ció /siˈo/ suffix
tiō

ificar /i.fiˈka/ /i.fiˈkaɾ/ suffix
ifico

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ suffix
faciō

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ suffix
logia

ment /ˈmen/ /ˈment/ suffix
iter
Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

AFI /ˈa.fi/ acronym
API

Aaró pn
Aaron

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ pn
Abel

Abelard /a.beˈɫaɾt/ /ə.βəˈɫart/ pn
Abaelardus, Abelardus

Abkhàzia /aˈpa.zi.a/ /aˈβa.zi.a/ /əˈpa.zi.ə/ pn
Abasci

Abraham /a.bɾaˈam/ /ə.βɾəˈam/ pn
Abraham

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ pn
Adam Adamus

Adelaida /a.ðeˈɫaj.ða/ /ə.ðəˈɫaj.ðə/ pn
Adelaida

Adolf /aˈðɔɫf/ /əˈðɔɫf/ pn
Adolphus

Adonis /aˈðɔ.nis/ /əˈðɔ.nis/ pn
Adōnis
(mitologia grega) Divinitat de gran bellesa disputat per Afrodita i per Persèfone.

Adrià /a.ðɾiˈa/ /ə.ðɾiˈa/ pn
Hadrianus

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ pn
Afgania Ariana
Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agustí /a.ɣusˈti/ /ə.ɣusˈti/ pn
Augustinus
Prenom masculí, popularitzat per sant Agustí d'Hipona.

Ais de Provença pn
Aquae Sextiae

Alacant /a.ɫaˈkan/ /a.ɫaˈkant/ /ə.ɫəˈkan/ /ə.ɫəˈkant/ pn
Lucentum
Ciutat del País Valencià, capital de província i de l'Alacantí, situada entre el cap de l’Horta i Santa Pola.

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ pn
Albertus

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ pn
Albania
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ pn
Alcoranus Coranus

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ pn
Germania

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ pn
Alexander

Alfons pn
Alphonsus

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ pn
Algeria

Algèria /əɫˈʒɛ.ɾi.ə/ /əʎˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Algeria
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer amb Tunísia, Líbia, el Marroc, el Sàhara Occidental, Mauritània, Mali i el Níger. El nom complet és República Democràtica Popular d'Algèria.
Asteroide número 1213 descobert des d'un observatori d'Alger.

Alps /ˈaɫps/ pn
Alpes

Altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ /əɫˈta/ pn
Ara

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ pn
Altissimus

Amfitrite /aɱ.fiˈtɾi.te/ /əɱ.fiˈtɾi.tə/ pn
Amphitrite

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ pn
America

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ pn
America Septentrionalis

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ pn
America Meridionalis

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ pn
Anastasius

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ pn
Andorra
Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ pn
Andreas

Andròmaca /anˈdɾɔ.ma.ka/ /ənˈdɾɔ.mə.kə/ pn
Andromachē

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ pn
Andromeda

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ pn
Anglia
País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ pn
Angolia
Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Ankara /aŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ pn
Ancyra

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ pn
Anna
Prenom femení

Antigua /anˈti.ɣwa/ /ənˈti.ɣwə/ pn
Antiqua
Illa del Carib al nord de Barbuda que pertany a l'estat d'Antigua i Barbuda.

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ pn
Antiqua et Barbuda
Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ pn
Antiochia

Antoni /anˈtɔ.ni/ /ənˈtɔ.ni/ pn
Antōnius

Antàrtida /anˈtaɾ.ti.ða/ pn
Antarctica

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ pn
Antverpia

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ pn
Apollo

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ pn
Aquarius

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ pn
Aquisgranum Aquae Grani

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ pn
Aquitania

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ pn
Aragonia

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ pn
Argentina
Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Arieja /a.ɾiˈe.d͡ʒa/ /a.ɾiˈe.ʒa/ /ə.ɾiˈə.ʒə/ /ə.ɾiˈɛ.ʒə/ pn
Arigia

Armènia /ərˈmɛ.ni.ə/ pn
Armenia
Estat asiàtic fronterer amb Geòrgia, l'Azerbaidjan, Turquia i l'Iran. El nom oficial és República d'Armènia.

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ pn
Arnoldus

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ pn
Archimedes

Arseni /aɾˈsɛ.ni/ /ərˈsɛ.ni/ pn
Arsenius
Prenom masculí

Artur /aɾˈtuɾ/ /ərˈtur/ pn
Arthurus

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ pn
Principatus Asturiarum

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ pn
Australia
Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Avinyó /a.viˈɲo/ /a.βiˈɲo/ /ə.viˈɲo/ /ə.βiˈɲo/ pn
Avennio
Ciutat de la Provença situada al marge esquerre del riu Roine.

Azerbaidjan /ə.zər.βəjˈd͡ʒan/ pn
Atropatia
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, Geòrgia, Armènia i l'Iran. El nom oficial és República de l'Azerbaidjan.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ pn
Azores

Bahames /bəˈa.məs/ pn
Insulae Bahamenses
Arxipèlag i estat americà, situat a l'est de Florida i al nord de Cuba i molt proper al Carib.

Bahrain /bəˈɾajn/ pn
Bachrania
Arxipèlag i estat asiàtic del golf Pèrsic situat al nord de Qatar i a l'est de l'Aràbia Saudita.

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ pn
Libra

Balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ pn
Cetus

Barbados pn
Barbāta
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'extrem est d'aquest arxipèlag.
Estat americà del Carib que ocupa l'illa homònima.

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ pn
Barcino
Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ pn
Bartholomaeus

Baucis /ˈbaw.sis/ pn
Baucis

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ pn
Bavaria

Beatriu /be.aˈtɾiw/ /be.əˈtɾiw/ pn
Beatrix

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ pn
Benedictus
Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Benín /bəˈnin/ pn
Beninum

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ pn
Berolinum

Bernabé /beɾ.naˈbe/ /bər.nəˈβe/ pn
Barnabas

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ pn
Bernardus
Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ pn
Gemini

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ pn
Bethleem

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ pn
Ruthenia Alba
Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Birmània /birˈma.ni.ə/ pn
Birmania
(tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ pn
Blasius
Prenom masculí

Blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ pn
Blanca
Prenom femení

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ pn
Bohemia

Bolívia /boˈɫi.vi.ə/ /boˈɫi.βi.a/ /buˈɫi.vi.ə/ /buˈɫi.βi.ə/ pn
Bolivia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb el Brasil, el Paraguai, l'Argentina, Xile i el Perú.

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ pn
Burgundia

Botswana pn
Botsuana
Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ pn
Bootes
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre el Serpent i la Cabellera de Berenice.

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ pn
Brandenburgia

Brasil /bɾəˈziɫ/ pn
Brasilia
Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ pn
Posonium

Bremen /ˈbɾe.men/ /ˈbɾe.mən/ pn
Brema

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ pn
Bruxellae

Brúixola /ˈbɾu.ʃo.ɫa/ /ˈbɾu.ʃo.ɫə/ /ˈbɾu.ʃu.ɫə/ /ˈbɾuj.ʃo.ɫa/ pn
Pyxis

Buda /ˈbu.ða/ /ˈbu.ðə/ pn
Budda

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ pn
Bulgaria

Burkina Faso pn
Burcina Faso
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burí /buˈɾi/ pn
Caelum

Bàrbara /ˈbar.bə.ɾə/ /ˈbaɾ.ba.ɾa/ pn
Barbara
Prenom femení

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ pn
Belgium Belgia Belgica
Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ pn
Biblia
Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə pn
Bosnia et Herzegovina
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

Ca Major pn
Canis Maior

Ca Menor pn
Canis Minor

Cabellera de Berenice pn
Coma Berenices

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ pn
Cairus

Camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ pn
Chamaeleon

Cambodja /kamˈbɔ.d͡ʒa/ /kamˈbɔ.d͡ʒɔ/ /kəmˈbɔ.d͡ʒə/ pn
Cambosia
Estat independent del sud-est asiàtic situat a la península d'Indoxina i fronterer amb Tailàndia, Laos i el Vietnam. El nom complet és Regne de Cambodja.

Camerun /kə.məˈɾun/ pn
Cameronia
Estat africà fronterer amb Nigèria, el Txad, la República Centreafricana, la República del Congo, el Gabon i la Guinea Equatorial, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom complet és República del Camerun.

Camil·la /kaˈmi.ɫa/ /kaˈmiɫ.ɫa/ /kəˈmi.ɫə/ /kəˈmiɫ.ɫə/ pn
Camilla

Canadà /kə.nəˈða/ pn
Canada
Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ pn
Capricornus
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
(astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ pn
Carolus

Cassiopea /ka.si.oˈpe.a/ /kə.si.oˈpə.ə/ /kə.si.uˈpɛ.ə/ pn
Cassiopeia

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ pn
Catalonia
País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ pn
Catalina Catherina
Prenom femení

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ pn
Catana

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ pn
Caucasus

Cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ pn
Equuleus

Cavallet de Pintor pn
Pictor

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ pn
Cain

Cefeu /seˈfew/ /səˈfew/ pn
Cepheus

Ceilan pn
Tāprobanē
Antic nom de Sri Lanka

Centaure /senˈtaw.ɾe/ /sənˈtaw.ɾə/ pn
Centaurus

Cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ pn
Cygnus

Circe /ˈsir.sə/ /ˈsiɾ.se/ pn
Circe

Ciutat de Mèxic pn
Mexicopolis
Capital de Mèxic.

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ pn
Civitas Vaticana
El Vaticà.

Cleòpatra /kɫeˈɔ.pa.tɾa/ /kɫeˈɔ.pə.tɾə/ pn
Cleopatra
Prenom femení, de la dinastia egípcia dels Ptolomeu, especialment la darrera reina Cleòpatra VII.

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ pn
Confluentes
Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ pn
Columba
Constel·lació austral situada el Ca Major, la Llebre, el Burí, el Cavallet de Pintor i la Popa.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ pn
Columbia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ pn
Circinus

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ pn
Constantinus
Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ pn
Constantia
Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ pn
Crater

Corb /ˈkɔrp/ pn
Corvus

Corea del Nord /koˌɾe.ə.ðəɫˈnɔɾt/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈnɔrt/ pn
Corea Septentrionalis
Estat asiàtic que ocupa la meitat nord de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Sud i la Xina. El nom complet és República Democràtica Popular de Corea.

Corea del Sud /koˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ pn
Corea Meridionalis
Estat asiàtic que ocupa la meitad sud de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Nord. El nom complet és República de Corea.

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ pn
Corcyra

Corona Austral pn
Corona Australis

Corona Boreal pn
Corona Borealis

Corpus /ˈkɔr.pus/ pn
festum

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ pn
Cosmas

Costa d'Ivori /ˌkɔs.ta.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.ta.ðiˈβɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈβɔ.ɾi/ pn
Litus Eburneum
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Libèria, Guinea, Mali, Burkina Faso i Ghana i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de la Costa d'Ivori.

Cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ pn
Auriga

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ pn
Cancer

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ pn
Creta
Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Creu del Sud pn
Crux

Crist /ˈkɾist/ pn
Christus

Cristina /kɾisˈti.nə/ pn
Christina
Prenom femení

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ pn
Christophorus
Prenom masculí

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ pn
Croatia
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cèlia /ˈsɛ.li.a/ /ˈsɛ.ɫi.ə/ pn
Caelia

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ pn
Corsica

Dalmàcia /daɫˈma.si.a/ /dəɫˈma.si.ə/ pn
Dalmatia

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ pn
Damascus

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ pn
Daniel

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ pn
Danubius Danuvius

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ pn
Diana

Dido /ˈdi.ðo/ /ˈdi.ðu/ pn
Dīdō
(mitologia grega) Princesa de Tir, germana de Pigmalió, fundadora llegendària i primera reina de Cartago.

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ pn
Dania
Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Dione /diˈo.ne/ pn
Dione

Djibouti pn
Dzibutum
Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dofí /doˈfi/ /duˈfi/ pn
Delphinus

Dragó /dɾaˈɣo/ /dɾəˈɣo/ pn
Draco

Déu pn
Deus Dominus

Ebre /ˈe.bɾe/ /ˈe.βɾə/ pn
Hibērus

Eduard /e.ðuˈaɾt/ /ə.ðuˈart/ pn
Eduardus
Prenom masculí

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ pn
Aegyptus
Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eivissa /ejˈvi.sa/ /ejˈβi.sa/ /əjˈvi.sə/ /əjˈβi.sə/ /ərˈvi.sə/ pn
Ebusus

El Salvador /eɫ.saɫ.vaˈðoɾ/ /eɫ.saɫ.βaˈðo/ /əɫ.səɫ.vəˈðo/ /əɫ.səɫ.βəˈðo/ pn
Salvatoria
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Hondures i Guatemala. El nom oficial és República d'El Salvador.

Elisabet /e.ɫi.zaˈbɛt/ /ə.ɫi.zəˈβɛt/ pn
Elisabeth

Eloi /eˈɫɔj/ /əˈɫɔj/ pn
Elegius
Prenom masculí

Elx /ˈɛʎt͡ʃ/ /ˈɛʎʃ/ pn
Illici

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ pn
Aemilius

Emirats Àrabs Units /ə.miˈɾatsˈa.ɾəps.uˈnits/ pn
Emiratus Arabici Coniuncti

Emília /eˈmi.ɫi.a/ /əˈmi.ɫi.ə/ pn
Aemilia
Prenom femení

Enone /eˈnɔ.ne/ /əˈnɔ.nə/ pn
Oenōnē

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ pn
Henricus
Prenom masculí

Eos /ˈɛ.os/ /ˈɛ.us/ pn
Eōs

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ pn
Aequatoria
Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Eridà /e.ɾiˈða/ /ə.ɾiˈða/ pn
Eridanus

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ pn
Erythraea
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ernest /eɾˈnest/ /ərˈnest/ pn
Ernestus
Prenom masculí d’origen germànic

Esaú pn
Ēsāus
Prenom masculí

Escaire /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ pn
Norma

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ pn
Scorpius

Escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ pn
Sculptor

Escut /esˈkut/ /əsˈkut/ pn
Scutum

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ pn
Caledonia Scotia

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ pn
Slovakia Slovacia
Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ pn
Slovenia
País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ pn
Hispania
Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Estats Units /esˌtad.zuˈnits/ pn
Civitates Foederatae
Estats Units

Estats Units d'Amèrica /əs.təts pn
Cīvitātēs Foederātae Americae
Estat independent de l'Amèrica del Nord, format per una federació d'estats no independents. És fronterer amb el Canadà i Mèxic.

