˈðoɾ/ /bən.ti.ɫəˈðo/ /ven.ti.ɫaˈðoɾ/ /vən.ti.ɫəˈðo/ n masc
ventilador

ventilar /ben.tiˈɫa/ /bən.tiˈɫa/ /ven.tiˈɫaɾ/ /vən.tiˈɫa/ v
ventilar

ventolina /ben.toˈɫi.na/ /bən.tuˈɫi.nə/ /ven.toˈɫi.na/ /vən.toˈɫi.nə/ /vən.tuˈɫi.nə/ n fem
ventolina

ventosa /benˈto.za/ /bənˈto.zə/ /venˈto.za/ /vənˈto.zə/ n fem
ventosa

ventositat /ben.to.ziˈtat/ /bən.tu.ziˈtat/ /ven.to.ziˈtat/ /vən.to.ziˈtat/ /vən.tu.ziˈtat/ n fem
ventosidad

ventrada /benˈtɾa.ða/ /bənˈtɾa.ðə/ /venˈtɾa.ða/ /vənˈtɾa.ðə/ n fem
camada

ventral /benˈtɾaɫ/ /bənˈtɾaɫ/ /venˈtɾaɫ/ /vənˈtɾaɫ/ adj
ventral

ventre /ˈben.tɾe/ /ˈben.tɾə/ /ˈven.tɾe/ /ˈven.tɾə/ n masc
vientre

ventresca /benˈtɾes.ka/ /bənˈtɾɛs.kə/ /venˈtɾes.ka/ /vənˈtɾəs.kə/ /vənˈtɾɛs.kə/ n fem
ventresca
Part del ventre d’un peix.
Cansalada del ventre de porc.

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ n masc
ventrículo

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ adj masc
ventoso

venusià /be.nu.ziˈa/ /bə.nu.ziˈa/ /ve.nu.ziˈa/ /və.nu.ziˈa/ adj masc
venusino
Relatiu o pertanyent a Venus.

venusià /be.nu.ziˈa/ /bə.nu.ziˈa/ /ve.nu.ziˈa/ /və.nu.ziˈa/ n masc
venusino

venós /beˈnos/ /bəˈnos/ /veˈnos/ /vəˈnos/ adj masc
venoso

ver /ˈber/ /ˈbeɾ/ /ˈbɛr/ /ˈveɾ/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ /ˈvɛr/ adj masc
vero

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ n fem
veracidad

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ n masc
caballa

veraç /beˈɾas/ /bəˈɾas/ /veˈɾas/ /vəˈɾas/ adj
veraz

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ n masc
verbo

verb intransitiu n masc
verbo intransitivo

verb pronominal n masc
verbo pronominal

verb reflexiu n masc
verbo reflexivo

verb transitiu n masc
verbo transitivo

verbal /berˈβaɫ/ /beɾˈβaɫ/ /bərˈbaɫ/ /veɾˈbaɫ/ /vəɾˈbaɫ/ adj
verbal
(gramàtica) Relatiu al verb.
Relatiu a la paraula.

verbalisme /ber.βaˈɫiz.me/ /beɾ.βaˈɫiz.me/ /bər.bəˈɫiz.mə/ /veɾ.baˈɫiz.me/ /vəɾ.bəˈɫiz.mə/ n masc
verbalismo

verbalitzar /ber.βa.ɫiˈd͡za/ /beɾ.βa.ɫiˈza/ /bər.bə.ɫiˈd͡za/ /veɾ.ba.ɫiˈzaɾ/ /vəɾ.bə.ɫiˈd͡za/ v
verbalizar
Dir en paraules allò que es pensa o succeeix.

verbejar /ber.βeˈʒa/ /beɾ.βeˈd͡ʒa/ /bər.bəˈʒa/ /veɾ.beˈd͡ʒaɾ/ /vər.bəˈʒa/ /vəɾ.bəˈd͡ʒa/ v
chancear
Fer verbes, dir xanxes.

verberar /ber.βeˈɾa/ /beɾ.βeˈɾa/ /bər.bəˈɾa/ /veɾ.beˈɾaɾ/ /vəɾ.bəˈɾa/ v
verberar

verbositat /ber.βo.ziˈtat/ /beɾ.βo.ziˈtat/ /veɾ.bo.ziˈtat/ /vər.bu.ziˈtat/ /vəɾ.bo.ziˈtat/ n fem
verborrea

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ adj masc
verde
De color verd.
Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ n masc
verde
Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verd de Scheele n masc
verde de Scheele

verd de cadmi /ˌbɛrd.deˈkad.mi/ /ˌbɛrd.dəˈkad.mi/ /ˌvəɾd.dəˈkad.mi/ /ˌvɛrd.dəˈkad.mi/ /ˌvɛɾd.deˈkad.mi/ n masc
verde cadmio

verdanc /berˈðaŋ/ /beɾˈðaŋ/ /bərˈdaŋ/ /veɾˈðaŋk/ /vəɾˈðaŋk/ n masc
verdugón

verdejar /ber.ðeˈʒa/ /beɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bər.dəˈʒa/ /veɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /vər.ðəˈʒa/ /vəɾ.ðəˈd͡ʒa/ v
verdear
Cobrir-se de verd vegetal.
Tirar a color verd.
estar verde
Una fruita, no ser prou madura.
ser un poco verde
Ser una mica obscè, poc decorós.

verdesca /berˈðes.ka/ /beɾˈðes.ka/ /bərˈdɛs.kə/ /veɾˈðes.ka/ /vərˈðɛs.kə/ /vəɾˈðəs.kə/ n fem
cadalso

verdet /berˈðet/ /beɾˈðet/ /bərˈdɛt/ /vərˈðɛt/ /vəɾˈðət/ n masc
cardenillo verdín
Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
cardenillo verdete
Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.
verdín
Capa verda d’algues microscòpiques que apareix en superfícies exposades a la humitat.

verdor /berˈðo/ /beɾˈðoɾ/ /bərˈdo/ /veɾˈðoɾ/ /vəɾˈðo/ n fem
verdor

verdum /berˈðum/ /beɾˈðum/ /bərˈdum/ /veɾˈðum/ /vəɾˈðum/ n masc
verderón
Ocell de l'espècie Carduelis chloris.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ n fem
verdura legumbre

verdós /berˈðos/ /bərˈdos/ /veɾˈðos/ /vəɾˈðos/ adj masc
verdoso

verema /beˈɾe.ma/ /bəˈɾɛ.mə/ /veˈɾe.ma/ /vəˈɾə.mə/ /vəˈɾɛ.mə/ /ˈbɾɛ.ma/ /ˈbɾɛ.mə/ n fem
vendimia

veremar /be.ɾeˈma/ /breˈma/ /bə.ɾəˈma/ /bɾəˈma/ /va.ɾaˈma/ /ve.ɾeˈmaɾ/ /və.ɾəˈma/ v
vendimiar

verga /ˈber.ɣa/ /ˈbeɾ.ɣa/ /ˈbɛr.ɡə/ /ˈveɾ.ɣa/ /ˈvəɾ.ɣə/ /ˈvɛr.ɣə/ n fem
verga

vergassejar /ber.ɣa.seˈʒa/ /beɾ.ɣa.seˈd͡ʒa/ /bər.ɡə.səˈʒa/ /veɾ.ɣa.seˈd͡ʒaɾ/ /vər.ɣə.səˈʒa/ /vəɾ.ɣə.səˈd͡ʒa/ v
verguear

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ adj
virgen
Persona que no ha mantingut relacions sexuals.
Immaculat, pur, intacte.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ n fem
virgen

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ n neut
virgo
Persona del signe zodiacal de Verge.

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ n fem
vergüenza

vergonyant /ber.ɣoˈɲan/ /beɾ.ɣoˈɲan/ /bər.ɡuˈɲan/ /veɾ.ɣoˈɲant/ /vər.ɣuˈɲan/ /vəɾ.ɣoˈɲant/ adj
vergonzante

vergonyós /ber.ɣoˈɲos/ /beɾ.ɣoˈɲos/ /bər.ɡuˈɲos/ /veɾ.ɣoˈɲos/ /vər.ɣuˈɲos/ /vəɾ.ɣoˈɲos/ adj masc
vergonzoso
Que s'avergonyix fàcilment.
Que fa vergonya.

verificador n masc
comprobador

verificar /be.ɾi.fiˈka/ /bə.ɾi.fiˈka/ /ve.ɾi.fiˈkaɾ/ /və.ɾi.fiˈka/ v
verificar

verinós /be.ɾiˈnos/ /bə.ɾiˈnos/ /ve.ɾiˈnos/ /və.ɾiˈnos/ adj masc
venenoso

veritable /be.ɾiˈta.βɫe/ /be.ɾiˈtab.bɫe/ /bə.ɾiˈta.βɫə/ /bə.ɾiˈtab.bɫə/ /ve.ɾiˈta.bɫe/ /ve.ɾiˈta.bɾa/ /və.ɾiˈtab.bɫə/ adj
verdadero
Ajustat a la veritat, cert, real, ver.
auténtico
Autèntic, pur.

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ n fem
verdad
Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ adj masc
rojo vivo
De color de la sang i de les roselles.
rojo colorado
Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermellejar /ber.me.ʎeˈʒa/ /beɾ.me.ʎeˈd͡ʒa/ /bər.mə.ʎəˈʒa/ /veɾ.me.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /vər.mə.jəˈʒa/ /vəɾ.mə.ʎəˈd͡ʒa/ v
rojear

vermelló /ber.meˈʎo/ /beɾ.meˈʎo/ /bər.məˈʎo/ /veɾ.meˈʎo/ /vər.məˈjo/ /vəɾ.məˈʎo/ n masc
bermellón

vermellós /ber.meˈʎos/ /beɾ.meˈʎos/ /bər.məˈʎos/ /veɾ.meˈʎos/ /vər.məˈjos/ /vəɾ.məˈʎos/ adj masc
rojizo

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ n masc
vermú

vermífug /berˈmi.fuk/ /beɾˈmi.fuk/ /bərˈmi.fuk/ /veɾˈmi.fuk/ /vəɾˈmi.fuk/ adj masc
vermífugo

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ n masc
aliso

vernacle /berˈna.kɫe/ /beɾˈna.kɫe/ /veɾˈna.kɫe/ /vəɾˈna.kɫə/ adj masc
vernáculo

vernís /berˈnis/ /beɾˈnis/ /veɾˈnis/ /vəɾˈnis/ n masc
barniz

verola /beˈɾɔ.ɫa/ /beˈɾɔ.ɫɔ/ /bəˈɾɔ.ɫə/ /veˈɾɔ.ɫa/ /vəˈɾɔ.ɫə/ n fem
viruela

verola ovina n fem
viruela ovina

verolar /be.ɾoˈɫa/ /bə.ɾuˈɫa/ /ve.ɾoˈɫaɾ/ /və.ɾoˈɫa/ /və.ɾuˈɫa/ v
enverar

verolós /be.ɾoˈɫos/ /bə.ɾuˈɫos/ /ve.ɾoˈɫos/ /və.ɾoˈɫos/ /və.ɾuˈɫos/ adj masc
enverado
De la fruita, que comença a madurar, a verolar.
virolento
Que té senyals provocats per haver tingut la verola.

veronès /be.ɾoˈnes/ /bə.ɾuˈnɛs/ /ve.ɾoˈnes/ /və.ɾoˈnəs/ /və.ɾuˈnɛs/ adj masc
veronés
Relatiu o pertanyent a Verona.

veronès /be.ɾoˈnes/ /bə.ɾuˈnɛs/ /ve.ɾoˈnes/ /və.ɾoˈnəs/ /və.ɾuˈnɛs/ n masc
veronés
Persona que habita o és originària de Verona.

verro /ˈbɛ.ro/ /ˈbɛ.ru/ /ˈvɛ.ro/ /ˈvɛ.ru/ n masc
verraco
Porc semental.

verrucós /be.ruˈkos/ /ve.ruˈkos/ /və.ruˈkos/ adj masc
verrugoso

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ n masc
verso
(literatura) Cadascuna de les línies d'un poema, usualment subjecte a les regles de la mètrica.

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ preposition
hacia
Cap a, en direcció a.

versar /berˈsa/ /beɾˈsa/ /bərˈsa/ /veɾˈsaɾ/ /vəɾˈsa/ v
versar

versemblant /ber.semˈbɫan/ /beɾ.semˈbɫant/ /bər.səmˈbɫan/ /veɾ.semˈbɫant/ /vəɾ.səmˈbɫant/ adj
verosímil

versificar /ber.si.fiˈka/ /beɾ.si.fiˈka/ /bər.si.fiˈka/ /veɾ.si.fiˈkaɾ/ /vəɾ.si.fiˈka/ v
versificar

versió /ber.siˈo/ /beɾ.siˈo/ n fem
versión

versió alfa n fem
versión alfa

versió beta n fem
versión beta

versió candidata n fem
versión candidata

versió de demostració n fem
versión de demostración

versió final n fem
versión de disponibilidad general

versàtil /berˈsa.tiɫ/ /beɾˈsa.tiɫ/ /bərˈsa.tiɫ/ /veɾˈsa.tiɫ/ /vəɾˈsa.tiɫ/ adj
versátil
(sexualitat) Dit de l'home que, en la penetració anal amb d'altres, tant pot penetrar com deixar-se penetrar.

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ adj masc
verdadero

vertebral /ber.teˈβɾaɫ/ /beɾ.teˈβɾaɫ/ /bər.təˈβɾaɫ/ /veɾ.teˈbɾaɫ/ /vəɾ.təˈbɾaɫ/ adj
vertebral

vertebrar /ber.teˈβɾa/ /beɾ.teˈβɾa/ /bər.təˈβɾa/ /veɾ.teˈbɾaɾ/ /vəɾ.təˈbɾa/ v
vertebrar

vertebrat /ber.teˈβɾat/ /beɾ.teˈβɾat/ /bər.təˈβɾat/ /veɾ.teˈbɾat/ /vəɾ.təˈbɾat/ n masc
vertebrado

vertical /ber.tiˈkaɫ/ /beɾ.tiˈkaɫ/ /bər.tiˈkaɫ/ /veɾ.tiˈkaɫ/ /vəɾ.tiˈkaɫ/ adj
vertical

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ n masc
veneno
Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

ves /ˈbes/ /ˈbɛs/ /ˈves/ /ˈves/ /ˈvəs/ /ˈvɛs/ Interjection
vaya
Exclamació d’estranyesa.

ves per on Interjection
mira por dónde

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ n masc
muérdago visco

vescomtat /bes.komˈtat/ /bəs.kumˈtat/ /ves.komˈtat/ /vəs.komˈtat/ /vəs.kumˈtat/ n masc
vizcondado

vescomte /besˈkom.te/ /bəsˈkom.tə/ /vesˈkom.te/ /vəsˈkom.tə/ n masc
vizconde

vescomtessa /bes.komˈte.sa/ /bəs.kumˈtɛ.sə/ /ves.komˈte.sa/ /vəs.komˈtə.sə/ /vəs.kumˈtɛ.sə/ n fem
vizcondesa

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ n fem
avispa avispa alfarera
Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vesper /besˈpe/ /besˈpeɾ/ /bəsˈpe/ /vesˈpeɾ/ /vəsˈpe/ n masc
avispero
Niu construït per vespes per a posar-hi els seus ous.

vespra /ˈbes.pɾa/ /ˈves.pɾa/ /ˈves.pɾə/ n fem
víspera

vesprada /besˈpɾa.ða/ /bəsˈpɾa.ðə/ /vesˈpɾa.ða/ /vəsˈpɾa.ðə/ n fem
atardecer

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ n masc
noche tarde

vesprejar /bes.pɾeˈd͡ʒa/ /bes.pɾeˈʒa/ /bəs.pɾəˈʒa/ /ves.pɾeˈd͡ʒaɾ/ /vəs.pɾəˈd͡ʒa/ /vəs.pɾəˈʒa/ v
anochecer

vessament /be.saˈmen/ /bə.səˈmen/ /ve.saˈment/ /və.səˈmen/ /və.səˈment/ n masc
vertido

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ n
vertiente
punt de vista

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ n masc
vertiente
Costat inclinat d'una muntanya.

vessar /beˈsa/ /bəˈsa/ /veˈsa/ /veˈsaɾ/ /vəˈsa/ v
derramar

vessar-la /beˈsar.ɫa/ /beˈsaɾ.ɫa/ /bəˈsar.ɫə/ /veˈsaɾ.ɫa/ /vəˈsaɾ.ɫə/ v
cagarla

vestibular /bes.ti.βuˈɫar/ /bes.ti.βuˈɫaɾ/ /bəs.ti.βuˈɫar/ /ves.ti.buˈɫaɾ/ /vəs.ti.buˈɫaɾ/ adj
vestibular
Relacionat amb el vestíbul, tant el d'un edifici com el d'una part de l'anatomia, en especial el de l'orella.

vestidura /bes.tiˈðu.ɾa/ /bəs.tiˈðu.ɾə/ /ves.tiˈðu.ɾa/ /vəs.tiˈðu.ɾə/ n fem
vestidura

vestigi /besˈti.d͡ʒi/ /besˈti.ʒi/ /bəsˈti.ʒi/ /vesˈti.d͡ʒi/ /vəsˈti.ʒi/ n masc
vestigio

vestimenta /bes.tiˈmen.ta/ /bəs.tiˈmen.tə/ /ves.tiˈmen.ta/ /vəs.tiˈmen.tə/ n fem
vestimenta
vestidura

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ v
vestir
Cobrir el cos d'algú amb roba.

vestit /besˈtit/ /vesˈtit/ /vəsˈtit/ n masc
vestido

vestuari /bes.tuˈa.ɾi/ /bəs.tuˈa.ɾi/ /ves.tuˈa.ɾi/ /vəs.tuˈa.ɾi/ n masc
vestuario
Conjunt de vestits de què disposa una persona.
Lloc on es guarden els vestits de diverses persones.

vestíbul /besˈti.βuɫ/ /bəsˈti.βuɫ/ /vesˈti.buɫ/ /vəsˈti.buɫ/ n masc
vestíbulo
En un edifici, cambra a la que s'accedeix des de la porta principal i que sovint es un lloc d'espera i d'accés a la resta de l'edifici.
(anatomia) Lloc que s'anteposa a l'entrada d'una cavitat, en especial referit al vestíbul de l'orella.

vesícula biliar n fem
vesícula biliar

vet aquí v
he aquí

veta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ /ˈve.ta/ /ˈvə.tə/ /ˈvɛ.tə/ n fem
cinta
Tros de roba estret i allargat emprat per rivetejar.
veta
Dibuix que fan els anells d'un tronc en la fusta tallada.
cepola
(peixos) Peix de la família dels cepòlids de cos molt allargat, fins a 50 centímetres, amb el dors de color rosat (Cepola macrophthalma).

vetar /beˈta/ /bəˈta/ /veˈtaɾ/ /vəˈta/ v
vetar

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ adj masc
veterinario
Relacionat amb el treball del veterinari.

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ n masc
veterinario
Persona que per professió o estudi es dedica a la veterinària.

vetesifils /ˌbe.tez.iˈfiɫs/ /ˌbɛ.təz.iˈfiɫs/ /ˌve.tez.iˈfiɫs/ /ˌvə.təz.iˈfiɫs/ /ˌvɛ.təz.iˈfiɫs/ n neut
mercero
(comerç) Comerciant de productes de merceria.

vetlla /ˈbeɫ.ɫa/ /ˈbeʎ.ʎa/ /ˈbɛʎ.ʎə/ /ˈveɫ.ɫa/ /ˈvɛɫ.ɫə/ n fem
vela

vetllada /beɫˈɫa.ða/ /beʎˈʎa.ða/ /bəʎˈʎa.ðə/ /veɫˈɫa.ða/ /vəɫˈɫa.ðə/ n fem
velada

vetllar /beɫˈɫa/ /beʎˈʎa/ /veɫˈɫaɾ/ /vəɫˈɫa/ v
velar

vetllatori /beɫ.ɫaˈtɔ.ɾi/ /beʎ.ʎaˈtɔ.ɾi/ /bəʎ.ʎəˈtɔ.ɾi/ /veɫ.ɫaˈtɔ.ɾi/ /vəɫ.ɫəˈtɔ.ɾi/ n masc
velatorio

veto /ˈbe.to/ /ˈbɛ.tu/ /ˈve.to/ /ˈvə.to/ /ˈvɛ.tu/ n masc
veto

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ n fem
voz
So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.
Per extensió, so característic d'un instrument o judici d'una entitat.
Característica de la conjugació dels verbs, que distingeix entre veu activa o passiva segons l'agent que efectuï l'acció.
Lema en un diccionari.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ v
ver
Percebre amb la vista

veure-hi /vəwˈɾej/ /ˈbew.ɾej/ /ˈvew.ɾej/ /ˈvəw.ɾəj/ /ˈvɛw.ɾəj/ v
ver
Tenir la capacitat de percebre amb la vista.

vexar /bekˈsa/ /bəkˈsa/ /vekˈsaɾ/ /vəkˈsa/ v
vejar

vexil·lologia /bek.si.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bek.si.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bek.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bək.si.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /bək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /vek.siɫ.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vək.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /vək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vexilología

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ adj masc
vecino
Que és a prop, contigu.

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ n masc
vecino
Habitant d'una casa propera.

veïnat /be.iˈnat/ /bə.iˈnat/ /ve.iˈnat/ /və.iˈnat/ n masc
vecindario

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ n masc
vino
(normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre n masc
vino tinto

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ n neut
peatón

viar /biˈa/ /viˈa/ /viˈaɾ/ v
rayar

viarany /bi.aˈɾaɲ/ /bi.əˈɾaɲ/ /vi.aˈɾaɲ/ /vi.əˈɾaɲ/ n masc
sendero

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ n masc
viaje
Desplaçament a una destinació prou allunyada.
Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatge combinat n masc
viaje combinado

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ n masc
viajero

viaticar /bi.a.tiˈka/ /bi.ə.tiˈka/ /vi.a.tiˈkaɾ/ /vi.ə.tiˈka/ v
comulgar

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ v
viajar

vibració n fem
vibración

vibrant /biˈβɾan/ /viˈbɾan/ /viˈbɾant/ adj
vibrante
Que vibra.
(fonètica) D’una consonant, que es realitza en dos o més períodes vibratoris amb un moviment ràpid de l’àpex de la llengua en contacte amb la regió alveolar.

vibrar /biˈβɾa/ /viˈbɾa/ /viˈbɾaɾ/ v
vibrar
Un cos, estar en vibració.
Commoure’s per una emoció.

vibràfon /biˈβɾa.fon/ /biˈβɾa.fun/ /viˈbɾa.fon/ /viˈbɾa.fun/ n masc
vibráfono

vicari /biˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ n masc
vicario

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ n masc
vicio

viciar /bi.siˈa/ /vi.siˈa/ /vi.siˈaɾ/ v
viciar

vicissitud /bi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ n fem
vicisitud

victorejar /bik.to.ɾeˈd͡ʒa/ /bik.to.ɾeˈʒa/ /bik.tu.ɾəˈʒa/ /vik.to.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /vik.to.ɾəˈd͡ʒa/ /vik.tu.ɾəˈʒa/ v
vitorear

victorià /bik.to.ɾiˈa/ /bik.tu.ɾiˈa/ /vik.to.ɾiˈa/ /vik.tu.ɾiˈa/ adj masc
victoriano

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
victoria

victòria pírrica n fem
victoria pírrica

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ n fem
vida
Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

vida artificial n fem
vida artificial

vida meva n fem
mi vida

videoblog /bi.ðe.oˈβɫɔk/ /bi.ðə.uˈβɫɔk/ /vi.ðe.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.uˈbɫɔk/ n masc
videoblog

videoclip /bi.ðe.oˈkɫip/ /bi.ðə.uˈkɫip/ /vi.ðe.oˈkɫip/ /vi.ðə.oˈkɫip/ /vi.ðə.uˈkɫip/ n masc
videoclip

videoconferència /ˌbi.ðe.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌbi.ðə.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ /ˌvi.ðe.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌvi.ðə.o.koɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ /ˌvi.ðə.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
videoconferencia

videodisc n masc
videodisco

videodisc interactiu n masc
videodisco interactivo

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ n masc
videojuego

videoteca /bi.ðe.oˈte.ka/ /bi.ðə.uˈtɛ.kə/ /vi.ðe.oˈte.ka/ /vi.ðə.oˈtɛ.kə/ /vi.ðə.uˈtɛ.kə/ n fem
videoteca

videotrucada /bi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /bi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /vi.ðə.o.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ n fem
videollamada

videovigilància /ˌbi.ðe.o.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.o.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.u.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.o.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌvi.ðe.o.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.u.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
videovigilancia

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ n masc
vidrio cristal

vidriar /bi.ðɾiˈa/ /vi.ðɾiˈa/ /vi.ðɾiˈaɾ/ v
vidriar

vidrier /bi.ðɾiˈe/ /bi.ðɾiˈeɾ/ /vi.ðɾiˈe/ /vi.ðɾiˈeɾ/ n masc
cristalero
(professions) Persona que treballa amb vidre.

vidriola /bi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /bi.ðɾiˈɔ.ɫə/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫə/ n fem
hucha

vidu /ˈbi.ðu/ /ˈvi.ðu/ /ˈvi.ðu/ adj masc
viudo

viduïtat /bi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ n fem
viduidad

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ adj masc
vienés
Relatiu o pertanyent a Viena.

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ n masc
vienés
Persona que habita o és originària de Viena.

vietnamita /bi.ed.naˈmi.ta/ /bi.əd.nəˈmi.tə/ /vi.ed.naˈmi.ta/ /vi.əd.nəˈmi.tə/ adj
vietnamita

vigent /biˈd͡ʒen/ /biˈʒen/ /viˈd͡ʒent/ /viˈʒen/ /viˈʒent/ adj
vigente

vigilar /bi.d͡ʒiˈɫa/ /bi.ʒiˈɫa/ /vi.d͡ʒiˈɫaɾ/ /vi.ʒiˈɫa/ v
vigilar

vigilància /bi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.ə/ /vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
vigilancia vigilance

vigir /biˈd͡ʒi/ /biˈʒi/ /viˈd͡ʒiɾ/ /viˈʒi/ v
estar vigente

vigor /biˈɣor/ /biˈɣoɾ/ /viˈɣoɾ/ /viˈɣoɾ/ n
vigor

vigoritzar /bi.ɣo.ɾiˈd͡za/ /bi.ɣo.ɾiˈza/ /bi.ɣu.ɾiˈd͡za/ /vi.ɣo.ɾiˈd͡za/ /vi.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /vi.ɣu.ɾiˈd͡za/ v
vigorizar
Crear o augmentar el vigor d'alguna cosa.

vigorosament /bi.ɣoˌɾo.zaˈmen/ /bi.ɣuˌɾo.zəˈmen/ /vi.ɣoˌɾo.zaˈment/ /vi.ɣoˌɾo.zəˈment/ /vi.ɣuˌɾo.zəˈmen/ adv
vigorosamente

vigorèxia /bi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /bi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ n fem
vigorexia

vigència /biˈd͡ʒɛn.si.a/ /biˈʒɛn.si.a/ /biˈʒɛn.si.ə/ /viˈd͡ʒɛn.si.a/ /viˈʒɛn.si.ə/ n fem
vigencia

vigília /biˈd͡ʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.ə/ /viˈd͡ʒi.ɫi.a/ /viˈʒi.ɫi.ə/ n fem
víspera
Dia anterior a un altre.
vigilia
Acció de vetllar, d'estar desvetllat durant la nit.

vil /ˈbiɫ/ /ˈviɫ/ /ˈviɫ/ adj
vil

vila /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈvi.ɫa/ /ˈvi.ɫə/ n fem
villa

vilipendiar /bi.ɫi.pen.diˈa/ /bi.ɫi.pən.diˈa/ /vi.ɫi.pen.diˈaɾ/ /vi.ɫi.pən.diˈa/ v
vilipendiar

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ n fem
villa quinta
Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vina /ˈbi.na/ /ˈbi.nə/ /ˈvi.na/ /ˈvi.nə/ n fem
vina

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ n masc
vinagre

vinagrera /bi.naˈɣɾe.ɾa/ /bi.nəˈɣɾe.ɾə/ /vi.naˈɣɾe.ɾa/ /vi.nəˈɣɾe.ɾə/ n fem
vinagrera
Recipient o setrill per a contenir i servir el vinagre. Acostuma a tenir una ansa i dos brocs: un gruixut per omplir-lo i un prim per amanir. El broc gros acostuma a anar protegit amb un tap de suro amb un petit trau o canaló per deixar passar l'aire; així s'evita la formació del buit en el moment de servir.
Dona que ven vinagre.

vinclar /biŋˈkɫa/ /viŋˈkɫa/ /viŋˈkɫaɾ/ v
doblar

vincle /ˈbiŋ.kɫe/ /ˈbiŋ.kɫə/ /ˈviŋ.kɫe/ /ˈviŋ.kɫə/ n masc
vínculo

vincular /biŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫaɾ/ v
vincular

vindicar /bin.diˈka/ /vin.diˈka/ /vin.diˈkaɾ/ v
vindicar
Defensar a una persona, institució, etc., d'acusacions o infàmies que es considere falses, en especial quan es fa mitjançant un escrit.

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ adj
próximo

vinga /ˈbiŋ.ɡa/ /ˈbiŋ.ɡə/ /ˈviŋ.ɡa/ /ˈviŋ.ɡə/ Interjection
venga
Incitació a moure’s, a l’acció, a canviar d’actitud.

vinicultura /bi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ n fem
vinicultura

vinificació /bi.ni.fi.ka.siˈo/ /bi.ni.fi.kə.siˈo/ /vi.ni.fi.ka.siˈo/ /vi.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
vinificación

vinificar /bi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈkaɾ/ v
vinificar

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ number
veinte

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ number
veinticinco

vint-i-cinquè /bin.ti.siŋˈke/ /bin.ti.siŋˈkɛ/ /vin.ti.siŋˈkə/ number
vigésimo

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ number
veintidós

vint-i-dosè /bin.ti.ðoˈze/ /bin.ti.ðuˈzɛ/ /vin.ti.ðuˈzə/ number
vigésimo

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ number
veintinueve

vint-i-novè /bin.ti.noˈβe/ /bin.ti.nuˈβɛ/ /vin.ti.nuˈvə/ number
vigésimo

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ number
veinticuatro

vint-i-quatrè /bin.ti.kwaˈtɾe/ /bin.ti.kwəˈtɾɛ/ /vin.ti.kwəˈtɾə/ number
vigésimo

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ number
veintisiete

vint-i-setè /bin.ti.seˈte/ /bin.ti.səˈtɛ/ /vin.ti.səˈnə/ number
vigésimo

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ number
veintiséis

vint-i-sisè /bin.ti.siˈze/ /bin.ti.siˈzɛ/ /vin.ti.siˈzə/ number
vigésimo

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ number
veintitrés

vint-i-tresè /bin.ti.tɾeˈze/ /bin.ti.tɾəˈzɛ/ /vin.ti.tɾəˈzə/ number
vigésimo

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ number
veintiuno

vint-i-unè /bin.ti.uˈne/ /bin.ti.uˈnɛ/ /vin.ti.uˈnə/ number
vigésimo

vint-i-vuit /bin.tiˈβujt/ /vin.tiˈvujt/ /vin.tiˈvujt/ number
veintiocho

vint-i-vuitè /bin.ti.bujˈte/ /bin.ti.bujˈtɛ/ /vin.ti.vujˈtə/ number
vigésimo

vintenejar /bin.te.neˈd͡ʒa/ /bin.te.neˈʒa/ /bin.tə.nəˈʒa/ /vin.te.neˈd͡ʒaɾ/ /vin.tə.nəˈd͡ʒa/ /vin.tə.nəˈʒa/ v
rondar
Tenir prop d'una vintena d'anys.