Estefania /es.te.faˈni.a/ /əs.tə.fəˈni.ə/ pn
Stephania
Prenom femení

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ pn
Stephanus
Prenom masculí

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ pn
Estonia
Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ pn
Aethiopia
Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eufrasi /ewˈfɾa.zi/ /əwˈfɾa.zi/ pn
Euphrasius
Prenom masculí

Eufrates /ewˈfɾa.tes/ /əwˈfɾa.təs/ pn
Euphrates

Eufràsia /euˈfɾa.zi.a/ /əwˈfɾa.zi.ə/ pn
Euphrasia
Prenom femení

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ pn
Eugenius

Eulàlia /ewˈɫa.ɫi.a/ /əwˈɫa.ɫi.ə/ pn
Eulalia
Prenom femení

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ pn
Europa

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ pn
Eva

Fedra /ˈfɛ.ðɾa/ /ˈfɛ.ðɾə/ /ˈfɛ.ðɾɛ/ pn
Phaedra

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ pn
Philippus

Fenícia /feˈni.si.a/ /fəˈni.si.ə/ pn
Phoenīcia

Fermí /feɾˈmi/ /fərˈmi/ pn
Firminus

Ferran pn
Ferdinandus

Filipines /fi.ɫiˈpi.nəs/ pn
Philippīnae
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem nord de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República de les Filipines.

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ pn
Finnia Fennia
Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ pn
Flandria

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ pn
Florentia
La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Forn /ˈforn/ pn
Fornax

Fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ pn
Fortuna

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ pn
Franciscus

França /ˈfɾan.sə/ pn
Gallia Francia Francogallia
Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Fènix /ˈfɛ.niks/ pn
Phoenix

Gall Dindi pn
Pavo

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ pn
Gandavum Ganda

Garona /ɡaˈɾo.na/ /ɡəˈɾo.nə/ pn
Garumna

Gascunya /ɡasˈku.ɲa/ /ɡəsˈku.ɲə/ pn
Vasconia

Gerard /d͡ʒeˈɾaɾt/ /ʒəˈɾart/ pn
Giraldus

Getuli pn
Getulius
Prenom masculí

Geòrgia /ʒeˈɔr.ʒi.ə/ pn
Georgia
Estat federat dels Estats Units.

Gibraltar /d͡ʒi.bɾaɫˈtaɾ/ /d͡ʒi.βɾaɫˈta/ /ʒi.βɾəɫˈta/ pn
Calpe

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ pn
Geneva
Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.

Girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ pn
Camelopardalis

Girona /d͡ʒiˈɾo.na/ /ʒiˈɾo.nə/ pn
Gerunda

Glicèria /ɡɫiˈsɛ.ɾi.a/ /ɡɫiˈsɛ.ɾi.ə/ pn
Glyceria
Prenom femení

Gran Bretanya pn
Britannia
Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ pn
Gregorius

Grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ pn
Grus

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ pn
Graecia
Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guam /ˈɡwam/ pn
Guama

Guatemala /ɡwə.təˈma.ɫə/ pn
Guatimala
Capital de l'estat independent homònim i també del departament homònim.

Guernsey /ˈɡɛrn.si/ pn
Sarmia

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ pn
Gulielmus
Prenom masculí d’origen germànic

Guinea /ɡiˈnɛ.ə/ pn
Guinea
Estat africà fronterer amb Guinea Bissau, el Senegal, el Mali, la Costa d'Ivori, Libèria i Sierra Leone, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea.

Guinea Equatorial /ɡi.ne.ə pn
Guinea Aequinoctialis
Estat africà fronterer amb el Camerun i el Gabon, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea Equatorial.

Guineueta /ɡi.neˈwe.ta/ /ɡi.nəˈwə.tə/ /ɡi.nəˈwɛ.tə/ pn
Vulpecula
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre Cigne, la Lira, la Sageta, el Dofí i el Pegàs.

Guiu /ˈɡiw/ pn
Guidus
Prenom masculí

Guyana /ɡuˈja.nə/ pn
Guiana
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Surinam, Brasil i Veneçuela. El nom oficial és República de Guyana.

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ pn
Helena

Hel·le /ˈɛ.ɫe/ /ˈɛ.ɫə/ /ˈɛɫ.ɫe/ /ˈɛɫ.ɫə/ pn
Hellē

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ pn
Hera

Hersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ pn
Hersilia
Prenom femení

Hidra femella pn
Hydra

Hidra mascle pn
Hydrus

Higiea /i.d͡ʒiˈɛ.a/ /i.d͡ʒiˈɛ.ɛ/ /i.ʒiˈɛ.a/ /i.ʒiˈɛ.ə/ pn
Hygēa

Hispània /isˈpa.ni.a/ /isˈpa.ni.ə/ pn
Hispānia

Hondures /onˈdu.ɾəs/ /unˈdu.ɾəs/ pn
Honduria
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb El Salvador, Nicaragua i Guatemala. El nom oficial és República d'Hondures.

Hong Kong /ˌhɔŋˈkɔŋ/ pn
Hongcongum
Illa, ciutat i regió administrativa especial situada al sud de la Xina en el litoral de Canton.

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ pn
Hungaria
País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ pn
Horatius

Hècuba /ˈɛ.ku.ba/ /ˈɛ.ku.βə/ pn
Hecuba

Hèrcules /ˈɛr.ku.ɫəs/ /ˈɛɾ.ku.ɫes/ pn
Herculēs

Iemen /ˈjɛ.mən/ pn
Iemenia
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí i Oman, a més, és costaner amb el golf d'Aden i la mar Roja. El nom complet és República del Iemen.

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ pn
Ignatius

Indi pn
Indus

Indonèsia /in.doˈnɛ.zi.ə/ /in.duˈnɛ.zi.ə/ pn
Indonesia
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa la marjor part de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República d'Indonèsia.

Ino /ˈi.no/ pn
Inō

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ pn
interrete
Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iran pn
Irania
Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Iraq pn
Iraquia
Estat asiàtic fronterer amb l'Iran, Kuwait, l’Aràbia Saudita, Jordània, Síria i Turquia. El nom complet és República de l'Iraq.

Irene /iˈɾe.ne/ /iˈɾə.nə/ /iˈɾɛ.nə/ pn
Irēnē
Prenom femení d’origen grec

Ireneu /i.ɾeˈnɛw/ /i.ɾəˈnɛw/ pn
Iraneaus

Irlanda /irˈɫan.də/ pn
Hibernia Irlandia
Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Isis /ˈi.zis/ pn
Isis

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ pn
Islandia Snelandia
Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Israel /iz.rəˈɛɫ/ pn
Israel
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb el Líban, Síria, Jordània i Egipte. El nom complet és Estat d'Israel.

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ pn
Italia
Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Ixíon /ikˈsi.on/ pn
Ixion

Jamaica /ʒəˈmaj.kə/ pn
Iamaica

Japó /ʒəˈpo/ pn
Iaponia Japonia
Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ pn
Iacobus
Prenom masculí

Jehovà /d͡ʒe.oˈva/ /d͡ʒe.oˈβa/ /ʒə.oˈva/ /ʒə.uˈva/ /ʒə.uˈβa/ pn
Iehova

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ n
Hieronymus

Jersey /ˈd͡ʒɛr.si/ pn
Caesarea insula

Jesús /d͡ʒeˈzus/ /ʒəˈzus/ pn
Iēsus

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ pn
Ioannes Iohannes
Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ pn
Iohanna
Prenom femení

Joaquim /d͡ʒo.aˈkim/ /ʒo.əˈkim/ /ʒu.əˈkim/ pn
Ioachim

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ pn
Georgius

Jordània /ʒoɾˈða.ni.ə/ /ʒurˈda.ni.ə/ /ʒurˈða.ni.ə/ pn
Iordania
Estat asiàtic fronterer amb l'Iraq i l'Aràbia Saudita, a més, és costaner amb el golf Pèrsic. El nom complet és Regne Haiximita de Jordània.

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ pn
Iosephus

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ pn
Iūlius

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ pn
Iūlia

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ pn
Cabulium

Kazakhstan /kə.zəχsˈtan/ pn
Cazastania
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, la Xina, el Kirguizstan, l'Uzbekistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Kazakhstan.

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ pn
Kenia
Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kirguizistan pn
Chirgisia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, la Xina, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. El nom complet és República Kirguís.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ pn
Kosovia

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ pn
Laconia

Laos /ˈɫa.os/ /ˈɫa.us/ pn
Laotia
Estat asiàtic fronterer amb Tailàndia, Birmània, la Xina, el Vietnam i Cambodja. El nom complet és República Popular Democràtica de Laos.

Laura /ˈɫaw.ɾa/ /ˈɫaw.ɾə/ pn
Laura

Lavínium /ɫaˈvi.ni.um/ /ɫaˈβi.ni.um/ /ɫəˈvi.ni.um/ /ɫəˈβi.ni.um/ pn
Lavinium

Lesotho pn
Lesothum
Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letícia /leˈti.si.a/ /ɫəˈti.si.ə/ pn
Laetitia
Prenom femení

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ pn
Lettonia
Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Liechtenstein pn
Lichtenstenum
Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lieja /ɫiˈɛ.d͡ʒa/ /ɫiˈɛ.d͡ʒɛ/ /ɫiˈɛ.ʒa/ /ɫiˈɛ.ʒə/ pn
Leodium Leodicum

Lira /ˈɫi.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ pn
Lyra

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ pn
Lisbonum

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ pn
Lituania
Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ /ʎəŋ.ɡərˈdaʃ/ pn
Lacerta

Llebre /ˈʎe.bɾe/ /ˈʎe.βɾə/ pn
Lepus

Llebrers /ʎeˈbɾeɾs/ /ʎeˈβɾes/ /ʎəˈβɾes/ pn
Canes Venatici

Lleó /ʎəˈo/ pn
Leo
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.

Lleó Menor pn
Leo Minor

Llop /ˈʎop/ pn
Lupus
Constel·lació austral situada entre la Balança, Centaure, el Compas, Escaire i l’Escorpió.

Llorenç /ʎoˈɾɛns/ /ʎuˈɾɛns/ pn
Laurentius
Prenom masculí

Lluc /ˈʎuk/ pn
Lucas
Prenom masculí

Llucí pn
Lucinus
Prenom masculí

Lluna /ˈʎu.na/ pn
Luna

Lluís /ʎuˈis/ pn
Ludovicus

Londres /ˈɫon.dɾes/ pn
Londinium

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ pn
Lovanium

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ pn
Luxemburgum
Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Líbia /ˈɫi.βi.ə/ pn
Libya
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Tunísia, Algèria, el Níger, el Txad, el Sudan i Egipte. El nom oficial és Gran República Àrab Líbia Popular Socialista o bé Gran Jamahiriyya Àrab Líbia Popular Socialista, segons la traducció.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ pn
Lydia
Prenom femení

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ pn
Macedonia
Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
(obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord pn
Macedonia Septentrionalis
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ pn
Madagascaria
Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ pn
Madritum Matritum

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ pn
Mogontiacum Moguntiacum

Maldives /maɫˈdi.βes/ /məɫˈdi.vəs/ /məɫˈdi.βəs/ pn
Divi
Estat asiàtic que ocupa l'arxipèlag homònim. El nom oficial és República de les Maldives.

Mallorca /maˈʎɔr.ka/ /maˈʎɔɾ.ka/ /maˈʎɔɾ.kɔ/ /məˈʎɔr.kə/ pn
Balearis Maior

Malta /ˈmaɫ.tə/ pn
Melita Melitta
Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Malàisia /məˈɫaj.zi.ə/ pn
Malaesia
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem sud de la península de Malaca i dos territoris continus a l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Tailàndia, Singapur, Indonèsia i Brunei.

Man /ˈman/ pn
Monapia

Marc /ˈmark/ pn
Marcus

Marcel·la /marˈsɛɫ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫɛ/ /maɾˈsɛɫ.ɫa/ /mərˈsɛ.ɫə/ /mərˈsɛɫ.ɫə/ /məɾˈsɛɫ.ɫə/ pn
Marcella
Prenom femení

Marcel·lí /maɾ.seɫˈɫi/ /maɾ.seˈɫi/ /mər.səɫˈɫi/ /mər.səˈɫi/ /məɾ.səɫˈɫi/ pn
Marcellinus

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ pn
Maria
Prenom femení d’origen cristià

Marina /məˈɾi.nə/ pn
Marina
Prenom femení

Marroc /məˈrɔk/ pn
Marocum
Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ pn
Massilia

Mart pn
Mars
Quart planeta del sistema Solar.
Mars Mārs
Déu romà de la guerra.

Marta /ˈmar.tə/ pn
Martha
Prenom femení

Martina /maɾˈti.na/ /mərˈti.nə/ pn
Martina
Prenom femení

Martinica /maɾ.tiˈni.ka/ /mər.tiˈni.kə/ pn
Martinica

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ pn
Martinus

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ pn
Matthaeus
Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ pn
Mathusael

Maurici /məwˈɾi.si/ pn
Maurītia
Illa principal de l'estat homònim.

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ pn
Mauretania
Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Mayotte /maˈjɔt/ pn
Maiotta

Medea /meˈðe.a/ /məˈðə.ə/ /məˈðɛ.ə/ pn
Mēdēa

Medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ pn
Medusa

Melis /ˈmɛ.ɫis/ pn
Melissus
Prenom masculí

Melpomene /meɫ.poˈmɛ.ne/ /məɫ.poˈmɛ.nə/ /məɫ.puˈmɛ.nə/ pn
Melpomenē

Melquisedec pn
Melchisedech
Prenom masculí

Microscopi /mi.kɾosˈkɔ.pi/ /mi.kɾusˈkɔ.pi/ pn
Microscopium

Miquel /miˈkɛɫ/ pn
Michaelus
Prenom masculí d’origen hebreu

Mississipí /mi.si.siˈpi/ pn
Mississippia

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ pn
Moldavia
Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ pn
Mongolia
Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real pn
Marianopolis

Montenegro pn
Mons Niger Mōns Niger

Montevideo /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.βiˈðe.o/ pn
Mons Videi

Mosca /ˈmos.kə/ pn
Musca

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ pn
Moscua

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ pn
Mozambicum
Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Myanmar /mi.amˈmaɾ/ /mi.əmˈmar/ pn
Birmania
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos, Tailàndia, Bangla Desh i l'Índia, a més, és costaner amb el mar d'Andaman i el golf de Bengala. El nom complet és Unió de Myanmar.