vintè /binˈte/ /binˈtɛ/ /vinˈtə/ number
vigésimo

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ n fem
viña viñedo
Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
viña
Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

vinyar /biˈɲa/ /biˈɲaɾ/ /viˈɲa/ /viˈɲaɾ/ n masc
viñedo

vinyater /bi.ɲaˈte/ /bi.ɲaˈteɾ/ /bi.ɲəˈte/ /vi.ɲaˈteɾ/ /vi.ɲəˈte/ n masc
viñador
Persona que es dedica a la vinya.
planta fina
Raïm blanc de maduració primerenca, mitjà i amb els grans petits.

vinyeta /biˈɲe.ta/ /biˈɲɛ.tə/ /viˈɲe.ta/ /viˈɲə.tə/ /viˈɲɛ.tə/ n fem
viñeta

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ n fem
viola
Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.
violeta
Planta que fa flors de color lila.

viola d'amor n fem
viola de amor

viola de gamba n fem
viola de gamba

viola de mà n fem
vihuela de mano

viola de roda n fem
viola de rueda

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ n fem
violación
Acció de violar una norma.
(basquetbol) Falta no consignada en l'acta d'un partit que implica la pèrdua de la possessió de la pilota per a l'equip infractor.
violación estupro
Relació sexual forçada sense consentiment.

violar /bi.oˈɫa/ /bi.uˈɫa/ /vi.oˈɫa/ /vi.oˈɫaɾ/ /vi.uˈɫa/ v
violar violate
Infringir una prohibició o una llei.
violar
Mantenir relacions sexuals amb algú sense el seu consentiment, usant coaccions, enganys o la violència.

violat /bi.oˈɫat/ /vi.oˈɫat/ /vi.uˈɫat/ adj
violeta
De color morat clar com la viola.

violat /bi.oˈɫat/ /vi.oˈɫat/ /vi.uˈɫat/ n masc
violeta
Color morat clar com la viola.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ adj masc
violento
Relatiu a la violència.
Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.
Situació o objecte que provoca angoixa i vergonya.

violentar /bi.o.ɫenˈta/ /bi.u.ɫənˈta/ /vi.o.ɫenˈtaɾ/ /vi.o.ɫənˈta/ /vi.u.ɫənˈta/ v
violentar

violinístic /bi.o.ɫiˈnis.tik/ /bi.u.ɫiˈnis.tik/ /vi.o.ɫiˈnis.tik/ /vi.u.ɫiˈnis.tik/ adj masc
violinístico

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ n masc
violoncelo violonchelo

violoncel·lista /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.te/ /bi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ /bi.u.ɫun.səˈɫis.tə/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /vi.o.ɫon.səɫˈɫis.tə/ /vi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ n neut
violoncelista

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ n fem
violencia

violència domèstica n fem
violencia doméstica

violència innecessària n fem
violencia innecesaria

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ n masc
violín

violí bastó n masc
violín bastón

violó /bi.oˈlo/ /bi.uˈɫo/ /vi.oˈlo/ /vi.oˈɫo/ /vi.uˈɫo/ n masc
violón

vionar /bi.oˈna/ /bi.uˈna/ /vi.oˈna/ /vi.oˈnaɾ/ /vi.uˈna/ v
rayar

viquipedista /bi.ki.peˈðis.ta/ /bi.ki.peˈðis.te/ /bi.ki.pəˈðis.tə/ /vi.ki.peˈðis.ta/ /vi.ki.peˈðis.te/ /vi.ki.pəˈðis.tə/ n neut
wikipedista

viral /biˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ adj
viral
De propagació ràpida i massiva.

viralitzar /bi.ɾa.ɫiˈd͡za/ /bi.ɾa.ɫiˈza/ /bi.ɾə.ɫiˈd͡za/ /vi.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /vi.ɾə.ɫiˈd͡za/ v
viralizar

virar /biˈɾa/ /viˈɾa/ /viˈɾaɾ/ v
virar

viratge /biˈɾa.d͡ʒe/ /biˈɾa.d͡ʒə/ /viˈɾa.d͡ʒe/ /viˈɾa.d͡ʒə/ n masc
viraje

viret /biˈɾet/ /biˈɾɛt/ /viˈɾet/ /viˈɾət/ /viˈɾɛt/ n masc
borracho

virga n fem
virga

virginal /bir.ʒiˈnaɫ/ /biɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.ʒiˈnaɫ/ adj
virginal
Relatiu a una verge o la virginitat.

virginal /bir.ʒiˈnaɫ/ /biɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.ʒiˈnaɫ/ n masc
virginal
Instrument cordòfon de teclat de cordes pinçades de la família del clavicèmbal.

virilitat /bi.ɾi.ɫiˈtat/ /vi.ɾi.ɫiˈtat/ /vi.ɾi.ɫiˈtat/ /vi.ɾi.ɫiˈðat/ n fem
virilidad

virolar /bi.ɾoˈɫa/ /bi.ɾuˈɫa/ /vi.ɾoˈɫa/ /vi.ɾoˈɫaɾ/ /vi.ɾuˈɫa/ v
ser chillón

virolla /biˈɾɔ.ʎa/ /biˈɾɔ.ʎɔ/ /biˈɾɔ.ʎə/ /viˈɾɔ.ʎa/ /viˈɾɔ.ʎə/ n fem
contera
Peça de metall que envolta la part del paraigua o del bastó que toca a terra.
casquillo
(billar) Peça de suport de la sola d'un tac, que la fixa a l'extrem per on es colpeja la bola.

virrei /biˈrej/ /viˈrej/ /viˈrej/ n masc
virrey

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ adj
virtual

virtualització /bir.tu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bir.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /biɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /viɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /viɾ.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
virtualización

virtualitzar /bir.tu.a.ɫiˈd͡za/ /bir.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /biɾ.tu.a.ɫiˈza/ /viɾ.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za/ v
virtualizar

virtuositat n fem
virtuosismo

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ n fem
virtud

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ adj masc
virtuoso
Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ n masc
virtuoso
Músic que destaca en el domini d'un instrument.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ n masc
virus

viró /biˈɾo/ /viˈɾo/ /viˈɾo/ n masc
cresa
Larva que deixen alguns insectes dins dels aliments.

visar /biˈza/ /viˈza/ /viˈzaɾ/ v
visar
Verificar un document perquè tingui validesa.
Dirigir la visual d’un instrument o d’una arma.

visarma /biˈzar.ma/ /biˈzar.mə/ /biˈzaɾ.ma/ /viˈzaɾ.ma/ /viˈzaɾ.mə/ n masc
bisarma

visca /ˈbis.ka/ /ˈbis.kə/ /ˈbiʃ.ka/ /ˈvis.cə/ /ˈvis.ka/ /ˈvis.kə/ Interjection
viva

viscositat /bis.ko.ziˈtat/ /bis.ku.ziˈtat/ /vis.ko.ziˈtat/ /vis.ku.ziˈtat/ n fem
viscosidad

visibilitat n fem
visibilidad

visibilitat horitzontal n fem
visibilidad horizontal

visionament /bi.zi.o.naˈmen/ /bi.zi.u.nəˈmen/ /vi.zi.o.naˈment/ /vi.zi.o.nəˈment/ /vi.zi.u.nəˈmen/ n masc
visionado

visionar /bi.zi.oˈna/ /bi.zi.uˈna/ /vi.zi.oˈna/ /vi.zi.oˈnaɾ/ /vi.zi.uˈna/ v
visionar

visir /biˈzir/ /biˈziɾ/ /viˈziɾ/ /viˈziɾ/ n masc
visir

visita /biˈzi.ta/ /viˈzi.ta/ /viˈzi.tə/ n fem
visita

visita guiada n fem
visita guiada

visitant /bi.ziˈtan/ /vi.ziˈtan/ /vi.ziˈtant/ n neut
visitante
Persona que visita un lloc fora del seu entorn habitual, sense passar-hi una nit.

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ v
visitar

visió /bi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ n fem
visión

vist i plau /bis.tiˈpɫaw/ /vis.tiˈpɫaw/ /vis.tiˈpɫaw/ idiom
visto bueno

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ n fem
vista
Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
Allò que és percebut des d'un punt concret.

vistaire /bisˈtaj.ɾe/ /bisˈtaj.ɾə/ /visˈtaj.ɾe/ /visˈtaj.ɾə/ n neut
cazatalentos

vistiplau /bis.tiˈpɫaw/ /vis.tiˈpɫaw/ /vis.tiˈpɫaw/ n masc
vistobueno

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ adj
visual

visualització /bi.zu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /bi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /vi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /vi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
visualización

visualització en temps real n fem
visualización en tiempo real

visualització prerenderitzada n fem
visualización prerenderizada

visualitzar /bi.zu.a.ɫiˈd͡za/ /bi.zu.a.ɫiˈza/ /bi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ /vi.zu.a.ɫiˈzaɾ/ /vi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ v
visualizar

visurar /bi.zuˈɾa/ /vi.zuˈɾa/ /vi.zuˈɾaɾ/ v
inspeccionar

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ adj
vital

vitalici /bi.taˈɫi.si/ /bi.təˈɫi.si/ /vi.taˈɫi.si/ /vi.təˈɫi.si/ adj masc
vitalicio

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ n fem
vitalidad

vitalitzar /bi.ta.ɫiˈd͡za/ /bi.ta.ɫiˈzaɾ/ /bi.tə.ɫiˈd͡za/ /vi.ta.ɫiˈzaɾ/ /vi.tə.ɫiˈd͡za/ v
vitalizar

vitamina /bi.taˈmi.na/ /vi.taˈmi.na/ /vi.təˈmi.nə/ n fem
vitamina vitamínico

vitaminar /bi.ta.miˈna/ /bi.tə.miˈna/ /vi.ta.miˈnaɾ/ /vi.tə.miˈna/ v
vitaminar

vitel·la /biˈtɛ.ɫa/ /biˈtɛ.ɫə/ /biˈtɛ.ɫɛ/ /biˈtɛɫ.ɫa/ /biˈtɛɫ.ɫə/ /viˈtɛɫ.ɫa/ /viˈtɛɫ.ɫə/ n fem
pergamino

viticultura /bi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ n fem
viticultura

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ n masc
vitiligo

vitivinicultura /ˌbi.ti.βi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /ˌbi.ti.βi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ /ˌvi.ti.vi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /ˌvi.ti.vi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ n fem
vitivinicultura

vitivinícola /bi.ti.βiˈni.ko.ɫa/ /bi.ti.βiˈni.ku.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫa/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ku.ɫə/ adj
vitivinícola

vitrall /biˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ n masc
vitral

vitrificació /bi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /bi.tɾi.fi.kə.siˈo/ /vi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /vi.tɾi.fi.kə.siˈo/ n fem
vitrificación

vitrificar /bi.tɾi.fiˈka/ /vi.tɾi.fiˈka/ /vi.tɾi.fiˈkaɾ/ v
vitrificar

vitrina /biˈtɾi.na/ /biˈtɾi.nə/ /viˈtɾi.na/ /viˈtɾi.nə/ n fem
vitrina

vitualla /bi.tuˈa.ʎa/ /bi.tuˈa.ʎə/ /vi.tuˈa.ʎa/ /vi.tuˈa.ʎə/ n fem
vitualla

vituperar /bi.tu.peˈɾa/ /bi.tu.pəˈɾa/ /vi.tu.peˈɾaɾ/ /vi.tu.pəˈɾa/ v
vituperar

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ adj
vivo
Que té vida.

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ n masc
vivo
Persona que no és morta.
Part més sensible.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ v
vivir
Existir, estar viu.
Habitar en un lloc, tenir-hi la residència o la llar.

vivificar /bi.βi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈkaɾ/ v
vivificar

vivor /biˈβo/ /biˈβoɾ/ /viˈvo/ /viˈvoɾ/ n fem
viveza

viàtic /biˈa.tik/ /viˈa.tik/ /viˈa.tik/ n masc
viático
Provisió per a passar el viatge.
La comunió del sagrat cos de Crist que s'administra als malalts de perill de mort.

vlog /ˈbɫɔk/ /ˈvɫɔk/ /ˈvɫɔk/ n masc
vlog

vocabulari /bo.ka.βuˈɫa.ɾi/ /bu.kə.βuˈɫa.ɾi/ /vo.ka.buˈɫa.ɾi/ /vo.kə.buˈɫa.ɾi/ /vu.kə.buˈɫa.ɾi/ n masc
vocabulario

vocabulari bàsic n masc
vocabulario básico

vocació n fem
vocación

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ adj
vocal

vocalitzar /bo.ka.ɫiˈd͡za/ /bo.ka.ɫiˈza/ /bu.kə.ɫiˈd͡za/ /vo.ka.ɫiˈzaɾ/ /vo.kə.ɫiˈd͡za/ /vu.kə.ɫiˈd͡za/ v
vocalizar
(intransitiu, música) Fer els exercicis de cantar amb les vocals en lloc de les notes.
(transitiu, fonètica) Canviar una consonant en una vocal.

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ n masc
vocativo

vociferar /bo.si.feˈɾa/ /bu.si.fəˈɾa/ /vo.si.feˈɾaɾ/ /vo.si.fəˈɾa/ /vu.si.fəˈɾa/ v
vociferar

vodevil /bo.ðeˈβiɫ/ /bu.ðəˈβiɫ/ /vo.ðeˈviɫ/ /vo.ðəˈviɫ/ /vu.ðəˈviɫ/ n masc
vodevil

vodka /ˈbot.ka/ /ˈbɔt.kə/ /ˈvot.ka/ /ˈvɔk.kə/ n
vodka

voga /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ /ˈvɔ.ɣa/ /ˈvɔ.ɣə/ n fem
boga
Acció de vogar.
Moda, acceptació general.

vogar /boˈɣa/ /buˈɣa/ /voˈɣa/ /voˈɣaɾ/ /vuˈɣa/ v
bogar

vogir /boˈd͡ʒi/ /boˈʒi/ /buˈʒi/ /voˈd͡ʒiɾ/ /voˈʒi/ /vuˈʒi/ v
bojar
Recórrer el perímetre d’una cosa.
calar
Retallar el contorn d’una peça amb una serra prima.

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ n masc
vuelo fly
(handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

vol interior Interjection
infield fly

volada /boˈɫa.ða/ /buˈɫa.ðə/ /voˈɫa.ða/ /voˈɫa.ðə/ /vuˈɫa.ðə/ n fem
voladizo
Part d’una construcció que sobresurt sense més sosteniment.

voladissa /bo.ɫaˈði.sa/ /bu.ɫəˈði.sə/ /vo.ɫaˈði.sa/ /vo.ɫəˈði.sə/ /vu.ɫəˈði.sə/ n fem
revuelo

volandera /bo.ɫanˈde.ɾa/ /bu.ɫənˈde.ɾə/ /vo.ɫanˈde.ɾa/ /vo.ɫənˈde.ɾə/ /vu.ɫənˈde.ɾə/ n fem
arandela

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ n masc
volante timón
Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.
volante
(bàdminton) Objecte de 4,74 a 5,5 g de pes format per un nucli rodó i per un element allargat de material lleuger que hi està fixat per un extrem amb l'objectiu d'alentir-ne el vol i estabilitzar-lo.

volant artificial n masc
volante artificial

volant de plomes naturals n masc
volante de plumas naturales

volantí /bo.ɫanˈti/ /bu.ɫənˈti/ /vo.ɫanˈti/ /vo.ɫənˈti/ /vu.ɫənˈti/ n masc
volantín
Ormeig de pesca consistent en un cordill amb diversos hams en un escandall i que és estirat des d’una barca.

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ n masc
volapük
Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ v
volar
Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volat /boˈɫat/ /buˈɫat/ /voˈɫat/ /vuˈɫat/ adj masc
volado
(tipografia) Que s'escriu per sobre de la ratlla d'escriptura.

volatilitzar /bo.ɫa.ti.ɫiˈd͡za/ /bo.ɫa.ti.ɫiˈza/ /bu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vo.ɫa.ti.ɫiˈzaɾ/ /vo.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ v
volatilizar

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ n masc
volcán

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ adj masc
volcánico
Relacionat amb els volcans.

volea /boˈɫe.a/ /buˈɫe.ə/ /voˈɫe.a/ /voˈɫe.ə/ /vuˈɫe.ə/ n fem
aire

volea alta n fem
besagain

volea baixa n fem
volea baja

volea de ganxo n fem
volea de gancho

volea de mitja pista n fem
volea de media pista

volea defensiva n fem
volea defensiva

volea lateral n fem
volea de costado

volea morta n fem
volea muerta

volea ofensiva n fem
volea ofensiva

voleiar /bo.ɫeˈja/ /bu.ɫəˈja/ /vo.ɫeˈjaɾ/ /vo.ɫəˈja/ /vu.ɫəˈja/ v
volar

voleibol /ˌbo.ɫejˈβɔɫ/ /ˌbɔ.ɫəjˈβɔɫ/ /ˌvo.ɫejˈbɔɫ/ /ˌvɔ.ɫəjˈbɔɫ/ n masc
balonvolea

voleibol de platja n masc
voley-playa

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ v
querer desear

voler és poder proverb
querer es poder

voletejar /bo.ɫe.teˈd͡ʒa/ /bo.ɫe.teˈʒa/ /bu.ɫə.təˈʒa/ /vo.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /vo.ɫə.təˈd͡ʒa/ /vu.ɫə.təˈʒa/ v
revolotear

volgudament /boɫˌɣu.ðaˈmen/ /buɫˌɣu.ðəˈmen/ /voɫˌɣu.ðaˈment/ /voɫˌɣu.ðəˈment/ /vuɫˌɣu.ðəˈmen/ adv
queriendo

volt /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫt/ n masc
contorno
Contorn, perímetre d’un lloc o d’un objecte.
voltio
Unitat diferència de potencial i de força electromotriu del sistema internacional quan un corrent d'un ampere dissipa un watt de potència, amb símbol V.
vuelta
Trajecte en línia tancada fins a tornar al punt de partida.
Volta per rotació.

volta /ˈbɔɫ.ta/ /ˈbɔɫ.tɔ/ /ˈbɔɫ.tə/ /ˈvɔɫ.ta/ /ˈvɔɫ.tə/ n fem
vuelta
Trajectòria completa girant al voltant d'un eix.
(golf) Acció de completar tots els forats d'un camp de golf en el transcurs d'una prova.

volta del crani n fem
bóveda del cráneo

voltar /boɫˈta/ /buɫˈta/ /voɫˈta/ /voɫˈtaɾ/ /vuɫˈta/ v
rodear
(intransitiu) Fer volta enlloc de seguir el camí recte.

voltejar /boɫ.teˈd͡ʒa/ /boɫ.teˈʒa/ /buɫ.təˈʒa/ /voɫ.teˈd͡ʒaɾ/ /voɫ.təˈd͡ʒa/ /vuɫ.təˈʒa/ v
recorrer
(transitiu) Fer sonar una campana fent-li donar voltes.

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ n masc
buitre gallinazo

voltímetre /boɫˈti.me.tɾe/ /buɫˈti.mə.tɾə/ /voɫˈti.me.tɾe/ /voɫˈti.mə.tɾə/ /vuɫˈti.mə.tɾə/ n masc
voltímetro

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ n masc
volumen

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ adj masc
voluntario
Que neix de la voluntat.

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ n masc
voluntario
Persona que s'ofereix per fer quelcom pel qual no està obligat.

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ n fem
voluntad

voluta /boˈɫu.ta/ /buˈɫu.tə/ /voˈɫu.ta/ /voˈɫu.tə/ /vuˈɫu.tə/ n fem
voluta
Ornament en forma de caragol o espiral dels capitells jònics i compostos.
Per extensió, forma espiral (en un violí, en una bomba industrial, etc.)

volva /ˈboɫ.βə/ /ˈbɔɫ.βa/ /ˈbɔɫ.βɔ/ /ˈbɔɫ.βə/ /ˈvoɫ.və/ /ˈvɔɫ.va/ n fem
copo
Floc de neu.
brizna
Partícula petita en suspensió.
paja
Embolcall d'una panolla.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ v
vomitar devolver
Expulsar convulsivament per la boca.

vomitiu /bo.miˈtiw/ /bu.miˈtiw/ /vo.miˈtiw/ /vu.miˈtiw/ adj masc
vomitivo

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ n fem
borde orilla

vorejar /bo.ɾeˈd͡ʒa/ /bo.ɾeˈʒa/ /vo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /vo.ɾəˈd͡ʒa/ /vu.ɾəˈʒa/ v
bordear

vorell /boˈɾeʎ/ /buˈɾeʎ/ /voˈɾeʎ/ /vuˈɾeʎ/ n masc
margen
Marge en un terreny.
reborde
Vora amb un relleu.

vorellar /bo.ɾeˈʎa/ /bu.ɾəˈʎa/ /vo.ɾeˈʎaɾ/ /vo.ɾəˈʎa/ /vu.ɾəˈʎa/ v
amargenar
Limitar un terreny amb vorells.
rebordear
Fer o formar un vorell.

vorera /boˈɾe.ɾa/ /buˈɾe.ɾə/ /voˈɾe.ɾa/ /voˈɾe.ɾə/ /vuˈɾe.ɾə/ n fem
bordillo

voretar /bo.ɾeˈta/ /bu.ɾəˈta/ /vo.ɾeˈtaɾ/ /vo.ɾəˈta/ /vu.ɾəˈta/ v
ribetear

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ n masc
marfil
Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vorticitat /bor.ti.siˈtat/ /boɾ.ti.siˈtat/ /bur.ti.siˈtat/ /voɾ.ti.siˈtat/ /vur.ti.siˈtat/ n fem
vorticidad

vorticitat absoluta n fem
vorticidad absoluta

vorticitat isobàrica n fem
vorticidad isobàrica

vorticitat potencial n fem
vorticidad potencial

vorticitat relativa n fem
vorticidad relativa

vosaltres /boˈza.tɾes/ /boˈzaɫ.tɾes/ /buˈza.tɾəs/ /voˈza.tɾes/ /voˈzaɫ.tɾes/ /voˈzaɫ.tɾəs/ /vuˈzal.trus/ /vuˈzaɫ.tɾəs/ pronoun
vosotros

vostre /ˈbɔs.tɾe/ /ˈbɔs.tɾə/ /ˈvɔs.tɾe/ /ˈvɔs.tɾə/ adj masc
vuestro

vostè /bosˈte/ /busˈtɛ/ /vosˈte/ /vosˈtə/ /vusˈtɛ/ pronoun
usted

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ n masc
voto
Prometença religiosa.
Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votació /bo.ta.siˈo/ /bu.tə.siˈo/ /vo.ta.siˈo/ /vo.tə.siˈo/ /vu.tə.siˈo/ n fem
votación

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ v
votar
Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ number
ocho

vuit-centes /ˌbujtˈsen.tes/ /ˌbujtˈsen.təs/ /ˌbwitˈsen.tes/ /ˌvujtˈsen.tes/ /ˌvujtˈsen.təs/ number
ochocientas
Forma femenina de vuit-cents.

vuit-cents /ˌbujtˈsens/ /ˌbwitˈsens/ /ˌvujtˈsens/ /ˌvujtˈsens/ number
ochocientos

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ number
ochenta

vuitanta-cinc /bujˌtan.taˈsiŋ/ /bujˌtan.təˈsiŋ/ /bwiˌtan.taˈsiŋ/ /vujˌtan.taˈsiŋk/ /vujˌtan.təˈsiŋk/ number
ochenta

vuitanta-cinquè /bujˌtan.ta.siŋˈke/ /bujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ /bwiˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.tə.siŋˈkə/ /vujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ number
octogésimo

vuitanta-dos /bujˌtan.taˈðos/ /bujˌtan.təˈðos/ /bwiˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.təˈðos/ number
ochenta

vuitanta-dosè /bujˌtan.ta.ðoˈze/ /bujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.tə.ðoˈzə/ /vujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ number
octogésimo

vuitanta-nou /bujˌtan.taˈnɔw/ /bujˌtan.təˈnɔw/ /bwiˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.təˈnɔw/ number
ochenta

vuitanta-novè /bujˌtan.ta.noˈβe/ /bujˌtan.tə.nuˈβɛ/ /bwiˌtan.ta.noˈβe/ /vujˌtan.ta.noˈve/ /vujˌtan.tə.noˈvə/ /vujˌtan.tə.nuˈvɛ/ number
octogésimo

vuitanta-quatre /bujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /bujˌtan.təˈkwa.tɾə/ /bwiˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.təˈkwa.tɾə/ number
ochenta

vuitanta-quatrè /bujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /bujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ /bwiˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ number
octogésimo

vuitanta-set /bujˌtan.taˈsɛt/ /bujˌtan.təˈsɛt/ /bwiˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.təˈsɛt/ number
ochenta

vuitanta-setè /bujˌtan.ta.seˈte/ /bujˌtan.tə.səˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.tə.səˈtə/ /vujˌtan.tə.səˈtɛ/ number
octogésimo

vuitanta-sis /bujˌtan.taˈsis/ /bujˌtan.təˈsis/ /bwiˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.təˈsis/ number
ochenta

vuitanta-sisè /bujˌtan.ta.siˈze/ /bujˌtan.tə.siˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.tə.siˈzə/ /vujˌtan.tə.siˈzɛ/ number
octogésimo

vuitanta-tres /bujˌtan.taˈtɾes/ /bujˌtan.təˈtɾɛs/ /bwiˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.təˈtɾəs/ /vujˌtan.təˈtɾɛs/ number
ochenta

vuitanta-tresè /bujˌtan.ta.tɾeˈze/ /bujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzə/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ number
octogésimo

vuitanta-un /bujˌtan.taˈun/ /bujˌtan.təˈun/ /bwiˌtan.taˈun/ /vujˌtan.taˈun/ /vujˌtan.təˈun/ number
ochenta

vuitanta-una /bujˌtan.taˈu.na/ /bujˌtan.təˈu.nə/ /bwiˌtan.taˈu.na/ /vujˌtan.taˈu.na/ /vujˌtan.təˈu.nə/ number
ochenta
Forma femenina de vuitanta-un.

vuitanta-unè /bujˌtan.ta.uˈne/ /bujˌtan.tə.uˈnɛ/ /bwiˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.tə.uˈnə/ /vujˌtan.tə.uˈnɛ/ number
octogésimo

vuitanta-vuit /bujˌtan.taˈβujt/ /bujˌtan.təˈβujt/ /bwiˌtan.taˈβujt/ /vujˌtan.taˈvujt/ /vujˌtan.təˈvujt/ number
ochenta

vuitanta-vuitè /bujˌtan.ta.βujˈte/ /bujˌtan.tə.βujˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.βwiˈte/ /vujˌtan.ta.vujˈte/ /vujˌtan.tə.vujˈtə/ /vujˌtan.tə.vujˈtɛ/ number
octogésimo

vuitantejar /buj.tan.teˈd͡ʒa/ /buj.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /buj.tən.təˈʒa/ /vuj.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /vuj.tən.təˈʒa/ v
rondar

vuitantè /buj.tanˈte/ /buj.tənˈtɛ/ /bwi.tanˈte/ /vuj.tanˈte/ /vuj.tənˈtə/ /vuj.tənˈtɛ/ number
octogésimo

vuitcentista /ˌbujt.senˈtis.ta/ /ˌbujt.senˈtis.te/ /ˌbujt.sənˈtis.tə/ /ˌbwit.senˈtis.ta/ /ˌbwit.senˈtis.te/ /ˌvujt.senˈtis.ta/ /ˌvujt.senˈtis.te/ /ˌvujt.sənˈtis.tə/ adj
ochocentista

vuitè /bujˈte/ /bwiˈte/ /vujˈte/ /vujˈtə/ /vujˈtɛ/ number
octavo

vulcanisme /buɫ.kaˈniz.me/ /buɫ.kəˈniz.mə/ /vuɫ.kaˈniz.me/ /vuɫ.kəˈniz.mə/ n masc
vulcanismo
Conjunt de les manifestacions volcàniques i dels fenòmens associats a l’expulsió dels magmes i gasos a la superfície de la Terra i l’atmosfera.
Plutonisme, teoria antiga per la qual totes les roques de l’escorça terrestre s'haurien format per la consolidació d’una massa ígnia fosa.

vulcanita /buɫ.kaˈni.ta/ /buɫ.kəˈni.tə/ /vuɫ.kaˈni.ta/ /vuɫ.kəˈni.tə/ n fem
vulcanita

vulcanitzar /buɫ.ka.niˈd͡za/ /buɫ.ka.niˈza/ /buɫ.kə.niˈd͡za/ /vuɫ.ka.niˈzaɾ/ /vuɫ.kə.niˈd͡za/ v
vulcanizar

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vulcanología

vulcanòleg /buɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /buɫ.kəˈnɔ.ɫək/ /vuɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /vuɫ.kəˈnɔ.ɫək/ n masc
vulcanólogo

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ adj
vulgar

vulgarisme /buɫ.ɣaˈɾiz.me/ /buɫ.ɣəˈɾiz.mə/ /vuɫ.ɣaˈɾiz.me/ /vuɫ.ɣəˈɾiz.mə/ n masc
vulgarismo

vulgaritzar /buɫ.ɣa.ɾiˈd͡za/ /buɫ.ɣa.ɾiˈza/ /buɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ /vuɫ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /vuɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ v
vulgarizar

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
vulnerable

vulnerar /buɫ.neˈɾa/ /buɫ.nəˈɾa/ /vuɫ.neˈɾaɾ/ /vuɫ.nəˈɾa/ v
vulnerar
Causar un perjudici moral o en els drets d’algú.

vulva /ˈbuɫ.βa/ /ˈbuɫ.βə/ /ˈvuɫ.va/ /ˈvuɫ.və/ n fem
vulva

vàlid /ˈba.ɫit/ /ˈva.ɫit/ /ˈva.ɫit/ adj masc
válido

vàlua /ˈba.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.ə/ n fem
valía

vànova /ˈba.no.a/ /ˈba.no.βa/ /ˈba.nu.ə/ /ˈba.nu.βə/ /ˈva.no.va/ /ˈva.no.və/ /ˈva.nu.və/ n fem
colcha

vàter /ˈba.ter/ /ˈba.teɾ/ /ˈba.tər/ /ˈva.teɾ/ /ˈva.təɾ/ n masc
váter
Receptacle de ceràmica col·locat damunt d'un tub, en què s'aboquen les deposicions humanes.
aseo
Petita habitació on hi ha un vàter i també un lavabo.