Màquina pneumàtica pn
Antlia

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ pn
Mexicum
Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ pn
Monoecus
Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Nadal /nəˈðaɫ/ pn
Nativitas Christi Natalis
Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ pn
Namibia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ pn
Napoleo

Natzaret /na.d͡zaˈɾet/ /nə.d͡zəˈɾɛt/ pn
Nāzara

Nauru pn
Naurum
Illa de la Polinèsia on es troba l'estat anterior.

Nepal /nəˈpaɫ/ pn
Nepalia
Estat asiàtic fronterer amb la Índia i la Xina. El nom complet és República Federal Democràtica del Nepal.

Nicolau /ni.koˈɫaw/ /ni.kuˈɫaw/ pn
Nicolaus
Prenom masculí

Nicòsia /niˈkɔ.zi.a/ /niˈkɔ.zi.ə/ pn
Nicosia

Nigèria /niˈʒɛ.ɾi.a/ /niˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Nigeria
País d'Àfrica situat a la costa nord-est del golf de Guinea. El nom oficial és República Federal de Nigèria.

Nil /ˈniɫ/ pn
Nīlus
Gran riu africà, el més gran del continent i potser del món, que desemboca en la Mediterrània. Neix a Burundi i passa per Uganda, la República Democràtica del Congo, el Sudan, Etiòpia i Egipte.

Niue /ˈni.we/ /ˈni.wə/ pn
Niue

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ pn
Norvegia
País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ pn
Nova Caledonia

Nova Zelanda /ˌnɔ.va.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.və.zəˈɫan.də/ /ˌnɔ.βa.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.βə.zəˈɫan.də/ pn
Nova Zelandia
Arxipèlag oceànic situat als sud-est d'Austràlia i format per dues illes principals (la del Nord i la del Sud) i per d'altres de menors.

Ocell del Paradís pn
Apus

Octant /okˈtan/ /okˈtant/ /ukˈtan/ pn
Octans

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ pn
Odessus

Oliver /o.ɫiˈve/ /o.ɫiˈveɾ/ /o.ɫiˈβe/ /o.ɫiˈβeɾ/ /u.ɫiˈve/ /u.ɫiˈβe/ pn
Olivarius
Prenom masculí

Orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ pn
Dorado

Orió /o.ɾiˈo/ /u.ɾiˈo/ pn
Orion

Osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ pn
Osca

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ pn
Asloa

PIB /ˈpip/ acronym
PDG

Pakistan /pə.kisˈtan/ pn
Pakistania
Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

Panamà /pə.nəˈma/ pn
Panama
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Colòmbia i Costa Rica; el nom complet és República de Panamà.

Paraguai /pə.ɾəˈɣwaj/ pn
Paraquaria
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Bolívia, el Brasil i l'Argentina.

París /paˈɾis/ pn
Lutetia Parisii

Pasqua /ˈpas.kwə/ n fem
Pascha

Pau /ˈpaw/ pn
Paulus

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ pn
Nederlandia
Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Pegàs /peˈɣas/ /pəˈɣas/ pn
Pegasus

Peix Austral pn
Piscis Austrinus

Peix volador pn
Volans

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ pn
Pisces

Pequín /peˈkin/ pn
Pechinum

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ pn
Petrus

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ pn
Perpenniānum

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ pn
Perseus

Perú /pəˈɾu/ pn
Peruvia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Pirineus /pi.ɾiˈnɛws/ pn
Pȳrēnaeī

Plutó /pɫuˈto/ pn
Pluto

Polímnia /poˈɫim.ni.a/ /poˈɫim.ni.ə/ /puˈɫim.ni.ə/ pn
Polyhymnia

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ pn
Polonia
Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Pompeu /pomˈpew/ /pomˈpəw/ /pumˈpɛw/ pn
Pompeius
Prenom masculí

Popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ pn
Puppis

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ pn
Lusitania Portugallia
País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Prosèrpina /pɾoˈzɛɾ.pi.na/ /pɾoˈzɛɾ.pi.nə/ /pɾuˈzɛr.pi.nə/ pn
Proserpina

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ pn
Ptolemaeus

Puerto Rico pn
Portus Dives
Illa i estat de les Antilles associat als Estats Units.

Pàmfil pn
Pamphilus
Prenom masculí

Pàmfila pn
Pamphila
Prenom femení

Pèricles pn
Pericles

Qatar /kəˈtar/ pn
Quataria
Estat asiàtic que ocupa la península homònima i que és fronterer amb l'Aràbia Saudí. El nom complet és Estat de Qatar.

Quebec /keˈbɛk/ /kəˈβɛk/ pn
Quebecum

Quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ pn
Carina

Quintí /kinˈti/ pn
Quintinus

Quiró /kiˈɾo/ pn
Chīrōn
(astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

Ramon /raˈmon/ /rəˈmon/ pn
Raimundus Raimond
Prenom masculí d’origen germànic

Raquel pn
Rachel
Prenom femení

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ pn
Ratisbona

Rea pn
Rhea
Prenom femení

Regina /reˈd͡ʒi.na/ /rəˈʒi.nə/ pn
Regina
Prenom femení

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ pn
Regnum Unitum
Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Reis d'Orient pn
Magi

Rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ pn
Horologium

República Centreafricana /reˌpu.βɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /reˌpub.bɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /rəˌpu.βɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ /rəˌpub.bɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ pn
Respublica Africae Mediae
Estat africà fronterer amb el Txad, el Sudan, el Sudan del Sud, la República del Congo, la República Democràtica del Congo i el Camerun. El nom oficial és el mateix, sense modificacions ni més afegits.

República Democràtica del Congo pn
Respublica Democratica Congensis
Estat africà fronterer amb la República Centreafricana, el Sudan, Uganda, Ruanda, Burundi, Tanzània, Zàmbia, Angola i la República del Congo, a més, és costaner amb l'Atlàntic.

Reticle /reˈti.kɫe/ /rəˈti.kɫə/ pn
Reticulum

Ricard /riˈkart/ pn
Ricardus

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ pn
Riga

Rin /ˈrin/ pn
Rhenus

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ pn
Robertus
Prenom masculí d’origen germànic

Roger /roˈd͡ʒeɾ/ /roˈʒe/ /ruˈʒe/ pn
Rogerius
Prenom masculí d’origen germànic

Roma /ˈro.ma/ pn
Roma
Ciutat a la riba del Tíber, capital d’Itàlia.

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ pn
Romania
Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Rossend /roˈsen/ /roˈsent/ /roˈsənt/ /ruˈsɛn/ pn
Rudesindus

Ruanda pn
Ruanda
Estat africà fronterer amb Uganda, Burundi, Tanzània i la República Democràtica del Congo; el nom oficial és República de Ruanda.

Rubèn pn
Rūbēn

Rússia /ˈru.si.ə/ pn
Russia Ruthenia
Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

Sabina pn
Sabina
Prenom femení

Sageta /saˈd͡ʒe.ta/ /saˈʒe.ta/ /səˈʒə.tə/ /səˈʒɛ.tə/ pn
Sagitta

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ pn
Sagittarius

Salomó /sə.ɫoˈmo/ /sə.ɫuˈmo/ pn
Salomon
Prenom masculí

Samoa Nord-americana pn
Samoa Americana

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ pn
Res publica Sancti Marini
Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Sara pn
Sara

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ pn
Saxonia

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ pn
Sebastianus
Prenom masculí

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ pn
Senegalia
Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /səˈɲo/ pn
Dominus

Sergi /ˈsɛr.ʒi/ /ˈsɛɾ.d͡ʒi/ pn
Sergius

Serpent /serˈpen/ /seɾˈpen/ /sərˈpen/ /səɾˈpent/ pn
Serpens

Serpentari /seɾ.penˈta.ɾi/ /sər.pənˈta.ɾi/ pn
Ophiuchus

Servi pn
Servius
Prenom masculí

Servià /seɾ.viˈa/ /seɾ.βiˈa/ /sər.biˈa/ /səɾ.viˈa/ pn
Servianus
Prenom masculí

Sextant /seksˈtan/ /seksˈtant/ /səksˈtan/ /səksˈtant/ pn
Sextans

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ pn
Seulum

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ pn
Sicilia

Sierra Leone pn
Mons Leoninus
Estat africà fronterer amb Guinea i Libèria, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Sierra Leone.

Silas pn
Silas
Prenom masculí

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ pn
Silvester
Prenom masculí

Silvà /siɫˈva/ /siɫˈva/ /siɫˈβa/ pn
Silvanus
Prenom masculí

Silèsia /siˈɫɛ.zi.a/ /siˈɫɛ.zi.ə/ pn
Silesia

Siracusa /si.ɾaˈku.za/ /si.ɾəˈku.zə/ pn
Syracusae

Sol /ˈsɔɫ/ pn
sōl
Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ pn
Sri Lanca
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ pn
Africa Australis
Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Sudan pn
Sudania
Estat africà fronterer amb Egipte, Eritrea, Etiòpia, el Sudan del Sud, la República Centreafricana, el Txad i Líbia. El nom oficial és República del Sudan.

Sulpici pn
Sulpicius
Prenom masculí

Surinam pn
Surinamia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, el Brasil i la Guaiana Francesa. El nom oficial és República de Surinam.

Suècia /suˈɛ.si.ə/ pn
Suecia
Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ pn
Helvetia
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ pn
Suazia
Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sàhara /ˈsa.ha.ɾa/ /ˈsa.hə.ɾə/ pn
Sahāra

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ pn
Serbia

Síria /ˈsi.ɾi.ə/ pn
Syria
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb Turquia, l'Iraq, Jordània, Israel i el Líban. El nom oficial és República Àrab Siriana.
Antiga província romana que ocupava aproximadament l'estat actual homònim i també el Líban.

TDAH acronym
CHAD

Tacià /ta.siˈa/ /tə.siˈa/ pn
Tatianus
Prenom masculí

Tadeu pn
Tadeu
Prenom masculí

Tadjikistan /təd.ʒi.kisˈtan/ pn
Tadzikistania
Estat asiàtic fronterer amb el Kirguizstan, la Xina, l'Afganistan i l’Uzbekistan. El nom complet és República del Tadjikistan.

Tailàndia /təjˈɫan.di.ə/ pn
Thailandia
Estat asiàtic fronterer amb Laos, Cambodja, Malàisia i Birmània, a més, és costaner amb el golf de Siam i el mar d'Andaman. El nom complet és Regne de Tailàndia.

Taiwan /təjˈwan/ pn
Formosa
Illa asiàtica costanera amb el mar de la Xina Oriental, el mar de la Xina Meridional i l'oceà Pacífic.
Estat asiàtic que ocupa l'illa anterior. El nom complet és República de la Xina.

Talia /taˈɫi.a/ /təˈɫi.ə/ pn
Thalīa

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ pn
Tanzania
Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Tarasi /taˈɾa.zi/ /təˈɾa.zi/ pn
Tharasius
Prenom masculí

Tarquini /taɾˈki.ni/ /tərˈki.ni/ pn
Tarquinius
Prenom masculí

Tarquínia /taɾˈki.ni.a/ /tərˈki.ni.ə/ pn
Tarquinia
Prenom femení

Taràsia /taˈɾa.zi.a/ /təˈɾa.zi.ə/ pn
Tharasia
Prenom femení

Taula /ˈtaw.ɫa/ /ˈtaw.ɫə/ pn
Mensa

Taumant /tawˈman/ /tawˈmant/ /təwˈman/ /təwˈmant/ pn
Thaumās

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ pn
Taurus

Telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ pn
Telescopium

Temis /ˈtɛ.mis/ pn
Themis Thémis

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ pn
Teresia

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ pn
Tellus
Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Thor /ˈtor/ pn
Iuppiter

Timoteu pn
Timotheus
Prenom masculí

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ pn
Tolosa

Tomàs /toˈmas/ /tuˈmas/ pn
Thoma
Prenom masculí

Triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ /tɾiˈaŋ.ɡɫə/ pn
Triangulum

Triangle Austral pn
Triangulum Australe

Trèveris /ˈtɾɛ.ve.ɾis/ /ˈtɾɛ.və.ɾis/ /ˈtɾɛ.βe.ɾis/ /ˈtɾɛ.βə.ɾis/ pn
Augusta Trēverōrum

Tucà /tuˈka/ pn
Tucana

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ pn
Tunesia
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turkmenistan /turɡ.mə.nisˈtan/ pn
Turcmenia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, l’Uzbekistan, l'Afganistan i l'Iran, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Turkmenistan.

Turquia /turˈki.ə/ pn
Turcia
Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ pn
Thuringia

Txad pn
Tzadia
Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ pn
Ucraina
Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Unicorn /u.niˈkɔrn/ pn
Monoceros

Uruguai pn
Uraquaria Uruguaia

Urània /uˈɾa.ni.a/ /uˈɾa.ni.ə/ pn
Urania

Uzbekistan /uz.bə.kisˈtan/ pn
Usbecia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, el Tadjikistan, el Kirguizstan, l'Afganistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar d'Aral. El nom complet és República de l'Uzbekistan.

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ pn
Valentia

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ pn
Varsovia

Vaticà /ba.tiˈka/ /bə.tiˈka/ /va.tiˈka/ /və.tiˈka/ pn
Vaticanus

Vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈbɛ.ɫə/ /ˈbɛ.ɫɛ/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ pn
Vela

Veneçuela /be.ne.suˈɛ.ɫɛ/ /bə.nə.suˈɛ.ɫə/ /ve.ne.suˈɛ.ɫa/ /və.nə.suˈɛ.ɫə/ pn
Venetiola
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, Brasil i Colòmbia. El nom complet és República Bolivariana de Veneçuela.

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ pn
Cinerella

Venus /ˈbɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ pn
Venus

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ pn
Virgo
La Verge Maria, Mare de Déu.
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Verònica /beˈɾɔ.ni.ka/ /bəˈɾɔ.ni.kə/ /veˈɾɔ.ni.ka/ /vəˈɾɔ.ni.kə/ pn
Veronica
Prenom femení

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ pn
Victionarium

Vicenç /biˈsɛns/ /viˈsɛns/ /viˈsɛns/ pn
Vincentas
Prenom masculí d’origen llatí

Victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ pn
Victoria
Prenom femení

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ pn
Vindobona Vienna

Vietnam /bi.edˈnam/ /bi.ədˈnam/ /vi.ədˈnam/ pn
Vietnamia
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos i Cambodja, a més, és costaner amb el Golf de Tonquín. El nom complet és República Socialista del Vietnam.