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ v
vencer
Imposar-se en una disputa.
(intransitiu) Un venciment, esdevenir-se.

vènet /ˈbɛ.net/ /ˈbɛ.nət/ /ˈvɛ.net/ /ˈvɛ.nət/ adj masc
véneto
Relatiu o pertanyent al Vènet.

vènet /ˈbɛ.net/ /ˈbɛ.nət/ /ˈvɛ.net/ /ˈvɛ.nət/ n masc
véneto
Persona que habita o és originària del Vènet.
Grup de dialectes italians parlats a la regió del Vènet.

vèrtebra /ˈbɛr.te.βɾa/ /ˈbɛɾ.te.βɾa/ /ˈvɛɾ.te.bɾa/ /ˈvɛɾ.tə.bɾə/ n fem
vértebra

vèrtex /ˈbɛr.teks/ /ˈbɛr.təks/ /ˈbɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.təks/ n masc
vértice

vícitra vina n fem
vichitra vina

víctima /ˈbik.ti.ma/ /ˈbik.ti.mə/ /ˈvik.ti.ma/ /ˈvik.ti.mə/ n fem
víctima

vídeo /ˈbi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ n masc
video vídeo

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ adj
vikingo

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ n masc
mimbre

víric /ˈbi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ adj masc
vírico

vòmit /ˈbɔ.mit/ /ˈvɔ.mit/ /ˈvɔ.mit/ n masc
vómito

vòrtex de cicló n masc
ojo del ciclón

vòxel n masc
voxel

vós /ˈbos/ /ˈvos/ /ˈvos/ pronoun
vos

wabi-sabi /ˌwa.βiˈsa.βi/ adj
wabi-sabi

waterpolo /ba.teɾˈpo.ɫo/ /bə.terˈpo.ɫo/ /wa.teɾˈpo.ɫo/ /wə.tərˈpɔ.ɫu/ /wə.təɾˈpɔ.ɫo/ n masc
waterpolo

watt n masc
vatio watt

web /ˈwep/ /ˈwɛp/ n masc
web

webquesta /wepˈkes.ta/ /wəpˈkes.tə/ n fem
webquest

wedge n masc
wedge

wedge d'arena n masc
wedge para arena

wedge de pitchs n masc
pitching wedge

whatsapp /waˈd͡zap/ /wəˈd͡zap/ n masc
wasap

whisky /ˈwis.ki/ n masc
whisky

wiki /ˈwi.ki/ n masc
wiki

won /ˈwon/ n masc
won

wronskià /wɾons.kiˈa/ /wɾuns.kiˈa/ adj masc
wronskiano
(matemàtiques) Dit de la matriu quadrada que, donades n funcions d'una variable real, té a la primera fila les funcions donades, i a les files restants les seves derivades successives.

wronskià /wɾons.kiˈa/ /wɾuns.kiˈa/ n masc
wronskiano

xabeba n fem
ajabeba

xabec /ʃaˈbɛk/ /ʃəˈβɛk/ n masc
jabeque

xacal /t͡ʃaˈkaɫ/ n masc
chacal

xacarellenc /ʃa.ka.ɾeˈʎeŋ/ /ʃa.ka.ɾeˈʎeŋk/ /ʃə.kə.ɾəˈʎəŋk/ /ʃə.kə.ɾəˈʎɛŋ/ /ʃə.kə.ɾəˈʎɛŋk/ adj masc
jacarillense

xacra /ˈt͡ʃa.kɾa/ /ˈʃa.kɾə/ n fem
achaque

xacrós /t͡ʃaˈkɾos/ /ʃəˈkɾos/ adj masc
achacoso
Que pateix xacres; xacrat.

xacó /t͡ʃaˈko/ /ʃəˈko/ n masc
chacó

xador /t͡ʃaˈðoɾ/ /ʃəˈðor/ n masc
chador

xafardeig /t͡ʃa.faɾˈðet͡ʃ/ /ʃə.fərˈdɛt͡ʃ/ /ʃə.fərˈðɛt͡ʃ/ /ʃə.fəɾˈðət͡ʃ/ n masc
chismorreo

xafardejar /t͡ʃa.far.ðeˈʒa/ /t͡ʃa.faɾ.ðeˈd͡ʒa/ /t͡ʃa.faɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /ʃə.fər.dəˈʒa/ /ʃə.fər.ðəˈʒa/ /ʃə.fəɾ.ðəˈd͡ʒa/ v
chismorrear

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ adj masc
cotilla

xafarderia /t͡ʃa.faɾ.ðeˈɾi.a/ /ʃə.fər.dəˈɾi.ə/ n fem
chismorreo
Acte propi d’un xafarder.

xafogor /t͡ʃa.foˈɣo/ /t͡ʃa.foˈɣoɾ/ /ʃə.foˈɣo/ /ʃə.fuˈɣo/ n fem
bochorno

xafogós /t͡ʃa.foˈɣos/ /ʃə.foˈɣos/ /ʃə.fuˈɣos/ adj masc
bochornoso
Que produeix xafogor, causant d'una forta sensació de calor humit.

xai /ˈt͡ʃaj/ n masc
borrego
(figurat) Persona dòcil i servil.

xalansí /ʃa.ɫanˈsi/ adj masc
jalancino

xalet /t͡ʃaˈɫet/ /ʃəˈɫɛt/ n masc
chalé
Cabana o casa rural de fusta pròpia de muntanya.
Casa unifamiliar construïda en un entorn natural urbanitzat amb carrers.

xalmugra /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾa/ /ʃəɫˈmu.ɣɾə/ n fem
chalmugra

xalmúgric /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾik/ /ʃəɫˈmu.ɣɾik/ adj masc
chalmúgrico
Relatiu a la xalmugra.

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ n masc
jaloque

xalocada /t͡ʃa.ɫoˈka.ða/ /ʃa.ɫoˈka.ða/ /ʃə.ɫoˈka.ðə/ /ʃə.ɫuˈka.ðə/ n fem
jaloque fuerte

xaloner /ʃa.ɫoˈne/ /ʃa.ɫoˈneɾ/ /ʃə.ɫoˈne/ /ʃə.ɫuˈne/ adj masc
jalonense

xamba /ˈt͡ʃam.ba/ /ˈʃam.bə/ n fem
chamba

xamberg /t͡ʃamˈbɛɾk/ /ʃəmˈbɛrk/ n masc
chambergo

xamelo /t͡ʃaˈmɛ.ɫo/ /ʃəˈmɛ.ɫo/ /ʃəˈmɛ.ɫu/ n masc
chamelo

xamfrà /t͡ʃaɱˈfɾa/ n masc
chaflán

xampany /t͡ʃamˈpaɲ/ /ʃəmˈpaɲ/ n masc
champán

xampinyó /t͡ʃam.piˈɲo/ n masc
champiñón

xampurrejar /t͡ʃam.pu.reˈd͡ʒa/ /t͡ʃam.pu.reˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃam.pu.reˈʒa/ /ʃəm.pu.rəˈd͡ʒa/ /ʃəm.pu.rəˈʒa/ v
chapurrear

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ n masc
champú
Sabó per rentar els cabells.

xamós /t͡ʃaˈmos/ /ʃəˈmos/ adj masc
salado

xanca /ˈt͡ʃaŋ.ka/ /ˈʃaŋ.kə/ n fem
zanco

xancleta /t͡ʃaŋˈkɫe.ta/ /ʃəŋˈkɫə.tə/ /ʃəŋˈkɫɛ.tə/ n fem
chancleta chancla

xandall /t͡ʃanˈdaʎ/ /ʃənˈdaʎ/ n masc
chándal jogging

xanguet /t͡ʃaŋˈɡet/ /ʃəŋˈɡət/ /ʃəŋˈɡɛt/ n masc
chanquete
Peix de la família dels gòbids, de cos translúcid i comprimit, mida molt petita, apreciat gastronòmicament (Aphia minuta).

xano-xano /ˌt͡ʃa.noˈt͡ʃa.no/ /ˌʃa.noˈʃa.no/ /ˌʃa.nuˈʃa.nu/ adv
despacito

xantre /ˈt͡ʃan.tɾe/ /ˈʃan.tɾə/ n masc
chantre

xanxa /ˈt͡ʃaɲ.t͡ʃa/ /ˈʃaɲ.ʃə/ n fem
chanza

xanxejar /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈʒa/ /ʃəɲ.ʃəˈd͡ʒa/ /ʃəɲ.ʃəˈʒa/ v
chancear

xapa /ˈt͡ʃa.pa/ /ˈʃa.pə/ n fem
chapa

xapa inferior n fem
chapa de falta

xapa lateral n fem
chapa lateral

xapa superior n fem
chapa superior

xapar /t͡ʃaˈpa/ /t͡ʃaˈpaɾ/ /ʃəˈpa/ v
chapar
Cobrir amb xapes.

xapó /t͡ʃaˈpo/ /ʃəˈpo/ n masc
chapo

xarada /t͡ʃaˈɾa.ða/ /ʃəˈɾa.ðə/ n fem
charada

xarafullà /ʃa.ɾa.fuˈʎa/ /ʃə.ɾə.fuˈʎa/ adj masc
jarafuelino

xaragall /t͡ʃa.ɾaˈɣaʎ/ /ʃə.ɾəˈɣaj/ /ʃə.ɾəˈɣaʎ/ n masc
cárcava

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ n masc
sarampión

xarbotar /t͡ʃar.βoˈta/ /t͡ʃaɾ.boˈtaɾ/ /t͡ʃaɾ.βoˈta/ /ʃər.buˈta/ /ʃəɾ.boˈta/ v
salpicar

xarcolar /t͡ʃar.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫaɾ/ /ʃər.kuˈɫa/ /ʃəɾ.koˈɫa/ v
escardar

xare /ˈt͡ʃa.ɾe/ /ˈʃa.ɾə/ n masc
raqueta argentina sare
(pilota basca) Modalitat de pilota basca masculina practicada amb un xare en trinquet, en partits per parelles de quaranta punts.

xarlatà /t͡ʃaɾ.ɫaˈta/ /ʃər.ɫəˈta/ n masc
charlatán

xarleston /t͡ʃaɾ.ɫesˈton/ /ʃər.ɫəsˈton/ n masc
charlestón
Instrument idiòfon de percussió que forma part de la bateria de jazz, constituït per dos plats amb colissa accionats pel peu de l'instrumentista.

xarlotada /t͡ʃaɾ.ɫoˈta.ða/ /ʃər.ɫuˈta.ðə/ /ʃəɾ.ɫoˈta.ðə/ n fem
charlotada

xarnego /t͡ʃaɾˈne.ɣo/ /ʃərˈnɛ.ɣu/ /ʃəɾˈnɛ.ɣo/ n masc
charnego

xarop /t͡ʃaˈɾɔp/ /ʃaˈɾɔp/ /ʃəˈɾɔp/ n masc
jarabe

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ n fem
charretera hombrera
Complement horitzontal dels uniformes militars que es col·loca sobre el muscle de la jaqueta o casaca, de la qual en les versions més clàssiques en cau un serrell de cordills (d'or, plata, seda, etc.) per l'extrem més allunyat del coll.
charretera
Llenca de roba que es posa en l'extrem inferior dels calçons o en la part dels genolls, per a subjectar-los a la cama per mitjà d'una civelleta.

xarrupar /t͡ʃa.ruˈpa/ /t͡ʃa.ruˈpaɾ/ /ʃə.ruˈpa/ v
sorber

xaruc /t͡ʃaˈɾuk/ /ʃəˈɾuk/ adj masc
chocho
Que repapieja (una persona gran).

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ Interjection
red

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ n fem
red
Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.
Conjunt d'unitats funcionals autònomes interconnectades.
(esports de raqueta, voleibol) Conjunt de fils encreuats regularment en dues direccions que divideix en dues meitats iguals una pista de joc o una superfície de joc, per sobre el qual s'ha de fer passar la pilota o el volant.
(basquetbol) Conjunt de fils blancs encreuats regularment en dues direccions fixat a una cistella, amb forma d'embut, obert per la part inferior i amb una llargada de 40 a 45 cm, que s'utilitza per a alentir el pas de la pilota, amb l'objectiu de fer més visible la consecució d'una cistella.
(pilota basca) Part d'un xare consistent en una bossa per a recollir la pilota i llançar-la, formada per un conjunt de cordes poc tibants encreuades regularment en dues direccions.
malla protectora
(pilota basca, beisbol) Conjunt de fils metàl·lics o de corda encreuats regularment en dues direccions que se situen davant d'un espai obert destinat al públic, amb l'objectiu de protegir els espectadors dels impactes de la pilota.

xarxa d'individuals n fem
red de individuales

xarxa d'informació n fem
red de información

xarxa d'àrea local n fem
red de área local

xarxa de dobles n fem
red de dobles

xarxa de protecció n fem
red de protección

xarxa de recerca n fem
red de investigación

xarxa informàtica n fem
red de ordenadores

xarxa interior n fem
red interior

xarxa meteorològica n fem
red meteorológica

xarxa neuronal n fem
red neuronal

xarxa social n fem
red social

xarxa tocada n fem
falta de red

xarxet /t͡ʃaɾˈt͡ʃet/ /ʃərˈʃɛt/ /ʃəɾˈʃət/ n masc
cerceta

xaró /t͡ʃaˈɾo/ /ʃəˈɾo/ adj masc
chabacano

xassís /t͡ʃaˈsis/ /ʃəˈsis/ n masc
chasis

xat /ˈʃat/ n masc
chat

xativí /ʃa.tiˈvi/ /ʃa.tiˈβi/ /ʃə.tiˈvi/ /ʃə.tiˈβi/ adj masc
setabense

xato /ˈt͡ʃa.to/ /ˈʃa.to/ /ˈʃa.tu/ n masc
bombo
Cert tipus de vaixell amb el mínim calat possible, per la qual cosa té el fons del buc pla. Està pensat especialment per a transport a terra de la càrrega d'altres vaixells que no entren al dic i també per al manteniment de l'obra viva.
chato
Sobrenom amb el qual es coneixia l'avió rus Polikarpov I-15 pel bàndol republicà de la guerra civil espanyola, altrament conegut com a "Curtiss" pel bàndol contrari per confondre'l amb el "Curtiss Sparrowhawk" de fabricació americana.

xau-xau /ˌt͡ʃawˈt͡ʃaw/ /ˌʃawˈʃaw/ n masc
cuchuchí
Cant de la guatlla i de la perdiu.

xauxa /ˈt͡ʃaw.t͡ʃa/ /ˈʃaw.ʃa/ /ˈʃaw.ʃə/ n fem
jauja

xauxinar /t͡ʃaw.t͡ʃiˈna/ /ʃaw.ʃiˈna/ /ʃaw.ʃiˈnaɾ/ /ʃəw.ʃiˈna/ v
chirriar

xavacà /t͡ʃa.vaˈka/ /t͡ʃa.βaˈka/ /ʃə.vəˈka/ /ʃə.βəˈka/ adj masc
chabacano

xavalla /t͡ʃaˈva.ʎa/ /t͡ʃaˈβa.ʎa/ /ʃəˈva.ʎə/ /ʃəˈβa.ʎə/ n fem
calderilla

xaveta /t͡ʃaˈve.ta/ /t͡ʃaˈβe.ta/ /ʃəˈvə.tə/ /ʃəˈvɛ.tə/ /ʃəˈβɛ.tə/ n fem
chaveta

xe /ˈt͡ʃɛ/ /ˈʃɛ/ Interjection
che

xebka n fem
sebka

xec /ˈt͡ʃɛk/ /ˈʃɛk/ n masc
cheque

xec escolar n masc
cheque escolar

xeflis /ˈt͡ʃɛ.fɫis/ /ˈʃɛ.fɫis/ n masc
cuchipanda

xeic /ˈt͡ʃejk/ /ˈʃejk/ /ˈʃɛjk/ n masc
jeque

xeiene /t͡ʃeˈje.ne/ /ʃəˈje.nə/ n masc
cheyén
Llengua ameríndia de la família algonquina.

xel /ˈt͡ʃɛɫ/ /ˈʃɛɫ/ n masc
volandeira
Mol·lusc de la família dels pectínids, amb closca de plecs amples i arrodonits de color clar (Aequipecten opercularis).

xellí /t͡ʃeˈʎi/ /ʃəˈʎi/ adj masc
chellino

xelvà /t͡ʃeɫˈva/ /t͡ʃeɫˈβa/ /ʃəɫˈva/ /ʃəɫˈβa/ adj masc
chelvano

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ n fem
chimenea
Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.
Conjunt de la instal·lació que permet fer foc en una llar amb sortida de fums.
Conducte que les forces internes d'un volcà creen per expulsar productes en estat gasós, sòlid o pastós.

xemicar /t͡ʃe.miˈka/ /t͡ʃe.miˈkaɾ/ /ʃə.miˈka/ v
chafar

xenai /t͡ʃeˈnaj/ /ʃəˈnaj/ n masc
shanai

xenilla /t͡ʃeˈni.ʎa/ /ʃəˈni.ʎə/ n fem
felpilla

xenixell /ʃe.niˈʃeʎ/ /ʃə.niˈʃeʎ/ n masc
senecio

xenofòbia /ksə.nuˈfɔ.βi.ə/ /ʃe.noˈfɔ.bi.a/ /ʃə.noˈfɔ.bi.ə/ /ʃə.nuˈfɔ.bi.ə/ /ʃə.nuˈfɔ.βi.ə/ n fem
xenofobia

xenotrasplantament /ˌkse.nu.tɾəs.pɫən.təˈmen/ /ˌʃe.no.tɾas.pɫan.taˈmen/ /ˌʃe.no.tɾas.pɫan.taˈment/ /ˌʃe.no.tɾəs.pɫən.təˈment/ /ˌʃe.nu.tɾəs.pɫən.təˈmen/ n masc
xenotransplante

xenòfob /ksəˈnɔ.fup/ /ʃeˈnɔ.fop/ /ʃəˈnɔ.fop/ /ʃəˈnɔ.fup/ adj masc
xenófobo

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ n masc
xenón

xequeré n masc
shekere

xeraquer /ʃe.ɾaˈke/ /ʃe.ɾaˈkeɾ/ /ʃə.ɾəˈke/ adj masc
jaraqués
Originari, pertanyent o relatiu a Xeraco (Safor).

xeraquer /ʃe.ɾaˈke/ /ʃe.ɾaˈkeɾ/ /ʃə.ɾəˈke/ n masc
jaraqués
Natural de Xeraco (Safor).

xeremia simple n fem
caramillo

xeresà /ʃe.ɾeˈza/ /ʃə.ɾəˈza/ adj masc
jeresano
Originari, pertanyent o relatiu a Xeresa (Safor).

xeresà /ʃe.ɾeˈza/ /ʃə.ɾəˈza/ n masc
jeresano
Natural de Xeresa (Safor).

xericà /t͡ʃe.ɾiˈka/ /ʃe.ɾiˈka/ /ʃə.ɾiˈka/ adj masc
jericano

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ n masc
suero

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ n fem
jeringa

xeringar /t͡ʃe.ɾiŋˈɡa/ /ʃe.ɾiŋˈɡa/ /ʃe.ɾiŋˈɡaɾ/ /ʃə.ɾiŋˈɡa/ v
jeringar

xerinola /t͡ʃe.ɾiˈnɔ.ɫa/ /ʃə.ɾiˈnɔ.ɫə/ n fem
algazara

xerografiar /kse.ɾo.ɣɾa.fiˈa/ /kse.ɾo.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ksə.ɾo.ɣɾə.fiˈa/ /ksə.ɾu.ɣɾə.fiˈa/ /ʃe.ɾo.ɣɾa.fiˈa/ v
xerografiar

xerostomia /kse.ɾos.toˈmi.a/ /ksə.ɾos.toˈmi.ə/ /ksə.ɾus.tuˈmi.ə/ /ʃe.ɾos.toˈmi.a/ n fem
xerostomía

xerrac /t͡ʃeˈrak/ /ʃəˈrak/ n masc
serrucho
Serra amb un mànec en un extrem.
hoja de sierra
Instrument idiòfon de percussió que consisteix en una fulla d'acer fixada per un dels caps a un mànec de fusta, molt semblant a un xerrac de fuster però sense dents, que es toca amb un arquet de violí o colpejant amb una baqueta.

xerracar /t͡ʃe.raˈka/ /t͡ʃe.raˈkaɾ/ /ʃə.rəˈka/ v
serrar

xerrada /t͡ʃeˈra.ða/ /ʃəˈra.ðə/ n fem
charla

xerradissa /t͡ʃe.raˈði.sa/ /ʃə.rəˈði.sə/ n fem
charlatanería

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ adj
charlatán
Que parla molt en va.

xerrameca /t͡ʃe.raˈme.ka/ /ʃə.rəˈmɛ.kə/ n fem
charla

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ v
charlar

xerrera /t͡ʃeˈre.ɾa/ /ʃəˈre.ɾə/ n fem
picotería

xerri /ˈt͡ʃɛ.ri/ /ˈʃɛ.ri/ n masc
chirle

xerric /t͡ʃeˈrik/ /ʃəˈrik/ n masc
chirrido

xerric-xerrac /t͡ʃeˌrik.t͡ʃeˈrak/ /ʃəˌrik.ʃəˈrak/ n masc
carraca

xerricar /t͡ʃe.riˈka/ /t͡ʃe.riˈkaɾ/ v
chirriar

xerroteig /t͡ʃe.roˈtet͡ʃ/ /ʃə.roˈtət͡ʃ/ /ʃə.ruˈtɛt͡ʃ/ n masc
gorjeo

xerrotejar /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒa/ /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃe.ro.teˈʒa/ /ʃə.ro.təˈd͡ʒa/ /ʃə.ru.təˈʒa/ v
gorjear
Començar a parlar les criatures.
chirriar
Parlotejar insistentment.

xertolí /t͡ʃeɾ.toˈɫi/ /ʃər.tuˈɫi/ /ʃəɾ.toˈɫi/ adj masc
chertolino

xerà /t͡ʃeˈɾa/ /ʃəˈɾa/ adj masc
cherano

xerès /t͡ʃeˈɾes/ /ʃəˈɾəs/ /ʃəˈɾɛs/ n masc
jerez

xestalguí /t͡ʃes.taɫˈɣi/ /ʃəs.təɫˈɣi/ adj masc
gestalguino

xestà /t͡ʃesˈta/ /ʃəsˈta/ adj masc
chestano

xetar /t͡ʃeˈta/ /t͡ʃeˈtaɾ/ /ʃəˈta/ v
chetar

xiatsu /t͡ʃiˈat.su/ /ʃiˈat.su/ n masc
shiatsu

xic-xac n masc
chic-chac

xiclet /t͡ʃiˈkɫet/ /ʃiˈkɫɛt/ n masc
chicle

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ n masc
novio
Noi que festeja, parella sentimental.

xicra /ˈt͡ʃi.kɾa/ /ˈʃi.kɾə/ n fem
jícara

xicres n fem
jícaras

xifoïdal /ʃi.fo.iˈðaɫ/ /ʃi.fu.iˈðaɫ/ adj
xifoideo

xifra /ˈt͡ʃi.fɾa/ /ˈʃi.fɾa/ n fem
cifra

xifrar /t͡ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾaɾ/ v
cifrar

xilena /ʃiˈɫə.nə/ /ʃiˈɫɛ.nə/ n fem
chilena
(futbol) Tisora efectuada d'esquena a la porteria i amb el cos en posició quasi horitzontal.

xili /ˈt͡ʃi.ɫi/ /ˈʃi.ɫi/ n masc
chile

xilografia /ksi.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /ksi.ɫo.ɣɾəˈfi.ə/ /ksi.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ /ʃi.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ n fem
xilografía
Tècnica d'impressió en relleu amb planxa de fusta tallada a mà.
Làmina obtinguda per l'efecte d'estampació d'una matriu xilogràfica.

xilografiar /ksi.ɫo.ɣɾa.fiˈa/ /ksi.ɫo.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ksi.ɫo.ɣɾə.fiˈa/ /ksi.ɫu.ɣɾə.fiˈa/ /ʃi.ɫo.ɣɾa.fiˈa/ v
xilograbar

xilxer /t͡ʃiʎˈt͡ʃe/ /t͡ʃiʎˈt͡ʃeɾ/ /ʃiʎˈʃe/ adj masc
chilchero

xilè /ʃiˈɫe/ /ʃiˈɫə/ /ʃiˈɫɛ/ adj masc
chileno
Relatiu o pertanyent a Xile.

xilè /ʃiˈɫe/ /ʃiˈɫə/ /ʃiˈɫɛ/ n masc
chileno
Persona que habita o és originària de Xile.
xileno
Mescla de tres isòmers estructurals de l'hidrocarbur aromàtic dimetilbenzè, de fórmula química C6H4(CH3)2

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ n masc
xilófono

xim-xim /t͡ʃimˈt͡ʃim/ /ʃimˈʃim/ n masc
chinchín

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ n masc
chimpancé

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ adj
tonto
D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ n neut
tonto
Persona que diu o fa ximpleries.

ximplejar /t͡ʃim.pɫeˈd͡ʒa/ /t͡ʃim.pɫeˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃim.pɫeˈʒa/ /ʃim.pɫəˈd͡ʒa/ /ʃim.pɫəˈʒa/ v
tontear

ximpleria /t͡ʃim.pɫeˈɾi.a/ /ʃim.pɫəˈɾi.ə/ n fem
tontería
Acció pròpia d'un ximple.

xinar /t͡ʃiˈna/ /t͡ʃiˈnaɾ/ /ʃiˈna/ v
repelar

xinxa /ˈt͡ʃiɲ.t͡ʃa/ /ˈʃiɲ.ʃə/ n fem
chinche
Insecte hemípter, de color rogenc i cos aplanat, paràsit d’ambients domèstics mancats d’higiene, que xucla la sang produint picades irritants (Cimex lectularius).

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ adj masc
chino
Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ n masc
chino china
Individu de la Xina.
chino
(masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xip /ˈt͡ʃip/ n masc
chip
(hoquei sobre herba) Llançament executat colpejant la bola amb el rebot de l'estic resultant d'haver-lo fet picar contra terra, de manera que la bola s'eleva amb una paràbola molt pronunciada.

xipollar /t͡ʃi.poˈʎa/ /t͡ʃi.poˈʎaɾ/ /ʃi.poˈʎa/ /ʃi.puˈʎa/ v
chapotear

xipollejar /t͡ʃi.po.ʎeˈd͡ʒa/ /t͡ʃi.po.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃi.po.ʎeˈʒa/ /ʃi.po.ʎəˈd͡ʒa/ /ʃi.pu.ʎəˈʒa/ v
chapotear

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ n masc
ciprés

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ adj
chipriota
Relatiu o pertanyent a Xipre.

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ n neut
chipriota
Habitant de Xipre.

xiriveller /t͡ʃi.ɾi.veˈʎeɾ/ /t͡ʃi.ɾi.βeˈʎe/ /t͡ʃi.ɾi.βeˈʎeɾ/ /ʃi.ɾi.vəˈʎe/ /ʃi.ɾi.βəˈʎe/ adj masc
chirivellense
Originari, pertanyent o relatiu a Xirivella (Horta Oest).

xiriveller /t͡ʃi.ɾi.veˈʎeɾ/ /t͡ʃi.ɾi.βeˈʎe/ /t͡ʃi.ɾi.βeˈʎeɾ/ /ʃi.ɾi.vəˈʎe/ /ʃi.ɾi.βəˈʎe/ n masc
chirivellense
Natural de Xirivella (Horta Oest)

xirivellà /t͡ʃi.ɾi.veˈʎa/ /t͡ʃi.ɾi.βeˈʎa/ /ʃi.ɾi.vəˈʎa/ /ʃi.ɾi.βəˈʎa/ adj masc
chirivellense

xirivia /t͡ʃi.ɾiˈvi.a/ /t͡ʃi.ɾiˈβi.a/ /ʃi.ɾiˈvi.ə/ /ʃi.ɾiˈβi.ə/ n fem
chirivía

xiroi /t͡ʃiˈɾɔj/ /ʃiˈɾɔj/ adj masc
donoso

xiruca /t͡ʃiˈɾu.ka/ /ʃiˈɾu.kə/ n fem
chiruca

xiscladissa /t͡ʃis.kɫaˈði.sa/ /ʃis.kɫəˈði.sə/ n fem
chillería

xisclar /t͡ʃisˈkɫa/ /t͡ʃisˈkɫaɾ/ /ʃisˈkɫa/ v
chillar

xiscle /ˈt͡ʃis.kɫe/ /ˈʃis.kɫə/ n masc
chillido

xiscló /t͡ʃisˈkɫo/ /ʃisˈkɫo/ adj
ciclán

xisquejar /t͡ʃis.keˈd͡ʒa/ /t͡ʃis.keˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃis.keˈʒa/ /ʃis.kəˈd͡ʒa/ /ʃis.kəˈʒa/ v
descortezar

xistorra /t͡ʃisˈto.ra/ /ʃisˈto.rə/ n fem
chistorra

xitxarel·lo /t͡ʃi.t͡ʃaˈɾɛɫ.ɫo/ /ʃi.t͡ʃəˈɾɛɫ.ɫu/ adj masc
primo

xiulada /t͡ʃiwˈɫa.ða/ /ʃiwˈɫa.ðə/ n fem
pitada

xiuladissa /t͡ʃiw.ɫaˈði.sa/ /ʃiw.ɫəˈði.sə/ n fem
pitada
Xiulada múltiple i insistent.
silbidos
Xiulets continuats.

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ v
silbar chiflar

xiulet /t͡ʃiwˈɫet/ /ʃiwˈɫət/ /ʃiwˈɫɛt/ n masc
silbido
So que resulta de l’acció de xiular.
silbato
Petit instrument de vent que produeix un únic so agut, usat per cridar l'atenció dels oients.

xiulet atmosfèric n masc
silbido

xiuletada /t͡ʃiw.ɫeˈta.ða/ /ʃiw.ɫəˈta.ðə/ n fem
pitada

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ n masc
susurro

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ v
susurrar

xivarri /t͡ʃiˈva.ri/ /t͡ʃiˈβa.ri/ /ʃiˈva.ri/ /ʃiˈβa.ri/ n masc
alboroto

xivatà /t͡ʃi.vaˈta/ /t͡ʃi.βaˈta/ /ʃi.vəˈta/ /ʃi.βəˈta/ adj masc
chivatano
Originari, pertanyent o relatiu a Xiva de Morella (Morella, els Ports).

xivatà /t͡ʃi.vaˈta/ /t͡ʃi.βaˈta/ /ʃi.vəˈta/ /ʃi.βəˈta/ n masc
chivatano
Natural de Xiva de Morella (Morella, els Ports).

xivaïta /ʃi.vaˈi.ta/ /ʃi.vəˈi.tə/ /ʃi.βaˈi.ta/ /ʃi.βəˈi.tə/ n neut
shivaísta

xivà /t͡ʃiˈva/ /t͡ʃiˈβa/ /ʃiˈva/ adj masc
chivano
Originari, pertanyent o relatiu a Xiva (Foia de Bunyol).

xivà /t͡ʃiˈva/ /t͡ʃiˈβa/ /ʃiˈva/ n masc
chivano
Natural de Xiva (Foia de Bunyol).

xixonenc /ʃi.ʃoˈneŋ/ /ʃi.ʃoˈneŋk/ /ʃi.ʃoˈnəŋk/ /ʃi.ʃuˈnɛŋk/ adj masc
jijonenco
Originari, pertanyent o relatiu a Xixona (Alacantí).

xixonenc /ʃi.ʃoˈneŋ/ /ʃi.ʃoˈneŋk/ /ʃi.ʃoˈnəŋk/ /ʃi.ʃuˈnɛŋk/ n masc
jijonenco
Natural de Xixona (Alacantí).

xo /ˈʃo/ Interjection
so

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ n masc
choque
topada, col·lisió
(anglicisme, patologia) trauma

xocant /t͡ʃoˈkan/ /t͡ʃoˈkant/ /ʃoˈkant/ /ʃuˈkan/ adj
chocante
Que excita l'atenció per la seva novetat o estranyesa.

xocar /t͡ʃoˈka/ /t͡ʃoˈkaɾ/ /ʃoˈka/ /ʃuˈka/ v
chocar

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ n fem
chocolate
Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xocolatada /t͡ʃo.ko.ɫaˈta.ða/ /ʃo.ko.ɫəˈta.ðə/ /ʃu.ku.ɫəˈta.ðə/ n fem
chocolatada

xodenc /t͡ʃoˈðeŋ/ /t͡ʃoˈðeŋk/ /ʃoˈðəŋk/ /ʃuˈðɛŋk/ adj masc
chodano
Originari, pertanyent o relatiu a Xodos (Alcalatén).

xodenc /t͡ʃoˈðeŋ/ /t͡ʃoˈðeŋk/ /ʃoˈðəŋk/ /ʃuˈðɛŋk/ n masc
chodano
Natural de Xodos (Alcalatén).

xofer /t͡ʃoˈfe/ /t͡ʃoˈfeɾ/ /ʃoˈfe/ /ʃuˈfe/ n masc
chófer

xollar /t͡ʃoˈʎa/ /t͡ʃoˈʎaɾ/ /ʃoˈʎa/ /ʃuˈʎa/ v
esquilar

xoni /ˈʃɔ.ni/ n fem
choni

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ adj masc
empapado
Completament moll, ben mullat.