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ pn
Vicipaedia Vicipædia

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ pn
Xaverius

Xile /ˈʃi.ɫə/ pn
Cile
República situada a l'oest de l'extrem sud d'Amèrica. Té forma allargassada i és limítrof amb l'Argentina a l'est, i amb Bolívia i el Perú al nord. El nom complet és República de Xile.

Xina /ˈʃi.nə/ pn
Sina Sinae

Xipre /ˈʃi.pɾə/ pn
Cyprus
País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Zimbàbue pn
Zimbabuia

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ pn
Zambia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

a /a/ /ə/ preposition
ad
Direcció del moviment.
El terme del moviment o la distància.

a boca de fosc adv
vesperum

a boca de nit adv
noctem

a boqueta de nit adv
noctem

a entrada de fosc adv
vesperum

a entrada de nit adv
vesperum

a hora foscant adv
vesperum

a l'engròs /a.ɫeŋˈgɾɔs/ /ə.ɫəŋˈgɾɔs/ adv
magnārius
(comerç) Venda en gran quantitat o a clients majoristes.

a la caiguda del dia adv
vesperum

a les palpentes adv
lucertis tactu
Guiant-se palpant a les fosques.

a poc a poc /aˌpɔ.kaˈpɔk/ adv
paulatim

a poqueta nit adv
noctem

a prop adv
prope
A poca distància, espacial o temporal.

aC acronym
[[a. Chr. n.]] / [[a. C. n.]]

abacial /a.ba.siˈaɫ/ /ə.βə.siˈaɫ/ adj
abbatialis

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ n fem
abbatissa

abadia /a.baˈði.a/ n fem
abbatia

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ v
subsum
Posar quelcom més baix d'on és.

abalançar /a.ba.ɫanˈsaɾ/ /a.βa.ɫanˈsa/ /ə.βə.ɫənˈsa/ v
æquare
Posar les balances al fi, afinar-les.
ferri
(pronominal) Inclinar-se alguna cosa perdent la seva posició natural.

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ v
derelinquere
Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.
improperare
Dir fàstics a algú.
pretio
Donar per menys preu alguna cosa.
tradere
(pronominal) menysprear-se, envilir-se.
socordiae
No cuidar de les seves obligacions o interessos.

abans /aˈbans/ adv
antea

abastar /a.basˈtaɾ/ /a.βasˈta/ v
alimoniarum
(transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
sufficere
(intransitiu) Ser suficient o bastant.

abat /aˈbat/ n masc
abbas

abatre /aˈba.tɾe/ /əˈβa.tɾə/ v
dejicere
Fer caure, tirar a terra.
deprimere
Metafòricament, humiliar, envilir.
frangere
Fer perdre l'ànim, les forces.

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ v
abdicare

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ n masc
abdōmen abdomen

abdominal /ab.do.miˈnaɫ/ /əb.do.miˈnaɫ/ /əb.du.miˈnaɫ/ adj
abdominalis

abecedari /a.βe.seˈða.ɾi/ /ə.βə.səˈða.ɾi/ n masc
abecedārium

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ n fem
apis
Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellerol /a.be.ʎeˈɾɔɫ/ /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/ /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ n masc
merops

aberrant /a.beˈrant/ /a.βeˈran/ /ə.bəˈran/ /ə.bəˈrant/ /ə.βəˈran/ adj
Ceritus

abeurar /a.bewˈɾaɾ/ /a.βewˈɾa/ /ə.βəwˈɾa/ v
adaquare
Donar beure al bestiar.

abillar /a.biˈʎaɾ/ /a.βiˈʎa/ v
ornare

abintestat /a.bin.tesˈtat/ /ə.βin.təsˈtat/ adv
ab intestato

abismar /a.bizˈmaɾ/ /a.βizˈma/ /ə.βizˈma/ v
barathrum
Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ n masc
gurges
Fondària immensa.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ n masc
lingua abasgica
Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablanir /a.bɫaˈniɾ/ /a.βɫaˈni/ v
mollire
Posar bla, estovar.
Laxar, suavitzar alguna cosa.
Estovar el llit o semblant.
sedare
Mitigar la feresa, la ira o l'enuig d'algú.
mitescere
Temperar-se.
lentere
Posar-se blana o tendre amb la rosada.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ n masc
ablativus

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ v
infundere invergere
Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.
invertere
Girar cap a terra alguna cosa.
admovere
Acostar alguna cosa al lloc on ha d'obrar.
confluere
(pronominal) Ajuntar-se de cop en algun lloc molta de gent.
confluere procumbere
(pronominal) Inclinar-se, tirar-se amb el cos endavant.

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ v
abolere

abominable /a.bo.miˈna.bɫe/ /a.βo.miˈna.βɫe/ /a.βo.miˈnab.bɫe/ /ə.bo.miˈnab.bɫə/ /ə.bu.miˈnab.bɫə/ /ə.βu.miˈna.βɫə/ /ə.βu.miˈnab.bɫə/ adj
abōminandus

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ v
abominare

abonançar /a.bo.nanˈsaɾ/ /a.βo.nanˈsa/ /ə.bo.nənˈsa/ /ə.bu.nənˈsa/ /ə.βu.nənˈsa/ v
sedari

abonar /a.boˈnaɾ/ /a.βoˈna/ /ə.boˈna/ /ə.buˈna/ /ə.βuˈna/ v
probare
Acreditar, donar per bo.

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ v
contundere

abordar /a.boɾˈðaɾ/ /a.βorˈða/ /a.βoɾˈða/ /ə.boɾˈða/ /ə.burˈða/ /ə.βurˈda/ v
irruere
Escometre amb ímpetu i fúria.

abrasar /a.bɾaˈzaɾ/ /a.βɾaˈza/ /ə.βɾəˈza/ v
exurere
Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
exsiccare
Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.
ardere
(pronominal) Estar molt agitat d'alguna passió.

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ n fem
complexus amplexus

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ v
amplector
Estrènyer amb els braços.
Seguir una causa, opinió o partit.

abreviació /a.bɾe.vi.a.siˈo/ /a.βɾe.βi.a.siˈo/ /ə.bɾə.vi.ə.siˈo/ /ə.βɾə.βi.ə.siˈo/ n fem
compendium

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ n fem
abbreviātiō
Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ n masc
pallium
Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.

abrigar /a.bɾiˈɣaɾ/ /a.βɾiˈɣa/ v
fovere
Resguardar del fred.
protegere
Auxiliar, emparar, patrocinar.
cooperire
Cobrir, tapar.

abril /əˈβɾiɫ/ n masc
Aprilis aprilis
Quart mes de l'any.

abrogar /a.bɾoˈɣaɾ/ /a.βɾoˈɣa/ /ə.bɾoˈɣa/ /ə.bɾuˈɣa/ /ə.βɾuˈɣa/ v
abrogare

abrusar /a.bɾuˈzaɾ/ /a.βɾuˈza/ /ə.βɾuˈza/ v
adurere
Escalfar amb excés, com l'ardor del sol a l'estiu.
aduri
(pronominal) Cremar-se, rebre una calor excessiva.

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ adj
absens
Que no està atent a la situació present.

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ v
absum

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ v
absolvere
Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
Donar per lliure al reu contra qui s'havia entaulat una demanda civil o criminal.

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ v
absorbere
Amarar, penetrar dins.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ adj masc
abstēmius
Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstenir-se /aps.teˈniɾ.se/ /əps.tə.niɾˈsə/ /əps.təˈnir.sə/ v
abstineo

abstergir /aps.terˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒiɾ/ /əps.tərˈʒi/ v
abstergere

abstinent /aps.tiˈnen/ /aps.tiˈnent/ /əps.tiˈnen/ /əps.tiˈnent/ adj
abstinax

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ adj masc
abstractus

abstreure /apsˈtɾew.ɾe/ /əpsˈtɾɛw.ɾə/ v
abstrahere abstrahi
Considerar en una cosa un atribut o una propietat sense atendre els altres atributs o propietats que té.

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ n fem
absentia

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ adj
abundans

abundar /a.bunˈdaɾ/ /a.βunˈda/ /ə.βunˈda/ v
abundare

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ n fem
abundantia

abusar /a.buˈzaɾ/ /a.βuˈza/ /ə.βuˈza/ v
abuti

abusiu /a.buˈziw/ /ə.βuˈziw/ adj masc
contumēliōsus

abusivament /a.buˌzi.vaˈment/ /a.βuˌzi.βaˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈment/ /ə.βuˌzi.βəˈmen/ adv
contumēliōsē

abús /aˈbus/ n masc
abūsiō

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ v
finire

acalorar /a.ka.ɫoˈɾa/ /a.ka.ɫoˈɾaɾ/ /ə.kə.ɫoˈɾa/ /ə.kə.ɫuˈɾa/ v
calefacere
Fer o donar calor.
agitare
(pronominal) Encendre's, aclaparar-se per un excés de treball o exercici.

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ v
castrametari

acarar /a.kaˈɾa/ /a.kaˈɾaɾ/ v
comparare
Confrontar una cosa amb una altra.

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ v
palpare
Fer carícies, tractar amb afecte.
Passar els dits suaument per una superfície.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ n fem
acceleratio
Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

accelerar /ak.se.ɫeˈɾa/ /ak.se.ɫeˈɾaɾ/ /ək.sə.ɫəˈɾa/ v
accelerō
Fer amb promptitud, més ràpid.
Donar més velocitat

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ n masc
accentus
Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

acceptable /ak.sepˈta.bɫe/ /ak.sepˈta.βɫe/ /ak.sepˈtab.bɫe/ /ək.səpˈta.βɫə/ /ək.səpˈtab.bɫə/ adj
acceptus

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ n fem
acceptatio

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ v
accipere accipio
Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ n masc
calamitas
Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ adv
casualis

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ n fem
actio
Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ n masc
chalybs adamas

acerar /a.seˈɾa/ /a.seˈɾaɾ/ /ə.səˈɾa/ v
addere
Posar acer a la punta i al tall dels instruments de ferro que serveixen per a tallar.

acetàbul /a.seˈta.βuɫ/ /ə.səˈta.βuɫ/ n masc
acetabulum
(anatomia) Cavitat òssia on encaixa el cap del coxal de la cuixa.

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ v
acclamo
Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.
Nomenar algú per aclamació.

aclaparar /a.kɫa.paˈɾa/ /a.kɫa.paˈɾaɾ/ v
enervare
Prostrar, llevar les forces, l'ànim.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ v
rarefacere
Fer que sigui major l'interval o distància que hi ha entre dues coses.
Disminuir l'espessor d'alguna cosa que sol ser densa i atapeïda.
resecare
Tallar els sarments dels ceps o les branques dels arbres, a fi d'airejar i evitar que gastin la seva força o virtut en branques inútils.
patefacere
Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.
extricare
Posar en net algun negoci o dependència embolicada i confusa.
clarescere
(pronominal) Apartar-se, dissipar-se els núvols.

aclimatar /a.kɫi.maˈta/ /a.kɫi.maˈtaɾ/ /ə.kɫi.məˈta/ v
accomodare

aclucar /a.kɫuˈka/ /a.kɫuˈkaɾ/ v
claudere
Tancar els ulls.

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ n fem
vitium cutis

acoblar /a.kobˈbɫa/ /a.koˈbɫaɾ/ /a.koˈβɫa/ /ə.kobˈbɫa/ /ə.kubˈbɫa/ /ə.kuˈβɫa/ v
adunare
Unir dues peces de manera que entrin l'una dins de l'altra.

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ v
confugere
(pronominal) refugiar-se, retirar-se, posar-se a cobert.

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ v
dimittere
Despatxar de la feina, donar comiat.

acomodar /a.ko.moˈða/ /a.ko.moˈðaɾ/ /ə.ko.moˈða/ /ə.ku.muˈða/ v
accommodare
Ordenar, posar en el forma deguda.
(pronominal) Conformar-se, adaptar-se al dictamen, geni o abast d'algú.
componere
Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
commodare
Deixar alguna cosa d'ús o servei.
convenire
Ser alguna cosa útil o agradable a algú.

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ v
comitare
Anar en companyia d'una o moltes persones.
stipare
Escortar.
adjungere
Agregar una cosa a una altra.

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ v
consilior

acontentar /a.kon.tenˈta/ /a.kon.tenˈtaɾ/ /ə.kon.tənˈta/ /ə.kun.tənˈta/ v
delectare
Agradar a algú, fer-lo content.

acoquinar /a.ko.kiˈna/ /a.ko.kiˈnaɾ/ /ə.ko.kiˈna/ /ə.ku.kiˈna/ v
perterrere

acord /aˈkɔɾt/ n masc
pactum
El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ v
decernere
Determinar o resoldre de comú acord, o per majoria de vots, alguna cosa.
consonare
(música) Avenir els instruments o veus per a formar harmonia.
convenire
(pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ n masc
accordio harmonica diductilis

acostumar /a.kos.tuˈma/ /a.kos.tuˈmaɾ/ /ə.kos.tuˈma/ /ə.kus.tuˈma/ v
assuefacere
Fer que algú prengui el costum de fer alguna cosa.
solere
Tenir de costum.
assuescere
(pronominal) Prendre el costum de fer alguna cosa.

acotar /a.koˈta/ /a.koˈtaɾ/ /ə.koˈta/ /ə.kuˈta/ v
incurvari
(pronominal) Inclinar la part superior del cos envers terra.
(eivissenc) Forma alternativa de cotar.

acreditació /a.kɾe.ði.ta.siˈo/ /ə.kɾə.ði.tə.siˈo/ n fem
accreditatio

acreditar /a.kɾe.ðiˈta/ /a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /ə.kɾə.ðiˈta/ v
approvare commendare
Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
approvare
Donar proves de la certesa d'alguna cosa.
merere
Atènyer, tenir guanyat o merescut.

acromi /aˈkɾɔ.mi/ /əˈkɾɔ.mi/ n masc
acromion

acròbata /aˈkɾɔ.ba.ta/ /əˈkɾɔ.βə.tə/ n neut
petaurista

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ n masc
acrostichis

acta /ˈak.ta/ n fem
acta

acte /ˈak.te/ n masc
āctus
Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.

actini /əkˈti.ni/ n masc
actinium

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ adj masc
activus
Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

activament /akˌti.vaˈment/ /akˌti.βaˈmen/ /əkˌti.vəˈmen/ /əkˌti.vəˈment/ /əkˌti.βəˈmen/ adv
active

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ v
excitare
Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ n fem
actiō

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ n masc
actor

actriu /akˈtɾiw/ n fem
actrix

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ v
agere

acudir /a.kuˈði/ /a.kuˈðiɾ/ /ə.kuˈði/ v
accurrere
Arribar algú al lloc a on li convé o és cridat.
auxiliari
(arcaisme, alguerès) Anar a donar ajuda a algú, atendre.
occurrere
(pronominal) Ocórrer, venir al pensament sobtadament.
petere
Recórrer a algú o valdre's d'ell.

acudit n masc
iocus
Història breu còmica d’intenció humorística.

acuitar /a.kujˈta/ /a.kujˈtaɾ/ /ə.kujˈta/ v
properare
Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.

acumular /a.ku.muˈlaɾ/ /a.ku.muˈɫa/ /ə.ku.muˈɫa/ v
accumulare
Ajuntar i amuntonar.