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ n masc
chop
(hoquei sobre herba) Llançament executat colpejant la bola per sobre amb l'estic, de manera que la bola s'eleva amb una paràbola poc pronunciada.

xopar /t͡ʃoˈpa/ /t͡ʃoˈpaɾ/ /ʃoˈpa/ /ʃuˈpa/ v
empapar

xopsuei /ˌt͡ʃop.suˈej/ /ˌʃop.suˈej/ n masc
chapsui

xoriguer /t͡ʃo.ɾiˈɣe/ /t͡ʃo.ɾiˈɣeɾ/ /ʃo.ɾiˈɣe/ /ʃu.ɾiˈɣe/ n masc
cernícalo
(ocells) Ocell de la família dels falcònids (Falco tinnunculus), de color marronós, que s'alimenta de petits mamífers i insectes grossos.
alón
(peixos) Peix de la família dels perciformes (Dactylopterus volitans).

xoriço /ʃoˈɾi.so/ /ʃuˈɾi.su/ n masc
chorizo

xosa /ʃo.za/ /ʃo.zə/ n masc
josa
Llengua bantu parlada a la regió sud-africana del Transkei.

xot /ˈt͡ʃɔt/ /ˈʃɔt/ n masc
choto
(central, nord-occidental) Cabrit de llet.

xover /t͡ʃoˈveɾ/ /t͡ʃoˈβe/ /t͡ʃoˈβeɾ/ /ʃoˈve/ /ʃuˈve/ adj masc
chovareño
Originari, pertanyent o relatiu a Xóvar (Alt Palància).

xover /t͡ʃoˈveɾ/ /t͡ʃoˈβe/ /t͡ʃoˈβeɾ/ /ʃoˈve/ /ʃuˈve/ n masc
chovareño
Natural de Xóvar (Alt Palància).

xucla vera n fem
chucla

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ v
chupar

xucrut /t͡ʃuˈkɾut/ /ʃuˈkɾut/ n fem
chucrut

xueta /t͡ʃuˈe.ta/ /ʃuˈə.tə/ /ʃuˈɛ.tə/ n neut
chueta
Individu integrant d'un grup endogàmic de l’illa de Mallorca, històricament discriminat pel seu origen jueu convers, caracteritzat per ser portador d'algun dels quinze cognoms que els identifiquen.

xuixo /ˈʃu.ʃo/ /ˈʃu.ʃu/ /ˈʃuj.ʃo/ n masc
chuzo
Llança o bastó punxegut, de mida curta, que acostumaven a dur els serenos o vigilants de nit de les ciutats.
pepito
Dolç aproximadament cilíndric farcit de crema, fregit i recobert de sucre.

xulesc /t͡ʃuˈɫesk/ /ʃuˈɫəsk/ /ʃuˈɫɛsk/ adj masc
chulesco

xulillà /t͡ʃu.ɫiˈʎa/ /ʃu.ɫiˈʎa/ adj masc
chulillano
Originari, pertanyent o relatiu a Xulilla (Serrans).

xulillà /t͡ʃu.ɫiˈʎa/ /ʃu.ɫiˈʎa/ n masc
chulillano
Natural de Xulilla (Serrans).

xumet /t͡ʃuˈmet/ /ʃuˈmət/ /ʃuˈmɛt/ n masc
chupete

xup /ˈt͡ʃup/ /ˈʃup/ n masc
pocillo

xurma /ˈt͡ʃuɾ.ma/ /ˈʃur.mə/ n fem
chusma
(històric) Remers d'una galera.
Gent de baixa condició.

xurriacada /t͡ʃu.ri.aˈka.ða/ /ʃu.ri.əˈka.ðə/ n fem
zurriagazo
Cop de xurriaques.

xurriaquejar /t͡ʃu.ri.a.keˈd͡ʒa/ /t͡ʃu.ri.a.keˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃu.ri.a.keˈʒa/ /ʃu.ri.ə.kəˈd͡ʒa/ /ʃu.ri.ə.kəˈʒa/ v
azotar

xurriaques /t͡ʃu.riˈa.kes/ /ʃu.riˈa.kəs/ n fem
zurriago

xurro /ˈt͡ʃu.ro/ /ˈʃu.ro/ /ˈʃu.ru/ adj masc
churro
(col·loquial) Propi de la zona interior del País Valencià de parla castellana originalment aragonesa.

xurro /ˈt͡ʃu.ro/ /ˈʃu.ro/ /ˈʃu.ru/ n masc
churro
Pasta de bunyol allargada i estriada que es talla en porcions.

xut /ˈt͡ʃut/ /ˈʃut/ n masc
chut
(futbol, futbol americà, rugbi) Cop fort donat a la pilota amb la part anterior del peu.
golpeo
(hoquei sobre herba) Llançament executat elevant l'estic cap enrere perquè agafi impuls abans de colpejar la bola amb un cop sec.

xut a pals n masc
gol de campo

xut a seguir n masc
patada a seguir

xut al vol n masc
puntapié de volea

xut col·locat n masc
puntapié colocado

xut curt n masc
patada corta

xut d'allunyament n masc
patada de despeje

xut de 22 m n masc
puntapié de saque de 22 m

xut de càstig n masc
puntapié de castigo

xut de sobrebot n masc
puntapié de botepronto

xut de transformació n masc
transformación

xut franc n masc
puntapié franco

xut inicial n masc
patada inicial

xut lliure n masc
patada libre

xut ras n masc
puntapié raso

xutador /t͡ʃu.taˈðo/ /t͡ʃu.taˈðoɾ/ /ʃu.təˈðo/ n masc
pateador
(futbol americà) Cadascun dels jugadors de l'equip especial que s'encarreguen de fer les jugades de xut.
chutador
(rugbi) Jugador que fa un xut.

xutador d'allunyament n masc
despejador

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ v
chutar
Colpejar fort la pilota amb el peu.

xàfec /ˈt͡ʃa.fek/ /ˈʃa.fek/ /ˈʃa.fək/ n masc
chaparrón

xàmbit /ˈt͡ʃam.bit/ /ˈʃam.bit/ n masc
helado al corte

xàrcia /ˈʃar.si.ə/ /ˈʃaɾ.si.a/ n fem
sarcia
Càrrega, farcell o bala de diferents coses.
Espècie de filat per a pescar.
jarcia
Conjunt de coses diverses o d'una mateixa espècie, però sense ordre ni concert.
El cordam i arreus principals d'una nau.

xàrter /ˈt͡ʃaɾ.teɾ/ n masc
chárter

xàvega /ˈt͡ʃa.ve.ɣa/ /ˈt͡ʃa.βe.ɣa/ /ˈʃa.və.ɣə/ /ˈʃa.βə.ɣə/ n fem
sarria

xèrif /ˈt͡ʃɛ.ɾif/ /ˈʃɛ.ɾif/ n masc
cherife

xíling /ˈʃi.ɫiŋ/ /ˈʃi.ɫiŋk/ n masc
chelín

yao /ˈja.o/ /ˈja.u/ n masc
yao

yazidisme /ja.ziˈðiz.me/ /jə.ziˈðiz.mə/ n masc
yazidismo

yips n masc
yips

youtuber /juˈtu.beɾ/ /juˈtu.βər/ n neut
youtuber
Qui fa vídeos a la plataforma de Youtube.

zairès /zajˈɾes/ /zəjˈɾəs/ /zəjˈɾɛs/ adj masc
zaireño
Relatiu o pertanyent al Zaire, actual República Democràtica del Congo.

zairès /zajˈɾes/ /zəjˈɾəs/ /zəjˈɾɛs/ n masc
zaireño
Persona que habita o és originària del Zaire.

zambià /zam.biˈa/ adj masc
zambiano
Relatiu o pertanyent a Zàmbia.

zambià /zam.biˈa/ n masc
zambiano
Persona que habita o és originària de Zàmbia.

zapeig /zaˈpet͡ʃ/ /zəˈpət͡ʃ/ /zəˈpɛt͡ʃ/ n masc
zapeo

zebra /ˈze.bɾa/ n fem
cebra

zefirar /ze.fiˈɾa/ /ze.fiˈɾaɾ/ /zə.fiˈɾa/ v
estampar imitando los efectos de los tejidos de color

zel /ˈzɛɫ/ n masc
celo
Apetit sexual animal, especialment quan és temporal.

zelador /ze.ɫaˈðo/ /ze.ɫaˈðoɾ/ /zə.ɫəˈðo/ n masc
celador

zelandès /ze.ɫanˈdes/ /zə.ɫənˈdəs/ /zə.ɫənˈdɛs/ adj masc
zelandés
Relatiu o pertanyent a Zelanda (Països Baixos).

zelandès /ze.ɫanˈdes/ /zə.ɫənˈdəs/ /zə.ɫənˈdɛs/ n masc
zelandés
Persona que habita o és originària de Zelanda (Països Baixos).

zelar /zeˈɫa/ /zeˈɫaɾ/ /zəˈɫa/ v
celar

zen /ˈzɛn/ n masc
zen

zenata /zeˈna.ta/ /zəˈna.tə/ n neut
cenete
Individu d’una confederació tribal amaziga històrica, famosa per la seva habilitat amb la cavalleria.

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ n masc
cero
Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
Buit, el no res.
(tennis, pilota valenciana, bàdminton) Resultat d'un jugador o un equip que no ha aconseguit cap punt.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ n fem
zeta
Lletra de l’alfabet llatí: z Z.
dseta
Sisena lletra de l'alfabet grec: ζ ‎(z) Ζ ‎(Z).

zheng n masc
guzheng

zig-zag /ˌziɡˈzak/ n masc
zigzag

ziga-zaga /ˌzi.ɣaˈza.ɣa/ /ˌzi.ɣəˈza.ɣə/ n fem
zigzag

ziggurat /ziɡ.ɡuˈɾat/ n masc
zigurat

zigomàtic /zi.ɣoˈma.tik/ /zi.ɣuˈma.tik/ adj masc
cigomático

zigzaguejar /ziɡ.za.ɣeˈd͡ʒa/ /ziɡ.za.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ziɡ.za.ɣeˈʒa/ /ziɡ.zə.ɣəˈd͡ʒa/ /ziɡ.zə.ɣəˈʒa/ v
zigzaguear

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ n masc
zinc

zirconi n masc
circonio

zitzània /ziˈd͡za.ni.a/ /ziˈd͡za.ni.ə/ /ziˈza.ni.a/ n fem
cizaña

zloty /ezˈɫɔ.ti/ /əzˈɫɔ.ti/ /ˈzwɔ.ti/ n masc
esloti

zona /ˈzo.na/ n fem
zona
Àrea delimitada, part d'un espai.
cuadro
(corfbol) Cadascuna de les dues meitats de forma quadrada d'un camp de joc, on se situen dos jugadors i dues jugadores de cada equip.

zona 1 n fem
zona 1

zona 2 n fem
zona 2

zona 3 n fem
zona 3

zona 4 n fem
zona 4

zona 5 n fem
zona 5

zona 6 n fem
zona 6

zona central n fem
zona central

zona d'anotació n fem
zona de anotación

zona d'antijoc n fem
zona de antijuego

zona d'aproximació n fem
approach

zona d'assaig n fem
zona de marca

zona d'atac n fem
pista delantera
(basquetbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una per a cada equip, delimitades pels extrems per la línia de fons contrària i la línia central, i, pels costats, per les línies de banda, dintre les quals tenen lloc les jugades ofensives.
zona de ataque
(voleibol) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc de 3 m de fondària, una per a cada camp, delimitades per la xarxa i per la línia d'atac pròpia.

zona d'aurores n fem
zona de auroras

zona d'inspecció n fem
zona de inspección

zona de 22 m n fem
zona de 22 m

zona de 22,9 m n fem
zona de 22,9 m

zona de canvis n fem
zona de cambios

zona de cistella de dos punts n fem
zona de canasta de dos puntos

zona de cistella de tres punts n fem
zona de canasta de tres puntos

zona de defensa n fem
pista trasera
(basquetbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una per a cada equip, delimitades per la línia de fons pròpia i la línia central i, pels costats, per les línies de banda, dintre les quals tenen lloc les jugades defensives.
zona de defensa
(voleibol) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc de 6 m de fondària, una a cada camp, delimitades per la línia d'atac i la línia de fons pròpies.

zona de desenvolupament pròxim n fem
zona de desarrollo próximo

zona de dreta n fem
lado de derecha

zona de dropatge n fem
zona de dropaje

zona de plantada n fem
mesa

zona de revés n fem
lado de revés

zona de seguretat n fem
pasillo de seguridad
(handbol) Zona situada al voltant d'un camp de joc, amb una amplada d'1 m respecte a les línies de banda i de 2 m respecte a les línies de porteria, que s'ha de mantenir lliure d'obstacles que puguin dificultar el desenvolupament del joc.
zona de seguridad
(beisbol) Zona de terra situada al voltant d'un camp de joc, que serveix per a advertir de la proximitat de la tanca de fons els defensors que corren d'esquena per fer una recepció.
(raquetbol) Àrea d'una pista de joc delimitada pels extrems per la línia curta i la línia de recepció i, pels costats, per les línies de banda, dintre la qual els jugadors no poden entrar després del servei fins que la pilota ha sobrepassat la línia curta.

zona de strike n fem
zona de strike

zona de substitució n fem
zona de cambios

zona educativa n fem
zona educativa

zona escolar rural n fem
zona escolar rural

zona intertropical n fem
zona de convergencia intertropical

zona lliure n fem
zona libre

zona neutral n fem
zona neutral
(basquetbol) Cadascuna de les àrees d'una pista de joc situades a banda i banda de les ampolles, on han d'estar-se els jugadors quan s'executa un tir lliure.
(futbol americà) Zona imaginària d'un camp de joc delimitada pels extrems per la línia de scrimmage i la línia defensiva i, pels costats, per les línies de banda.

zonificar /zo.ni.fiˈka/ /zo.ni.fiˈkaɾ/ /zu.ni.fiˈka/ v
zonificar

zoologia /zo.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.ə/ /zu.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
zoología

zoomejar /zu.meˈd͡ʒa/ /zu.meˈd͡ʒaɾ/ /zu.meˈʒa/ /zu.məˈd͡ʒa/ /zu.məˈʒa/ v
zoomear
(transitiu, tecnologia) Fer zoom.
(intransitiu, tecnologia, rar) Fer videotrucades mitjançant la plataforma Zoom.

zuau /zuˈaw/ n masc
zuavo

zulu /ˈzu.ɫu/ adj
zulú
Relatiu al poble zulu o a la seva llengua.

zulu /ˈzu.ɫu/ n masc
zulú
Llengua bantu del grup nguni parlada a la regió Natal de Sud-àfrica.

zulu /ˈzu.ɫu/ n neut
zulú
Individu d’un poble bantu de la regió Natal de Sud-àfrica.

zumzeig /zumˈzet͡ʃ/ /zumˈzət͡ʃ/ /zumˈzɛt͡ʃ/ n masc
zumbido

zumzejar /zum.zeˈd͡ʒa/ /zum.zeˈd͡ʒaɾ/ /zum.zeˈʒa/ /zum.zəˈd͡ʒa/ /zum.zəˈʒa/ v
zumbar
Fer zum-zum, brunzir.

zwitterió /zwit.te.ɾiˈo/ /zwit.tə.ɾiˈo/ n masc
zwitterión

zzz /zː/ Interjection
zzz
Ronc suau mentre algú dorm.

zèfir /ˈzɛ.fir/ n masc
céfiro
(meteorologia) Brisa suau que bufa de ponent.

zífid becut de Shepherd n masc
ballena picuda de Shepherd

zífid cap d'olla austral n masc
ballena nariz de botella sur

zífid cap d'olla boreal n masc
ballena nariz de botella norte

zífid d'Andrew n masc
zifio de Andrews

zífid de Gervais n masc
zifio de Gervais

zífid de Gray n masc
zifio de Gray

zífid de Hector n masc
zifio de Hector

zífid de Hubbs n masc
zifio de Hubbs

zífid de Layard n masc
zifio de Layard

zífid de Perrin n masc
zifio de Perrin

zífid de Stejneger n masc
zifio de Stejneger

zífid de dents de ginkgo n masc
zifio japonés

zífid de dents de pala n masc
zifio de Travers

zífid de l'Indopacífic n masc
zifio de Longman

zífid de quatre dents meridional n masc
ballenato de Arnoux

zífid de quatre dents septentrional n masc
zifio de Baird

zífid pigmeu n masc
ballena picuda

zíngar /ˈziŋ.ɡaɾ/ /ˈziŋ.ɡər/ n masc
cíngaro
gitano

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ pn
África
Continent situat al sud d'Europa.