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ n fem
acupunctura

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ adv
caute

acusació /a.ku.za.siˈo/ n fem
accūsātiō

acusador /a.ku.zaˈðo/ /a.ku.zaˈðoɾ/ /ə.ku.zəˈðo/ adj masc
accusator
Relatiu a l'acusació.
(també substantivat) El qui fa una acusació.

acusar /a.kuˈza/ /a.kuˈzaɾ/ v
accusare reprehendere
Encausar, posar una demanda.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ adj masc
accusativus casus
Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ n masc
accusativus casus
Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ n fem
acacia

acètic /aˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ adj masc
acēticus

acórrer /aˈko.re/ /aˈko.reɾ/ /əˈko.rə/ v
rubore
(arcaisme) Avergonyir i confondre.

adagi /aˈða.d͡ʒi/ /aˈða.ʒi/ /əˈða.ʒi/ n masc
proverbium

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ n fem
accommodatio
Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.

adaptar /a.ðapˈta/ /a.ðapˈtaɾ/ v
adaptare

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ n fem
additio
Acció d’addicionar, d’afegir.
Operació aritmètica de suma.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ n masc
dēpendēns
Persona molt inclinada a alguna cosa.

adenocarcinoma /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/ /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/ /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ n masc
adenocarcinoma

adenohipòfisi /ə.ðə.nu.iˈpɔ.fi.zi/ n fem
adenohypophysis

adequar /a.ðeˈkwa/ /a.ðeˈkwaɾ/ /ə.ðəˈkwa/ v
adaequare

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ adj masc
adaequātus

adessiu /a.ðeˈsiw/ /ə.ðəˈsiw/ n masc
adessivus

adherir /a.ðeˈɾi/ /a.ðeˈɾiɾ/ /ə.ðəˈɾi/ v
adærere

adiar /a.ðiˈa/ /a.ðiˈaɾ/ v
dicere
Assenyalar dia.

adir /aˈði/ /aˈðiɾ/ /əˈði/ v
adīre

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ n masc
adiectivus adiectivum

adjectivar /ad.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβa/ /əd.ʒək.tiˈva/ /əd.ʒək.tiˈβa/ v
adjungo

adjudicar /a.d͡ʒu.ðiˈka/ /a.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /əd.ʒu.ðiˈka/ v
adjudicare
Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.

adjuntar /ad.d͡ʒunˈta/ /ad.d͡ʒunˈtaɾ/ v
accensere

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ v
admittere
Rebre, donar entrada o audiència.
pati
Permetre o sofrir.

adminicle /ad.miˈni.kɫe/ /əd.miˈni.kɫə/ n masc
adminiculum

adminicular /ad.mi.ni.kuˈɫa/ /ad.mi.ni.kuˈɫaɾ/ v
adjuvo

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ n fem
administratio

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ v
administrare

admirablement /ad.miˌɾa.bɫeˈment/ /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/ /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈment/ adv
admīrābiliter

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ n fem
admirabilitas

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ v
mirari
Mirar, contemplar amb admiració.
admirationem
Causar sorpresa.

admissió /ad.mi.siˈo/ /əd.mi.siˈo/ n fem
admissio

adob /aˈðop/ /əˈðop/ n masc
refectio
Reposició o composició de quelcom.
condimentum
Ingredient usat per a l’amaniment de les viandes.
fimus
En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adobar /a.ðoˈbaɾ/ /a.ðoˈβa/ /ə.ðoˈba/ /ə.ðuˈba/ /ə.ðuˈβa/ v
reficere
Compondre, reparar alguna cosa espatllada.
subigere
Assaonar les pells.
stercorare
Femar, engreixar o enriquir les terres.

adoctrinar /a.ðok.tɾiˈna/ /a.ðok.tɾiˈnaɾ/ /ə.ðok.tɾiˈna/ /ə.ðuk.tɾiˈna/ v
docere
Instruir algú en alguna cosa.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ adj
adulēscēns
Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ n neut
adulēscēns
Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolorar /a.ðo.ɫoˈɾa/ /a.ðo.ɫoˈɾaɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾa/ /ə.ðu.ɫuˈɾa/ v
œgritudine

adolorir /a.ðo.ɫoˈɾi/ /a.ðo.ɫoˈɾiɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾi/ /ə.ðu.ɫuˈɾi/ v
dolerem
Causar dolor.

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ v
perspicere

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ n fem
adoptio

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ v
adoptare
Afillar un estrany.
admittere
Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ v
adorare
Honrar, reverenciar amb culte exterior.
Besar la mà al Papa reconeixent-lo com a successor de sant Pere.

adormir /a.ðorˈmi/ /a.ðoɾˈmi/ /a.ðoɾˈmiɾ/ /ə.ðoɾˈmi/ /ə.ðurˈmi/ v
sopire
Causar son o fer dormir.
dormire
Agafar la son.
dormitare
Endormiscar-se algú, vèncer-lo la son.
torpescere
Entorpir-se algun membre del cos.

adormit /a.ðoɾˈmit/ /ə.ðoɾˈmit/ /ə.ðurˈmit/ adj
cubitus

adornar /a.ðorˈna/ /a.ðoɾˈna/ /a.ðoɾˈnaɾ/ /ə.ðoɾˈna/ /ə.ðurˈna/ v
ornare

adotzenar /a.ðo.d͡zeˈna/ /a.ðo.d͡zeˈnaɾ/ /ə.ðo.d͡zəˈna/ /ə.ðu.d͡zəˈna/ v
duodenas
Separar per dotzenes.

adquirir /at.kiˈɾi/ /at.kiˈɾiɾ/ /ək.kiˈɾi/ /ət.kiˈɾi/ v
adquirere
Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ n fem
acquīsītiō
Acció d’adquirir.

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ n fem
adrenalinum

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ n fem
domicilium
Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adreçament /a.ðɾe.saˈmen/ /a.ðɾe.saˈment/ /ə.ðɾə.səˈmen/ /ə.ðɾə.səˈment/ n masc
directio

adreçar /a.ðɾeˈsa/ /a.ðɾeˈsaɾ/ v
reddere
Posar dret allò que està tort.
æquare
Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
erigere
Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
disponere
Arreglar, redreçar o reformar.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ adj masc
adultus
No apte per a menors.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ n masc
adultus
Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ v
adulterare

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ n masc
adulterium

adverar /ad.beˈɾa/ /ad.veˈɾaɾ/ /əb.vəˈɾa/ /əd.bəˈɾa/ v
asseverare

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ n masc
adverbium

adverbialment /ad.ber.βiˌaɫˈmen/ /ad.beɾ.βiˌaɫˈmen/ /ad.veɾ.biˌaɫˈment/ /əb.vər.biˌaɫˈmen/ /əb.vəɾ.biˌaɫˈment/ /əd.bər.biˌaɫˈmen/ adv
adverbialiter

advers /adˈbɛrs/ /adˈbɛɾs/ /adˈvɛɾs/ /əbˈvɛɾs/ /ədˈbɛrs/ adj masc
adversus

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ n masc
adversarius

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ v
aminadvertere
Reparar, observar.
admonere
Prevenir, avisar, aconsellar.

advertència /ad.berˈtɛn.si.a/ /ad.beɾˈtɛn.si.a/ /ad.veɾˈtɛn.si.a/ /əb.vəɾˈtɛn.si.ə/ /əd.bərˈtɛn.si.ə/ n fem
monstrum

advocar /ad.boˈka/ /ad.voˈkaɾ/ /əb.voˈka/ /əb.vuˈka/ /əd.buˈka/ v
supersum

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ n masc
causidicus advocatus

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ adj masc
adulter
Que comet o implica adulteri.

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ n masc
aeroportus

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ v
tondere
Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
pigmentis
Compondre amb afaits a algú.

afamar /a.faˈma/ /a.faˈmaɾ/ /ə.fəˈma/ v
obstingere
Fer patir fam.

afanar /a.faˈna/ /a.faˈnaɾ/ /ə.fəˈna/ v
furari

afartar /a.farˈta/ /a.faɾˈta/ /a.faɾˈtaɾ/ /ə.fərˈta/ v
satiare
Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.
saturare
Donar abundància o multitud d'allò que expressen els noms amb que es junta.

afavorir /a.fa.voˈɾiɾ/ /a.fa.βoˈɾi/ /ə.fə.voˈɾi/ /ə.fə.vuˈɾi/ /ə.fə.βuˈɾi/ v
favere
Emparar, ajudar, defensar, protegir.
favore
Fer algun favor.

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ v
fingere
Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
afficere
Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
affectus
Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ adj masc
affectuosus

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ v
addere
Augmentar, posar-ne més.

afer /aˈfeɾ/ /əˈfer/ n masc
rēs
Cosa rellevant a fer.
Ocupació que requereix treball o atenció.

aferrar /a.feˈra/ /a.feˈraɾ/ v
stringere
Agafar fortament.

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ adj masc
afghanicus

afiblar /a.fibˈbɫa/ /a.fiˈbɫaɾ/ /a.fiˈβɫa/ /ə.fibˈbɫa/ /ə.fiˈβɫa/ v
fibulis

afigurar /a.fi.ɣuˈɾa/ /a.fi.ɣuˈɾaɾ/ /ə.fi.ɣuˈɾa/ v
fingire prospicere
(pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

afilar /a.fiˈɫa/ /a.fiˈɫaɾ/ /ə.fiˈɫa/ v
acuere

afillar /a.fiˈʎa/ /a.fiˈʎaɾ/ v
adoptare

afillolar /a.fi.ʎoˈɫa/ /a.fi.ʎoˈɫaɾ/ /ə.fi.ʎoˈɫa/ /ə.fi.ʎuˈɫa/ v
patrocinor

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ v
perficere
Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
æquare
Posar les balances al fi.
modulari
Cantar, sonar amb afinació.

afinitat /e.fi.niˈtat/ /ə.fi.niˈtat/ n fem
affinitas

afirmar /a.firˈma/ /a.fiɾˈma/ /a.fiɾˈmaɾ/ /ə.firˈma/ v
asseverare

aflaquir /a.fɫaˈki/ /a.fɫaˈkiɾ/ /ə.fɫəˈki/ v
extenuare

afligir /a.fɫiˈd͡ʒi/ /a.fɫiˈd͡ʒiɾ/ /a.fɫiˈʒi/ /ə.fɫiˈʒi/ v
affligere

afluixar /a.fɫujˈʃa/ /a.fɫujˈʃaɾ/ /a.fɫuˈʃa/ /ə.fɫuˈʃa/ v
lapare
Posar fluix allò que està estret o tibant.
remitere
Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...
tepescere
Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.

afollar /a.foˈʎa/ /a.foˈʎaɾ/ /ə.foˈʎa/ /ə.fuˈʎa/ v
calcare
Trepitjar, xafar.
corrumpere
Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
corrumpere lædere
Malmetre algun membre del cos; mutilar.
insanire
(pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

afortunat /a.foɾ.tuˈnat/ /ə.foɾ.tuˈnat/ /ə.fur.tuˈnat/ adj masc
fortunātus

africà /ə.fɾiˈka/ adj masc
Africanus
Relacionat amb Àfrica.

africà /ə.fɾiˈka/ n masc
Afer
Habitant d'Àfrica.

afrontar /a.fɾonˈta/ /a.fɾonˈtaɾ/ /ə.fɾonˈta/ /ə.fɾunˈta/ v
conferre
Confrontar.

afta /ˈaf.ta/ /ˈaf.tə/ n fem
aphtha

afèresi /aˈfɛ.ɾe.zi/ /əˈfɛ.ɾə.zi/ n fem
aphæresis

agabellar /a.ɣa.beˈʎaɾ/ /a.ɣa.βeˈʎa/ /ə.ɣə.βəˈʎa/ v
corrado
Arreplegar sense deixar res.
congregan
(pronominal) Amuntonar-se, ajuntar-se sens ordre.

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ v
apprehendere sumo
Prendre amb la mà alguna cosa.
conglutinare
Apegar, enganxar.
capere
Prendre un reu o algú que fuig.
incesere
Sobrevenir.
contrahere
Contraure.
accipere
Prendre, acceptar alguna cosa.
extendi
Ocupar un espai o certa distància física.
radicare
Arrelar les plantes.
rapio
Emportar-se allò que es troba de passada, apoderar-se.
apprehendere
(pronominal) Sostenir-se amb les mans per a no caure.
copulari
(pronominal) Unir-se dues coses naturalment.

agarberar /a.ɣar.βeˈɾa/ /a.ɣaɾ.beˈɾaɾ/ /a.ɣaɾ.βeˈɾa/ /ə.ɣər.bəˈɾa/ v
congerere

agarbonar /a.ɣar.βoˈna/ /a.ɣaɾ.boˈnaɾ/ /a.ɣaɾ.βoˈna/ /ə.ɣər.buˈna/ /ə.ɣəɾ.boˈna/ v
lacertis
(pronominal) Abraonar-se, agafar-se els que es barallen.

agarrar /a.ɣaˈra/ /a.ɣaˈraɾ/ /ə.ɣəˈra/ v
prehendere
Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
apprehendere
(pronominal) aferrar-se

agarrofar-se /a.ɣa.roˈfaɾ.se/ /ə.ɣə.roˈfaɾ.sə/ /ə.ɣə.ru.fərˈsə/ /ə.ɣə.ruˈfar.sə/ v
implicari

agenciar /a.d͡ʒen.siˈa/ /a.d͡ʒen.siˈaɾ/ /a.ʒen.siˈa/ /ə.ʒən.siˈa/ v
solicitare

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ v
procumbere

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ n masc
agens
Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agençar /a.d͡ʒenˈsa/ /a.d͡ʒenˈsaɾ/ /a.ʒenˈsa/ /ə.ʒənˈsa/ v
ornare

agermanar /a.d͡ʒeɾ.maˈna/ /a.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /a.ʒer.maˈna/ /ə.ʒər.məˈna/ v
consocio
Fer germans místicament.
conformare
Unir, ajuntar.

agilitar /a.d͡ʒi.ɫiˈta/ /a.d͡ʒi.ɫiˈtaɾ/ /a.ʒi.ɫiˈta/ /ə.ʒi.ɫiˈta/ v
expedire

agitar /a.d͡ʒiˈta/ /a.d͡ʒiˈtaɾ/ /a.ʒiˈta/ /ə.ʒiˈta/ v
agitare

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ n masc
agnosticismus

agonals /a.ɣoˈnaɫs/ /ə.ɣuˈnaɫs/ n fem
agonalia

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ n fem
agonia

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ v
agere
Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agost /əˈɣost/ n masc
Augustus
Vuitè mes de l'any.

agraciar /a.ɣɾa.siˈa/ /a.ɣɾa.siˈaɾ/ v
gratificari
Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
acceptabilis

agradablement /a.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /a.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /a.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /ə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ adv
amoenē

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ v
placere
Complaure, acontentar, donar gust.
(pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ v
gratificari

agrari /aˈɣɾa.ɾi/ /əˈɣɾa.ɾi/ adj masc
agrārius

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ adj masc
dulcamarus

agregar /a.ɣɾeˈɣa/ /a.ɣɾeˈɣaɾ/ /ə.ɣɾəˈɣa/ v
aggregare
Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
adscribere
Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

agrejar /a.ɣɾeˈd͡ʒa/ /a.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣɾeˈʒa/ /ə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /ə.ɣɾəˈʒa/ v
acriculum

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ adj masc
aggressivus

agreujar /a.ɣɾewˈd͡ʒa/ /a.ɣɾewˈd͡ʒaɾ/ /ə.ɣɾəwˈʒa/ v
aggravō
Fer tornar més greu una situació.

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
agricultura agricultūra

agrimensor /a.ɣɾi.menˈso/ /a.ɣɾi.menˈsoɾ/ /ə.ɣɾi.mənˈso/ n masc
agrimensor

agrir /aˈɣɾi/ /aˈɣɾiɾ/ /əˈɣɾi/ v
acerbare

agror /aˈɣɾo/ /aˈɣɾoɾ/ /əˈɣɾo/ n fem
aciditas

aguait /aˈɣwajt/ /əˈɣwajt/ n masc
insidiae
Parany, emboscada.

aguaitar /a.ɣwajˈta/ /a.ɣwajˈtaɾ/ /ə.ɣwəjˈta/ v
observare

aguant /aˈɣu.an/ /aˈɣu.ant/ /aˈɣwan/ /aˈɣwant/ /əˈɣu.ən/ /əˈɣu.ənt/ /əˈɣwan/ /əˈɣwant/ n masc
robus
Fortalesa o vigor per resistir.
constantia
Sofriment, paciència.

aguantar /a.ɣwanˈta/ /a.ɣwanˈtaɾ/ /ə.ɣwənˈta/ v
tolerare
Sofrir, tolerar, generalment coses greus o molestes.
sustinere
Sostenir, mantenir alguna cosa en l'estat en que es troba.
consistere
(pronominal) Afirmar-se o assegurar-se per no caure.
cohibere
(pronominal) Contenir-se, reprimir-se.

aguar /a.ɣuˈa/ /a.ɣuˈaɾ/ /ə.ɣuˈa/ v
acuere

aguardar /a.gwaɫˈda/ /a.ɣwarˈða/ /a.ɣwaɾˈða/ /a.ɣwaɾˈðaɾ/ /ə.ɣwərˈda/ /ə.ɣwəɾˈða/ v
sperare
(arcaisme, valencià, alguerès) Esperar alguna cosa.
expectare
(arcaisme, alguerès) Esperar que vingui algú.

agudesa /a.ɣuˈðe.za/ /ə.ɣuˈðə.zə/ /ə.ɣuˈðɛ.zə/ n fem
acies

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ n fem
acus
Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.

agulla de cap n fem
acus

agusar /a.ɣuˈza/ /a.ɣuˈzaɾ/ v
acuere

agut /əˈɣut/ adj masc
acutus

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ adv
heri here
En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
heri
Poc temps fa, fa poc, poc ha.

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ n fem
aqua
(no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ v
diluere

aiguamarina /ˌaj.ɣwə.məˈɾi.nə/ n fem
aquamarina

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ n masc
palus

aire /ˈaj.ɾe/ n masc
aer aër
(normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ n fem
sarculum

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ v
levare
Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ n fem
axilla

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ n fem
epitonium
Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ adv
sic
D’aquesta manera.
igitur
De la mateixa manera, en conseqüència.

així així adv
plus minus

això rai /ajˌʃɔ /aˌʃɔ /əˌʃɔ Interjection
nihil est

ajaçar /a.d͡ʒaˈsa/ /a.d͡ʒaˈsaɾ/ /a.ʒaˈsa/ /ə.ʒəˈsa/ v
recubare
Posar, encaixar, adaptar el jaç.

ajeure /aˈd͡ʒɛw.ɾe/ /aˈʒɛw.ɾe/ /əˈʒɛw.ɾə/ v
extendere
Abaixar fins a estendre en terra el que estava dret.
recubere
(pronominal) Posar-se al llit.

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ n fem
adjutorium
Cosa que serveix per ajudar.
adjumentum auxilium
(antigament) Socors, favor.
clyster
(medicina) Ènema, lavativa.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ n masc
adiutor
Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ v
adjuvare adiuvare

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ n masc
curia
Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajuntar /a.d͡ʒunˈta/ /a.d͡ʒunˈtaɾ/ /a.ʒunˈta/ /ə.ʒunˈta/ v
conjungere
Unir unes coses amb altres.
copulare conjungere
En alguns oficis mecànics, ajustar, unir, fer venir bé les peces que entren en una obra.
coire
(pronominal) Acompanyar-se, anar amb algú.
(pronominal) amistançar-se

ajupir /a.d͡ʒuˈpiɾ/ /a.ʒuˈpi/ /ə.ʒuˈpi/ v
curvare
Inclinar molt el cos envers el terra.

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ v
claudere
Tancar la porta o finestra però sense girar la clau o posar els baldons.

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ adv
denum
Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al primer foscant adv
vesperum

ala /ˈa.ɫa/ n fem
ala
Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ n masc
alabaster
Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.

alambinar /a.ɫam.biˈna/ /a.ɫam.biˈnaɾ/ /ə.ɫəm.biˈna/ v
distillare
Destil·lar els licors amb l'alambí.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ n masc
alembicus

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ n fem
pavor
Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmar /a.ɫarˈma/ /a.ɫaɾˈma/ /a.ɫaɾˈmaɾ/ /ə.ɫərˈma/ v
incutere

alat /aˈɫat/ /əˈɫat/ adj masc
ālifer

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ n fem
aurora
Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.
poderis
Vestidura de tela blanca que sacerdots, diaques i subdiaques es posen sobre el seu propi hàbit i l'amit per a celebrar el sant ofici de la missa i altres oficis divins.
populus farfarus lucescere pridiluculo
Arbre d'uns vint a vint-i-cinc peus d'alçada, d'escorça blanquinosa i fulles de color verd clar. Creix en poc temps i la seva fusta, què és blanca i lleugera, triga molt a podrir-se dins de l'aigua (Populus alba).

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ n fem
lux

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ n fem
critellae
Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albardanejar /aɫ.baɾ.ða.neˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.βar.ða.neˈʒa/ /aɫ.βaɾ.ða.neˈd͡ʒa/ /əɫ.bər.ðə.nəˈʒa/ /əɫ.bəɾ.ðə.nəˈd͡ʒa/ /əɫ.βər.də.nəˈʒa/ v
scurrari

albardaneria /aɫ.baɾ.ða.neˈɾi.a/ /əɫ.βər.də.nəˈɾi.ə/ n fem
scurrilitas

albardar /aɫ.baɾˈðaɾ/ /aɫ.βarˈða/ /aɫ.βaɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ v
clitellas
(valencià, tortosí) Posar l'albarda a l'animal.
decipere
(central) Enganyar, engalipar.

albardà /aɫ.baɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ n masc
scurra
Bufó, truà.
parasitus
(antic) Que viu de gorra.
histrio
(antic) Comediant.

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ n masc
diomedea

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ n masc
armeniacum

albereda /aɫ.beˈɾe.ða/ /əɫ.bəˈɾə.ðə/ /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ n fem
populetum

alberg /aɫˈbɛɾk/ /əɫˈβɛrk/ n masc
hospitium

albergar /aɫ.beɾˈɣaɾ/ /aɫ.βerˈɣa/ /aɫ.βeɾˈɣa/ /əɫ.βərˈɡa/ v
hospitio

alberginiera /aɫ.beɾ.d͡ʒi.niˈe.ɾa/ /əɫ.βər.ʒi.niˈe.ɾə/ n fem
melongena

alberguer /aɫ.beɾˈɣeɾ/ /aɫ.βerˈɣe/ /əɫ.βərˈɡe/ n masc
hospes

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ n fem
melongena

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ adj masc
Albigensis
Relatiu o pertanyent a Albi (Llenguadoc).

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ n masc
Albigensis
Persona que habita o és originària d'Albi (Llenguadoc).

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ n masc
albinismus

albuminúria /aɫ.bu.miˈnu.ɾi.a/ /əɫ.βu.miˈnu.ɾi.ə/ n masc
albuminuria

alburn /aɫˈbuɾn/ /əɫˈβurn/ n masc
albica

alcofoll /aɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.kuˈfoʎ/ n masc
stibium

alcofollar /aɫ.ko.foˈʎa/ /aɫ.ko.foˈʎaɾ/ /əɫ.ko.foˈʎa/ /əɫ.ku.fuˈʎa/ v
stibio

alcofollera /aɫ.ko.foˈʎe.ɾa/ /əɫ.ko.foˈʎe.ɾə/ /əɫ.ku.fuˈʎe.ɾə/ n fem
vasculum

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ n masc
alcohol

aldehid /aɫ.deˈit/ /əɫ.dəˈit/ n masc
aldehydum

aleatori /a.ɫe.aˈtɔ.ɾi/ adj masc
fortuītus

alegrar /a.ɫeˈɣɾa/ /a.ɫeˈɣɾaɾ/ /ə.ɫəˈɣɾa/ v
exhilarare
Causar alegria.
laetari
(pronominal) Rebre o sentir alegria.
potiri
(pronominal) Gaudir d'alguna cosa.

alegre /aˈɫe.ɣɾe/ /əˈɫe.ɣɾə/ adj
alacris
Que expressa joia pel fet d'estar viu.
colors vius i agradables a la vista
alacris calescens
Que causen alegria per la seva vista, agradable
faustus
faust, feliç, favorable

alegrement /aˌɫe.ɣɾeˈmen/ /aˌɫe.ɣɾeˈment/ /əˌɫe.ɣɾəˈmen/ /əˌɫe.ɣɾəˈment/ adv
alacriter

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ n fem
alacritas gaudium
Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.
sesamum
Sèsam.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ adj masc
germanicus theodiscus
Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ n masc
Tudestg lingua Germana
Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ n fem
subula

alenada /a.ɫeˈna.ða/ /ə.ɫəˈna.ðə/ n fem
halitus
Expiració forta d’alè.

alenar /a.ɫeˈna/ /a.ɫeˈnaɾ/ /ə.ɫəˈna/ v
respirare

alertar /a.ɫerˈta/ /a.ɫeɾˈta/ /a.ɫeɾˈtaɾ/ /ə.ɫərˈta/ v
admonere

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ n fem
penna pinna
Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

alfa /ˈaɫ.fa/ /ˈaɫ.fə/ n fem
alpha

alfabet /aɫ.faˈbet/ n masc
alphabetum

alfals /aɫˈfaɫs/ /əɫˈfaɫs/ n masc
mēdica

alfanic /aɫ.faˈnik/ /əɫ.fəˈnik/ n masc
penidia

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ n masc
alfinus

alforja /aɫˈfɔr.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ /əɫˈfɔr.ʒə/ n fem
averta

alforrar /aɫ.foˈra/ /aɫ.foˈraɾ/ /əɫ.foˈra/ /əɫ.fuˈra/ v
manumittire

alforre /aɫˈfo.re/ /əɫˈfɔ.rə/ adj masc
manumissus

alga /ˈaɫ.ɣa/ n fem
alga

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ n masc
algorithmus

algun /aɫˈɣun/ adj masc
alii

alguna cosa pronoun
aliquid

algutzir /aɫ.ɣuˈd͡ziɾ/ /əɫ.ɣuˈd͡zir/ n masc
apparitor
Ministre inferior de justícia.

algú /aɫˈɣu/ pronoun
aliquis

alhora /aˈɫɔ.ɾa/ /aˈɫɔ.ɾɔ/ /əˈɫɔ.ɾə/ adv
idem temporis
simultàniament

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ n fem
fœdus
Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
pactum
Pacte, convenció.
affinitas
Connexió o parentiu contret per via de casament.
annulus
Anell de casament.

aliar /a.ɫiˈa/ /a.ɫiˈaɾ/ /ə.ɫiˈa/ v
consociari
Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.

alienable /a.ɫi.eˈna.bɫe/ /a.ɫi.eˈna.βɫe/ /a.ɫi.eˈnab.bɫe/ /ə.ɫi.əˈna.βɫə/ /ə.ɫi.əˈnab.bɫə/ adj
alienari

alienació /a.li.e.na.siˈo/ /ə.ɫi.ə.nə.siˈo/ n fem
alienatio
Acció o efecte d'alienar.