Àgueda /ˈa.ɣe.ða/ /ˈa.ɣə.ðə/ pn
Ágata
Prenom femení

Àlvar /ˈaɫ.vaɾ/ /ˈaɫ.vəɾ/ /ˈaɫ.βar/ /ˈaɫ.βaɾ/ /ˈaɫ.βər/ pn
Álvaro
Prenom masculí

Àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ /ˈaɲ.ʒəɫ/ pn
Ángel
Prenom masculí

Àngela /ˈaɲ.d͡ʒe.ɫa/ /ˈaɲ.ʒə.ɫə/ pn
Ángela

Ànteros /ˈan.te.ros/ /ˈan.tə.ros/ /ˈan.tə.rus/ pn
Anteros

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ pn
Aries

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ pn
Artemisa Ártemis

Àsia /ˈa.zi.a/ pn
Asia
Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àtila /ˈa.ti.ɫa/ /ˈa.ti.ɫə/ pn
Atila

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ pn
Austria
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Ègara /ˈe.ɣa.ɾa/ /ˈɛ.ɣə.ɾə/ pn
Egara

Énova /ˈe.no.va/ /ˈe.no.və/ /ˈe.no.βa/ /ˈe.nu.və/ /ˈe.nu.βə/ /ˈle.no.va/ pn
Énova
Municipi de la Ribera Alta.

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ pn
Ícaro

Índia /ˈin.di.ə/ pn
India
Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ pn
Istria

Ítala pn
Ítala
Prenom femení

Òscar /ˈɔs.kaɾ/ /ˈɔs.kər/ pn
Oscar Óscar

àbac /ˈa.bak/ n masc
ábaco contador
Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.
ábaco
(arcaisme) Tauler emprat al joc de dames, escacs, etc.
(arquitectura) Peça amb forma prismàtica usada per a coronar el capitell d'una columna i augmentar la superfície on recolza l'arquitrau.

àcid adj masc
ácido agrio
De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid n masc
ácido agrio
Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid alternàric n masc
ácido alternárico

àcid desoxiribonucleic n masc
ácido desoxirribonucleico

àcid fusàric n masc
ácido fusárico

àcid periòdic n masc
ácido periódico

àcid picolínic n masc
ácido picolínico

àcid ribonucleic n masc
ácido ribonucleico

àcid xalmúgric n masc
ácido chalmúgrico

àcrata /ˈa.kɾa.ta/ /ˈa.kɾə.tə/ adj
ácrata
Contrari a l'autoritat.

àdhuc /ˈa.ðuk/ adv
incluso

àditon /ˈa.ði.ton/ n masc
ádito

àfar /ˈa.faɾ/ /ˈa.fər/ n masc
afar
Llengua cuixítica parlada a la costa africana de la mar Roja.

àgil /ˈa.d͡ʒiɫ/ /ˈa.ʒiɫ/ adj
ágil

àgilment /ˌa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌa.ʒiɫˈmen/ /ˌa.ʒiɫˈment/ adv
ágil ágilmente

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ n fem
águila
Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.
Símbol heràldic que representa l'au esmentada.

àkan /ˈa.kan/ /ˈa.kən/ n masc
akan

àlbum /ˈaɫ.βum/ n masc
álbum

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ n fem
álgebra

àlien /ˈa.ɫi.en/ /ˈa.ɫi.ən/ n
alien

àlies /ˈa.ɫi.es/ /ˈa.ɫi.əs/ adv
alias

àlies /ˈa.ɫi.es/ /ˈa.ɫi.əs/ n masc
alias
sobrenom

àlter ego /ˌaɫ.terˈɛ.ɣo/ /ˌaɫ.teɾˈe.ɣo/ n neut
álter ego

àmbit /ˈam.bit/ n masc
ámbito
Perímetre que delimita un espai o, en general, qualsevol cosa.

àmpliament /ˌam.pɫi.aˈmen/ /ˌam.pɫi.aˈment/ /ˌam.pɫi.əˈmen/ /ˌam.pɫi.əˈment/ adv
ampliamente

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ n fem
ancla áncora

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ n masc
pato ánade

ànec a la pequinesa n masc
pato a la pekinesa

ànec mut n masc
pato criollo pato mudo

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ n masc
ángel
Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.
angel
(peixos) Espècie de tauró de la família dels esquatínids, pròpia de l'Atlàntic oriental i la Mediterrània, de cos ample amb el cap gran i pla (Squatina squatina).
(peixos) Gènere de peixos de la família dels esquatínids (Squatina spp.)
pez ángel
(peixos) Espècie de tauró de la família dels esquatínids que viu al fons mig colgat a la sorra o al fang (Squatina oculata).
tembladera
(peixos) Peix de la família dels torpedínids present a l'Atlàntic oriental i la Mediterrània, de cos aplanat amb les aletes pectorals, el cap i el tronc que formen un disc pla i gairebé arrodonit (Torpedo marmorata).

àngstrom /ˈaŋs.tɾom/ /ˈaŋs.tɾum/ n masc
ángstrom

ànim n masc
ánimo

ànima /ˈa.ni.ma/ n fem
alma
Part immaterial de la persona.
espíritu alma
Esperit.

ànima de cavall n fem
alma de caballo

ànode /ˈa.no.ðe/ /ˈa.nu.ðə/ n masc
ánodo

ànsia /ˈan.si.a/ /ˈan.si.ə/ n fem
ansia

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ n masc
comida

àpex /ˈa.peks/ /ˈa.pəks/ n masc
ápice
Zona de creixement a l'extrem superior de la tija d'una planta o del tronc d'un arbre.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ adj
árabe
Relatiu a Aràbia, la seva cultura o la llengua.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ n neut
árabe
Natural d'Aràbia
(només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrab egipci n masc
árabe egipcio
Llengua col·loquial àrab parlada a Egipte.

àrbitre /ˈar.bi.tɾə/ /ˈaɾ.bi.tɾe/ n masc
árbitro

àrbitre central n masc
árbitro central

àrbitre de base n masc
árbitro de base

àrbitre de camp n masc
juez de campo
(futbol americà) Àrbitre situat al mateix costat que l'àrbitre de línia principal, que s'encarrega de controlar que l'equip atacant no excedeixi el temps establert per a posar la pilota en joc i de supervisar les passades i les recepcions pròximes a la seva posició.

àrbitre de fons n masc
árbitro de la defensa

àrbitre de porteria n masc
árbitro de portería

àrbitre de primera base n masc
árbitro de primera base

àrbitre de segona base n masc
árbitro de segunda base

àrbitre de tercera base n masc
árbitro de tercera base

àrbitre lateral n masc
juez lateral

àrduament /ˌar.du.əˈmen/ /ˌar.ðu.aˈmen/ /ˌar.ðu.əˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈment/ /ˌaɾ.ðu.əˈment/ adv
arduamente

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ n fem
área
Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.
(esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.

àrea curricular n fem
área curricular

àrea d'equip n fem
área del equipo

àrea davantera n fem
área delantera

àrea de córner n fem
área de esquina

àrea de fons n fem
área de fondo

àrea de joc n fem
área de juego
(rugbi) Superfície delimitada longitudinalment per les línies de pilota morta i transversalment per les línies de toc i de toc d'assaig, que s'utilitza per a la pràctica del rugbi.

àrea de l'àrbitre n fem
área del árbitro

àrea de meta n fem
área de meta

àrea de penal n fem
área de castigo

àrea de porteria n fem
área de 6 m
(handbol, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una a cada camp, situades davant de les porteries, que estan reservades als porters.
área de portería
(hoquei sobre herba) Cadascuna de les dues àrees d'un camp de joc, una a cada camp, delimitades per la línia de fons i una línia aproximadament semicircular situada a 14,63 m dels pals, dintre de les quals s'han d'efectuar obligatòriament els llançaments a gol.

àrea de servei n fem
área de servicio

àrea de servei dreta n fem
área de servicio derecha

àrea de servei esquerra n fem
área de servicio izquierda

àrea posterior n fem
área trasera

àrea tècnica n fem
área técnica

àrguens /ˈar.ɡəns/ /ˈaɾ.ɣens/ n masc
angarillas

ària /ˈa.ɾi.a/ /ˈa.ɾi.ə/ n fem
aria
Peça musical consistent en una melodia expressiva executada per veus solistes amb acompanyament orquestral.

àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ n neut
aries

àrtic adj masc
ártico
Relatiu o pertanyent a l'Àrtic o a la regió circumdant.

àstat /ˈas.tət/ n masc
astato ástato

àtic /ˈa.tik/ adj masc
ático
Relatiu o pertanyent a l'Àtica.

àtic /ˈa.tik/ n masc
ático
Pis superior d'un edifici, situat per sobre la cornisa.

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ n masc
átomo

àton /ˈa.ton/ /ˈa.tun/ adj masc
átono unstressed

àugur /ˈaw.ɣur/ n masc
augur

àvar /ˈa.vaɾ/ /ˈa.vəɾ/ /ˈa.βar/ /ˈa.βaɾ/ /ˈa.βər/ n masc
ávaro
Natural d'un poble del Daguestan, en la regió històrica d'Avaristan, al Caucas.
(només en singular) Llengua caucàsica nord-oriental parlada al Daguestan.

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ n fem
abuela
Forma femenina de avi.

àvol /ˈa.voɫ/ /ˈa.vuɫ/ /ˈa.βoɫ/ /ˈa.βuɫ/ adj
ruin

àvolment /ˌa.voɫˈment/ /ˌa.vuɫˈmen/ /ˌa.βoɫˈmen/ /ˌa.βuɫˈmen/ adv
malvadamente

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ adj
azerí
Relatiu o pertanyent a la llengua àzeri o als àzeris.

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ n neut
azerí
Individu del poble de llengua àzeri.
(invariable) Llengua turquesa parlada a l'estat d'Azerbaidjan i estats veïns.

ça /ˈsa/ adv
acá
(antic) ací

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ n fem
ecdisis

èczema /ˈɛɡ.ze.ma/ /ˈɛɡ.zə.mə/ n masc
eccema

ègida /ˈɛ.d͡ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ðə/ n fem
égida

ègloga /ˈɛ.ɣɫo.ɣa/ /ˈɛ.ɣɫo.ɣə/ /ˈɛ.ɣɫu.ɣə/ n fem
égloga

èider /ˈɛj.ðeɾ/ /ˈɛj.ðər/ n masc
eider

èmbol /ˈem.boɫ/ /ˈɛm.boɫ/ /ˈɛm.buɫ/ n masc
émbolo
Cilindre destinat a fer entrar o eixir algun fluid en una màquina, especialment en una bomba.
(medicina) Massa no soluble intravascular que produeix l'embòlia.

èmfasi /ˈɛɱ.fa.zi/ /ˈɛɱ.fə.zi/ n
énfasis

èmic adj masc
émico

èpic /ˈɛ.pik/ adj masc
épico

èpicament /ˌɛ.pi.kaˈmen/ /ˌɛ.pi.kaˈment/ /ˌɛ.pi.kəˈmen/ /ˌɛ.pi.kəˈment/ adv
épicamente

època /ˈe.po.ka/ /ˈɛ.po.kə/ /ˈɛ.pu.kə/ n fem
época

èpsilon /ˈɛp.si.ɫon/ /ˈɛp.si.ɫun/ n fem
épsilon

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ n masc
éster

ètic adj masc
ético
Relatiu als principis morals.

ètica /ˈɛ.ti.ka/ /ˈɛ.ti.kə/ n fem
ética

ètica ambiental n fem
ética ambiental

ètim /ˈɛ.tim/ n masc
étimo

ètnia /ˈɛd.ni.a/ /ˈɛd.ni.ə/ n fem
etnia

èxit /ˈɛɡ.zit/ n masc
éxito
Bon resultat, reeiximent.
Producte que ha obtingut una bona acceptació popular o rendiment comercial.

èxplicit /ˈɛks.pɫi.sit/ n masc
éxplicit

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ n masc
éxtasis
Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és /ˈes/ /ˈəs/ /ˈɛs/ v
es

és a dir conjunction
es decir

és clar Interjection
claro

ésser de plànyer v
ser digno de compasión

ésser suprem n masc
ser supremo

ésser un glaç v
ser más frío que el hielo

ésser viu n masc
ser vivo

ídem /ˈi.ðem/ /ˈi.ðəm/ adv
ídem

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ n masc
ídolo

ímpetu /ˈim.pe.tu/ /ˈim.pə.tu/ n masc
ímpetu

íncipit /ˈin.si.pit/ n masc
íncipit

íncube /ˈiŋ.ku.be/ /ˈiŋ.ku.βə/ n masc
íncubo

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ n masc
índice
Llista dels continguts o dels capítols d'un llibre.
dedo índice índice
(anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

índex d'escolarització n masc
índice de escolarización

índex de dificultat n masc
índice de dificultad

índex de discriminació n masc
índice de discriminación

índic /ˈin.dik/ adj masc
indio

ínfim /ˈiɱ.fim/ adj masc
ínfimo

ínids /ˈi.nits/ n masc
ínidos

íntegrament /ˌin.te.ɣɾaˈmen/ /ˌin.te.ɣɾaˈment/ /ˌin.tə.ɣɾəˈmen/ /ˌin.tə.ɣɾəˈment/ adv
íntegramente

íntegre /ˈin.te.ɣɾe/ /ˈin.tə.ɣɾə/ adj
íntegro

ípsilon /ˈip.si.ɫon/ /ˈip.si.ɫun/ n fem
ípsilon

ítem /ˈi.tem/ /ˈi.təm/ n masc
ítem

ítem d'ancoratge n masc
ítem ancla

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
óbolo

òbviament /ˌɔb.bi.aˈmen/ /ˌɔb.bi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.aˈment/ /ˌɔb.vi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.əˈment/ adv
obviamente

òliba /ˈo.ɫi.βə/ /ˈɔ.ɫi.ba/ n fem
lechuza

òmicron /ˈɔ.mi.kɾon/ n fem
ómicron
Quinzena lletra de l'alfabet grec: ο ‎(o) Ο ‎(O).
Variant preocupant del virus causant de la covid detectada per primera vegada el novembre del 2021 a Botswana, B.1.1.529.

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ n fem
ópera

òptic adj masc
óptico
Relacionat amb la percepció visual.

òptica /ɔp.ti.ka/ /ɔp.ti.kə/ n fem
óptica
Part de la física, que estudia la llum i la visió.
Botiga on es poden comprar lents.

òptim /ˈɔp.tim/ adj masc
óptimo

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ n fem
órbita

òrfica /ˈɔr.fi.kə/ /ˈɔɾ.fi.ka/ n fem
órfica

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ n masc
órgano

òrgan col·legiat n masc
órgano colegiado

òrgan de coordinació docent n masc
órgano de coordinación docente

òrgan unipersonal n masc
órgano unipersonal

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
óvulo

ós n masc
oso
Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

últim /ˈuɫ.tim/ adj masc
último
(literari) Darrer en una situació final o conclusió d’un procés.

últimament /ˌuɫ.ti.maˈmen/ /ˌuɫ.ti.maˈment/ /ˌuɫ.ti.məˈmen/ /ˌuɫ.ti.məˈment/ adv
últimamente

únic /ˈu.nik/ adj masc
único

únicament /ˌu.ni.kaˈmen/ /ˌu.ni.kaˈment/ /ˌu.ni.kəˈmen/ /ˌu.ni.kəˈment/ adv
sólo

ús /ˈus/ n masc
uso

ús il·legal de les mans n masc
uso ilegal de las manos

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ n masc
útero

útil adj
útil

úvula /ˈu.vu.ɫa/ /ˈu.vu.ɫə/ /ˈu.βu.ɫa/ /ˈu.βu.ɫə/ n fem
úvula

α-Centàurids n masc
α-Centáuridas

α-Escòrpids n masc
α-Escórpidas