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ v
alienare
Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
distrahere
Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ n masc
alimentum

alimentador /a.ɫi.men.taˈðo/ /a.ɫi.men.taˈðoɾ/ /ə.ɫi.mən.təˈðo/ adj masc
alitor

alimentar /a.ɫi.menˈta/ /a.ɫi.menˈtaɾ/ /ə.ɫi.mənˈta/ v
alere colere
Donar aliment, sustentar.

alimentari /a.ɫi.menˈta.ɾi/ adj masc
alimentarius

alimentat /a.ɫi.menˈtat/ /ə.ɫi.mənˈtat/ n masc
alitus

aliments /a.ɫiˈmens/ /ə.ɫiˈmens/ n masc
alimenti

alinear /a.ɫi.neˈa/ /a.ɫi.neˈaɾ/ /ə.ɫi.neˈa/ v
recto
Posar en línia recta.

alipta /aˈɫip.ta/ /əˈɫip.tə/ n masc
alipta
En l'antiga Grècia, persona que preparava físicament els atletes abans de la competició.

all /ˈaʎ/ n masc
allium alium
(botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allargador /a.ʎar.ɣaˈðo/ /a.ʎaɾ.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʎər.ɡəˈðo/ adj masc
extensor

allargament /a.ʎar.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈment/ /ə.ʎər.ɡəˈmen/ /ə.ʎər.ɣəˈmen/ /ə.ʎəɾ.ɣəˈment/ n masc
protensio

allargar /a.ʎarˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣaɾ/ /ə.ʎərˈɡa/ v
protendo
Fer més llarga una cosa.
præbeo
Donar una cosa distant a qui la demana.
Fer durar, entretenir-se en l'execució d'alguna cosa.

allargues /aˈʎaɾ.ɣes/ /əˈʎar.ɡəs/ n fem
nectere
dilacions

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ v
lactare

alleugeriment /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈment/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈmen/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈment/ n masc
allevatio

alleugerir /a.ʎew.d͡ʒeˈɾi/ /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈɾi/ v
exonerare
Fer més lleugera o menys pesada alguna cosa.
lenire
Alleujar, moderar.

alleujador /a.ʎew.d͡ʒaˈðo/ /a.ʎew.d͡ʒaˈðoɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈðo/ adj masc
exonerator

alleujar /a.ʎewˈd͡ʒa/ /a.ʎewˈd͡ʒaɾ/ v
exonerare

allevar /a.ʎeˈvaɾ/ /a.ʎeˈβa/ /ə.ʎəˈva/ /ə.ʎəˈβa/ v
imputare

alliberar /a.ʎi.beˈɾaɾ/ /a.ʎi.βeˈɾa/ /ə.ʎi.βəˈɾa/ v
līberō
Donar llibertat.
Eliminar d'alguna cosa, traves, molèsties, riscos, etc.

allioli /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ /ˌa.liˈɔ.li/ /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ n masc
alliatum

allisador /a.ʎi.zaˈðo/ /a.ʎi.zaˈðoɾ/ /ə.ʎi.zəˈðo/ adj masc
politor

allisadures /a.ʎi.zaˈðu.ɾes/ /ə.ʎi.zəˈðu.ɾəs/ n fem
segmen

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ v
polire
Posar llisa alguna cosa.
planare
Igualar, posar planes i llises les parets.

allistament /a.ʎis.taˈmen/ /a.ʎis.taˈment/ /ə.ʎis.təˈmen/ /ə.ʎis.təˈment/ n masc
conscriptio

allistar /a.ʎisˈta/ /a.ʎisˈtaɾ/ /ə.ʎisˈta/ v
conscribere

allocar-se /a.ʎoˈkaɾ.se/ /ə.ʎoˈkaɾ.sə/ /ə.ʎu.kərˈsə/ /ə.ʎuˈkar.sə/ v
incubitiurem

allotjament /a.ʎo.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎo.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎo.d͡ʒəˈment/ /ə.ʎu.d͡ʒəˈmen/ n masc
atrium
Acció i efecte d'allotjar o allotjar-se.
Lloc on un s'allotja.

allunatge n masc
delunatio

allunyament /a.ʎu.ɲaˈmen/ /a.ʎu.ɲaˈment/ /ə.ʎu.ɲəˈmen/ /ə.ʎu.ɲəˈment/ n masc
amotio

allunyar /a.ʎuˈɲa/ /a.ʎuˈɲaɾ/ /ə.ʎuˈɲa/ v
amovere

allà /aˈʎa/ adv
ibi

almadrava /aɫ.maˈðɾa.va/ /aɫ.maˈðɾa.βa/ /əɫ.məˈðɾa.və/ /əɫ.məˈðɾa.βə/ n fem
tynnorum
Filat o xarxa per a pescar tonyina.
Qui s'ocupa de la pesca de la tonyina.
piscaria
Paratge on se pesquen les tonyines.

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ n masc
almanacus

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ adv
saltem

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ n masc
nāvarchus

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ n fem
stips eleemosyna

alna /ˈaɫ.na/ /ˈaɫ.nə/ n fem
ulna

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ n fem
alauda
(aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).

alou /aˈɫɔw/ /əˈɫɔw/ n masc
alodium

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ n fem
Lama pacos

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ n neut
alchemista

alquímia /aɫˈki.mi.a/ n fem
alchemia

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ adj masc
altus
De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
Situat en un punt elevat.

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ n masc
altare ara

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ n masc
megaphonum

alteració /aɫ.te.ɾa.siˈo/ /əɫ.tə.ɾə.siˈo/ n fem
alteratio
Canvi en l'ordre d'una cosa.
En una partitura, canvi d'una nota que passarà a interpretar-se en bemoll o en sostingut, segons s'indiqui.

altercació /aɫ.teɾ.ka.siˈo/ /əɫ.tər.kə.siˈo/ n fem
controversia

altercar /aɫ.terˈka/ /aɫ.teɾˈka/ /aɫ.teɾˈkaɾ/ /əɫ.tərˈka/ v
altercare

altercat /aɫ.teɾˈkat/ /əɫ.tərˈkat/ n masc
altercatus

alternar /aɫ.terˈna/ /aɫ.teɾˈna/ /aɫ.teɾˈnaɾ/ /əɫ.tərˈna/ v
alternare

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ adj masc
alternatus

alternativa /aɫ.ter.naˈti.βa/ /aɫ.teɾ.naˈti.va/ /aɫ.teɾ.naˈti.βa/ /əɫ.tər.nəˈti.βə/ /əɫ.təɾ.nəˈti.və/ n fem
alternatio

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ adv
alternatim

altitud /aɫ.tiˈtut/ /əɫ.tiˈtut/ n fem
altitudo

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ pronoun
alter

altri /ˈaɫ.tɾi/ pronoun
alius

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ n masc
grauiti

altura /aɫˈtu.ɾa/ /əɫˈtu.ɾə/ n fem
altitūdō

aluda /aˈɫu.ða/ /əˈɫu.ðə/ n fem
aluta
Pell blanca de xai o cabrit, molt suau i prima, que l'aluder adobava amb alum de roca. De l'aluda se'n feien guants, bosses i cobertes de llibres.
scopula
Guant d'espart per a netejar cavalls.

alum /aˈɫum/ /əˈɫum/ n masc
alūmen

alumenar /a.ɫu.meˈna/ /a.ɫu.meˈnaɾ/ /ə.ɫu.məˈna/ v
alumino

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ n masc
aluminium

alvèol dental n masc
alveolus dentalis

alzina /aɫˈzi.na/ /əɫˈzi.nə/ n fem
quercus ilex

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ n masc
querquetum
Bosc d'alzines.

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ n fem
allegatio

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ v
adducere
Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
allegare
(dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legat /a.ɫeˈɣat/ /aɫ.ɫeˈɣat/ /ə.ɫəˈɣat/ /əɫ.ɫəˈɣat/ n masc
allegatio

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
allegoria

al·legoritzar /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /a.ɫe.ɣo.ɾiˈza/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ v
allegorice

al·legòric /a.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /aɫ.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /ə.ɫəˈɣɔ.ɾik/ /əɫ.ɫəˈɣɔ.ɾik/ adj masc
allegoricus

al·legòricament /a.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /ə.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ adv
allegorice

al·leluia /a.ɫeˈɫu.ja/ /aɫ.ɫeˈɫu.ja/ /ə.ɫəˈɫu.jə/ /əɫ.ɫəˈɫu.jə/ Interjection
allelūia

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ n masc
alligator

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
alliteratio

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ n fem
allucinatio

al·lucinar /a.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈnaɾ/ /ə.ɫu.siˈna/ /əɫ.ɫu.siˈna/ v
hallūcinor
(intransitiu) Veure o percebre coses inexistents considerant-les com a reals.

al·ludir /a.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ /əɫ.ɫuˈði/ v
alludere

amable /aˈma.bɫe/ /aˈma.βɫe/ /aˈmab.bɫe/ /əˈma.βɫə/ /əˈmab.bɫə/ adj
amabilis
Que mostra cortesia i consideració cap als altres, tenint un tracte correcte i obert.

amablement /aˌma.bɫeˈment/ /aˌma.βɫeˈmen/ /aˌmab.bɫeˈmen/ /əˌma.βɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈment/ adv
amabiliter

amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ adj masc
amator

amagador /a.ma.ɣaˈðo/ /a.ma.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɣəˈðo/ n masc
occultator

amagament /a.ma.ɣaˈmen/ /a.ma.ɣaˈment/ /ə.mə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɣəˈment/ n masc
occultatio

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ v
abdere abscondō
Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.
continere
Contenir o incloure en si alguna cosa que no es manifesta a tots.

amagat /a.maˈɣat/ /ə.məˈɣat/ adj masc
abditus

amagatall /a.ma.ɣaˈtaʎ/ /ə.mə.ɣəˈtaj/ /ə.mə.ɣəˈtaʎ/ n masc
latibulum

amagriment /a.ma.ɣɾiˈmen/ /a.ma.ɣɾiˈment/ /ə.mə.ɣɾiˈmen/ /ə.mə.ɣɾiˈment/ n masc
macrefaccio

amagrir /a.maˈɣɾi/ /a.maˈɣɾiɾ/ /ə.məˈɣɾi/ v
magrum
Fer perdre el greix.
macrescere
(pronominal) Tornar-se magre, perdre el greix.

amainar /a.majˈna/ /a.majˈnaɾ/ /ə.məjˈna/ v
contrahere
(transitiu, nàutica) Recollir del tot o en part les veles d'alguna embarcació a fi de que no camini tant.
remittere
(intransitiu, per metonímia) Afluixar o cedir en algun desig, afany o passió.

amalgamar /a.maɫ.ɣaˈma/ /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/ /ə.məɫ.ɣəˈma/ v
commiscere
Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
En sentit ampli, barrejar.

amanerat /a.ma.neˈɾat/ /ə.mə.nəˈɾat/ adj
mōrātus

amanida /a.maˈni.ða/ n fem
acetaria

amaniment /a.ma.niˈmen/ /a.ma.niˈment/ /ə.mə.niˈmen/ /ə.mə.niˈment/ n masc
condimentum

amanir /a.maˈni/ /a.maˈniɾ/ /ə.məˈni/ v
parare
Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
condire expedire
Posar els amaniments a alguna vianda.
expedire
(pronominal) Disposar-se, preparar-se.

amansiment /a.man.siˈmen/ /a.man.siˈment/ /ə.mən.siˈmen/ /ə.mən.siˈment/ n masc
lenimentum

amansir /a.manˈsi/ /a.manˈsiɾ/ v
mansuefacere
Fer mans, domesticar, algun animal.
mitigare
Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ n neut
amans
Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amanyagador /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/ /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ adj masc
blanditor

amanyagar /a.ma.ɲaˈɣa/ /a.ma.ɲaˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲəˈɣa/ v
blandiri
acariciar

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ v
amare

amarador /a.ma.ɾaˈðo/ /a.ma.ɾaˈðoɾ/ /ə.mə.ɾəˈðo/ n masc
immergens

amarament /a.ma.ɾaˈmen/ /a.ma.ɾaˈment/ /ə.mə.ɾəˈmen/ /ə.mə.ɾəˈment/ n masc
maceratio

amarar /a.maˈɾa/ /a.maˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ v
imbuere
Mullar alguna cosa de manera que quedi de dins i de fora penetrada de líquid.
macerare
Posar en aigua per alguns dies el lli, cànem o espart a fi de que fermenti.
diluere
Tirar aigua a la calç per a fondre-la.

amarg /aˈmaɾk/ adj masc
amarus acerbus
De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargament adv
amarè

amargar /a.marˈɣa/ /a.maɾˈɣa/ /a.maɾˈɣaɾ/ /ə.mərˈɡa/ v
amarescere
(intransitiu) Tenir gust amarg.
exacerbare
(transitiu) Causar amargura o pena.

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ n fem
acerbitas

amargs /aˈmaɾks/ /əˈmarks/ n masc
amaris
dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

amarinar /a.ma.ɾiˈna/ /a.ma.ɾiˈnaɾ/ /ə.mə.ɾiˈna/ v
armare

amarra /aˈma.ra/ /əˈma.rə/ n fem
rudens

amarrar /a.maˈra/ /a.maˈraɾ/ /ə.məˈra/ v
alligare
Lligar i assegurar una cosa amb altra per medi d'algunes cordes, cables, cadenes, etc.

amartellar /a.mar.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎaɾ/ /ə.mər.təˈʎa/ v
tundere
Picar o colpejar amb martell.
parare
Posar al punt de dalt una arma de foc; armar un fusell.

amassament /a.ma.saˈmen/ /a.ma.saˈment/ /ə.mə.səˈmen/ /ə.mə.səˈment/ n masc
copulatio

amassar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ v
preparare
Antigament, preparar o disposar bé les coses per aconseguir l'intent.

amatinar-se /a.ma.tiˈnaɾ.se/ /ə.mə.ti.nərˈsə/ /ə.mə.tiˈnar.sə/ /ə.mə.tiˈnaɾ.sə/ v
praeripere

amb /am/ preposition
cum
Nexe que indica companyia o inclusió.
Introdueix el complement verbal d'instrument.

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ n fem
lēgātio

ambaixador /am.ba.ʃaˈðoɾ/ /am.baj.ʃaˈðo/ /am.baj.ʃaˈðoɾ/ n masc
legatus

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ v
ambire

ambició /am.bi.siˈo/ n fem
ambitio

ambiguament /amˌbi.ɣwaˈmen/ /amˌbi.ɣwaˈment/ /əmˌbi.ɣwəˈmen/ /əmˌbi.ɣwəˈment/ adv
ambigue

amblador /am.bɫaˈðo/ /am.bɫaˈðoɾ/ /əm.bɫəˈðo/ adj masc
gradarius
Cavalleria de bon pas, que ambla.

ambladura /am.bɫaˈðu.ɾa/ /əm.bɫəˈðu.ɾə/ n fem
folutarius
Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

amblar /amˈbɫa/ /amˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ v
gradi

ambre /ˈam.bɾə/ n masc
glaesum
(invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ n fem
ambrosia

ambulant /am.buˈɫan/ /am.buˈɫant/ /əm.buˈɫan/ /əm.buˈɫant/ adj
ambulans
Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

ambular /am.buˈɫa/ /am.buˈɫaɾ/ /əm.buˈɫa/ v
ambulare

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ n fem
arcera

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ n fem
minae

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ adj masc
minax
Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ v
minari

amenitzar /a.me.niˈd͡za/ /a.me.niˈza/ /a.me.niˈzaɾ/ v
amaenum

amerar /a.meˈɾa/ /a.meˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ v
miscere

americi /ə.məˈɾi.si/ n masc
americium

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
Americanus
relacionat amb Amèrica

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ n masc
Americanus
habitant d'Amèrica
llengua anglesa parlada als Estats Units d'Amèrica

ametista /ə.məˈtis.tə/ n fem
amethystus
Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametista /ə.məˈtis.tə/ n masc
amethystus
Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ n fem
amygdala amygdalum

amfiartrosi /aɱ.fi.aɾˈtɾɔ.zi/ /əɱ.fi.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
amphiarthrosis

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ n masc
amphibium
Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ n masc
amianthus

amic /aˈmik/ adj masc
amicus
Que té amistat.

amic /aˈmik/ n masc
amicus familiaris
Que té amistat.
amicus
Aficionat o inclinat a alguna cosa.
pellex
amant

amicícia /a.miˈsi.si.a/ /ə.miˈsi.si.ə/ /ə.miˈsi.si.ə/ n fem
amīcitia

amidador /a.mi.ðaˈðo/ /a.mi.ðaˈðoɾ/ /ə.mi.ðəˈðo/ n masc
metitor

amidar /a.miˈða/ /a.miˈðaɾ/ /ə.miˈða/ v
metiri
Examinar la grandària o extensió de quelcom valent-se d’instruments a propòsit.
Igualar o comparar alguna cosa no material amb una altra.

amigar-se /a.miˈɣaɾ.se/ /ə.mi.ɣərˈsə/ /ə.miˈɣar.sə/ /ə.miˈɣaɾ.sə/ v
amicitià conjungi
Fer-se amics.

amistat /a.misˈtat/ n fem
amicitia
Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ adj masc
amīcus

amit /aˈmit/ /əˈmit/ n masc
amictus

amitjanar /a.mi.d͡ʒaˈna/ /a.mi.d͡ʒaˈnaɾ/ /ə.mi.d͡ʒəˈna/ v
dividere

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ n fem
abolitio

amnèsia /amˈnɛ.zi.a/ /əmˈnɛ.zi.ə/ n fem
amnesia

amoixar /a.mojˈʃa/ /a.mojˈʃaɾ/ /a.moˈʃa/ /ə.moˈʃa/ /ə.muˈʃa/ v
blandior

amollar /a.moˈʎa/ /a.moˈʎaɾ/ /ə.moˈʎa/ /ə.muˈʎa/ v
laxare dissolvo
Afluixar, deixar anar a poc a poc.
remitto
(pronominal) Perdre el rigor, disminuir la força.

amolliment /a.mo.ʎiˈmen/ /a.mo.ʎiˈment/ /ə.mo.ʎiˈment/ /ə.mu.ʎiˈmen/ n masc
mollitudo

amollir /a.moˈʎi/ /a.moˈʎiɾ/ /ə.moˈʎi/ /ə.muˈʎi/ v
mollem

amonedar /a.mo.neˈða/ /a.mo.neˈðaɾ/ /ə.mo.nəˈða/ /ə.mu.nəˈða/ v
monetam

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ v
admonere
Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.
edicere
Publicar en l'església les persones que volen contraure matrimoni o ordenar-se.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ n
amor caritas
Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amorrar /a.moˈra/ /a.moˈraɾ/ /ə.moˈra/ /ə.muˈra/ v
appropinquare
Fer posar algú topant de cara o de boca en algun lloc.

amorriar /a.mo.riˈa/ /a.mo.riˈaɾ/ /a.mu.riˈa/ /ə.mo.riˈa/ /ə.mu.riˈa/ v
unire

amortallar /a.mor.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎaɾ/ /ə.moɾ.təˈʎa/ /ə.mur.təˈja/ /ə.mur.təˈʎa/ v
induere

amortir /a.morˈti/ /a.moɾˈti/ /a.moɾˈtiɾ/ /ə.moɾˈti/ /ə.murˈti/ v
semianimem

amortitzar /a.mor.tiˈd͡za/ /a.moɾ.tiˈza/ /a.moɾ.tiˈzaɾ/ /ə.moɾ.tiˈd͡za/ /ə.mur.tiˈd͡za/ v
legare
Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
redimere
Redimir el capital.

amotar-se /a.moˈtaɾ.se/ /ə.moˈtaɾ.sə/ /ə.mu.tərˈsə/ /ə.muˈtar.sə/ v
crescere
Formar mota les plantes.

amotinar /a.mo.tiˈna/ /a.mo.tiˈnaɾ/ /ə.mo.tiˈna/ /ə.mu.tiˈna/ v
seditionem

amoïnar /a.mo.iˈna/ /a.mo.iˈnaɾ/ /ə.mo.iˈna/ /ə.mu.iˈna/ v
obtundere
(pronominal) Cansar-se, preocupar-se, per esbrinar alguna cosa.

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ adj masc
latus
Que té unes mides grans en amplària.

ampliar /am.pɫiˈa/ /am.pɫiˈaɾ/ /əm.pɫiˈa/ v
ampliare

amplificar /am.pɫi.fiˈka/ /am.pɫi.fiˈkaɾ/ /əm.pɫi.fiˈka/ v
amplificō

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ n fem
amplitūdō

ampolla /amˈpo.ʎa/ n fem
lagena
Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.

ampul·la hepatopancreàtica n fem
ampulla hepatopancreatica

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ n fem
amputatio

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ v
amputare

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ n masc
amuletum phylacterium

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ adv
sūrsum
En direcció de baix a un lloc més alt.

amuntegar /a.mun.teˈɣa/ /a.mun.teˈɣaɾ/ v
congerere
Posar unes coses damunt d'altres.

amurar /a.muˈɾa/ /a.muˈɾaɾ/ /ə.muˈɾa/ v
funem

amén /əˈmen/ Interjection
āmēn

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ n fem
tonsilla

amígdala de Luschka n fem
tonsilla pharyngealis

amígdala faríngia n fem
tonsilla pharyngealis

amígdala lingual n fem
tonsilla lingualis

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ n masc
anacolūthon

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ n masc
anagramma

analfabetisme /a.naɫ.fa.beˈtiz.me/ n masc
analphabētismus

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ v
perpendere

analíticament /a.naˌɫi.ti.kaˈmen/ /a.naˌɫi.ti.kaˈment/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈmen/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈment/ adv
analytice

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ v
ire vadere
Moure's d'un lloc a un altre.
sponsionem
apostar
consistere
consistir o dependre
interesse
importar, interessar
distare
Distingir-se, diferenciar-se una persona o cosa d'una altra.
ducere
dirigir (un camí)
agere
obrar, procedir
pulsare
Batre, palpitar (referit al cor o al pols).

anar a rossegons v
pessumdari

anar a tomballons v
cæspitare
Ensopegar amb freqüència i violència.

anar bé /aˌnaɾˈbe/ /aˌnaˈβe/ v
bene

anar contra v
opporsi

anar d'aquí i d'allí v
nullibi

anar damunt v
supernatare

anar darrere v
sequi
Seguir després de l'altre en l'ordre amb què es camina.
insequi
D’algú, anar-lo seguint o córrer-li al darrere.
D’algú, cercar-lo amb diligència per a prendre'l o per un altre fi.
sollicitare
D'alguna cosa, intentar assolir-la.

anar davant v
præcedere

anar de bo v
agi

anar de dalt a baix v
præcipitem

anar de la Seca a la Meca v
agere

anar millor v
bene

anar per damunt v
supernatare

anarquia /a.naɾˈki.a/ n fem
anarchia

anatema /a.naˈte.ma/ /ə.nəˈte.mə/ n masc
anathema

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ n fem
anatomia

anatomitzar /a.na.to.miˈd͡za/ /a.na.to.miˈza/ /a.na.to.miˈzaɾ/ /ə.nə.to.miˈd͡za/ /ə.nə.tu.miˈd͡za/ v
anatomiam

anca /ˈaŋ.kə/ n fem
femur

ancià /an.siˈa/ /ən.siˈa/ adj masc
senior

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ v
sto

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ n masc
anulus
Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ n fem
anaesthesia

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ n masc
angulus
(matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.
(hoquei sobre patins) Cadascuna de les quatre cantonades de l'àrea de penal, des de les quals s'executen les faltes comeses dintre l'àrea que no han estat sancionades amb un penal.

angle recte /ˌaŋ.ɡɫeˈrɛk.te/ n masc
angulus rectus

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ adj masc
anglicus
Pertanyent o relatiu a Anglaterra.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ n masc
Anglus
(només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ n fem
anguilla

anguniejar /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa/ /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa/ v
ango
Produir angúnia.
angi
(pronominal) Posar-se anguniós.

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ n fem
angor

anihilar /a.ni.iˈɫa/ /a.ni.iˈɫaɾ/ /ə.ni.iˈɫa/ v
nihilum
Reduir a no res.
destruere
Destruir o arruïnar enterament.

animació n fem
animātiō

animal /ə.niˈmaɫ/ n masc
animal

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ v
animum
Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

anisar /a.niˈza/ /a.niˈzaɾ/ /ə.niˈza/ v
condire

anisat /a.niˈzat/ /ə.niˈzat/ adj masc
aniso
Compost o adobat amb anís.

anit /aˈnit/ /əˈnit/ adv
heri vesperi
Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ v
aequare
Posar un pla en posició horitzontal justa.
livellum
Posar en equilibri o igualtat qualsevol cosa material.
aequum
Guardar equilibri o igualtat en allò que s'executa.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ n masc
natalis
Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.

anomenada /a.no.meˈna.ða/ /ə.no.məˈna.ðə/ /ə.nu.məˈna.ðə/ n fem
nomen

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ v
nominare
Designar a alguna persona o cosa pel seu nom.

anormal /a.noɾˈmaɫ/ /ə.noɾˈmaɫ/ /ə.nurˈmaɫ/ adj
abnormis

anotar /a.noˈta/ /a.noˈtaɾ/ /ə.noˈta/ /ə.nuˈta/ v
adscribo
Prendre nota per escrit de quelcom.

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ n fem
anxietās

ansiós /an.siˈos/ /ən.siˈos/ adj masc
anxius

ant /ˈan/ /ˈant/ n masc
alces
Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.

antecedir /an.te.seˈði/ /an.te.seˈðiɾ/ /ən.tə.səˈði/ v
antecedere

antedatar /ˌan.te.ðaˈta/ /ˌan.te.ðaˈtaɾ/ /ˌan.tə.ðəˈta/ v
praeponere

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ n fem
antenna
Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
(voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
(nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anteposar /ˌan.te.poˈza/ /ˌan.te.poˈzaɾ/ /ˌan.tə.poˈza/ /ˌan.tə.puˈza/ v
anteponere
Posar davant.

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ adj
anticus

anticapitalisme /ˌan.ti.ka.pi.taˈɫiz.me/ /ˌan.ti.kə.pi.təˈɫiz.mə/ n masc
anticapitalismus

anticipació /an.ti.si.pa.siˈo/ /ən.ti.si.pə.siˈo/ n fem
anticipatio

anticipant /an.ti.siˈpan/ /an.ti.siˈpant/ /ən.ti.siˈpan/ /ən.ti.siˈpant/ adj
praeveniens

anticipar /an.ti.siˈpa/ /an.ti.siˈpaɾ/ /ən.ti.siˈpa/ v
anticipare
Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.
praeoccupari
(pronominal) Avançar-se a algú altre.

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ n masc
anticorpus

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ n fem
antīquitās

antihèlix /ˌan.tiˈɛ.ɫiks/ n fem
antihelix

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ n masc
stibium

antitragus /ˌan.tiˈtɾa.ɣus/ n masc
antitragus

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
anthologicon

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ n fem
antomonasia

antre /ˈan.tɾe/ /ˈan.tɾə/ n masc
antrum
(geografia) cova
Local sinistre o de mala reputació
(anatomia) Cavitat anatòmica, especialment els sins dels ossos

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
anthropocentrismus

antropologia /an.tɾo.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.tɾo.po.ɫoˈʒi.a/ /ən.tɾo.po.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tɾu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
anthropologia

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ n masc
antidotum

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ n masc
anthalopos

antònim /anˈtɔ.nim/ adj masc
antonymum
Contrari, amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ adj
annuus

anualment /a.nuˌaɫˈmen/ /a.nuˌaɫˈment/ /ə.nuˌaɫˈmen/ /ə.nuˌaɫˈment/ adv
quotannīs

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ n masc
digitus anularis
(anatomia) Quart dit de la mà entre el dit del cor i el menovell.

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ v
abrogare
Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ n masc
prescriptio
Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ v
nunciare
Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.

anus /ˈa.nus/ n masc
anus

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ n fem
maena

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ n masc
annus
Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).
Temps que triga qualsevol planeta del sistema solar en fer el seu moviment de translació.

any de traspàs n masc
annus intercalarius

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ n masc
agnus

anyellar /a.ɲeˈʎa/ /a.ɲeˈʎaɾ/ /ə.ɲəˈʎa/ v
parere

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ n masc
... annōs habeō
Forma plural de any.

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ n fem
resolutio
Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ n fem
anaemia

anís /aˈnis/ /əˈnis/ n masc
anisum
Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.
Confit petit.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ adj masc
anonymos
Que no ha donat a conèixer el seu nom.

aombrar /a.omˈbɾa/ /a.omˈbɾaɾ/ /ə.omˈbɾa/ /ə.umˈbɾa/ v
inumbrare
Fer ombra una cosa a altra.

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ n fem
aorta

apadrinar /a.pa.ðɾiˈna/ /a.pa.ðɾiˈnaɾ/ /ə.pə.ðɾiˈna/ v
comitari
Fer de padrí en algun acte públic.

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ v
exstingaere
Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

apaivagar /a.paj.vaˈɣaɾ/ /a.paj.βaˈɣa/ /ə.pəj.vəˈɣa/ /ə.pəj.βəˈɣa/ v
pacare

apamar /a.paˈma/ /a.paˈmaɾ/ /ə.pəˈma/ v
palmis metire

apanar /a.paˈna/ /a.paˈnaɾ/ /ə.pəˈna/ v
alere

apanyar /a.paˈɲa/ /a.paˈɲaɾ/ v
aptare

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ n masc
fenestra tabernaria
Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparell /a.paˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾəʎ/ /ə.pəˈɾɛj/ n masc
apparatus
Prevenció, preparatiu, disposició, reunió d'allò que es necessita per algun objecte.
pompa
Pompa, ostentació.
dorsualia
Arreus o guarniments de les cavalleries per muntar-les, carregar-les o posar-les a tirar.
armamenta linimentum
(nàutica) Conjunt de veles i altres guarniments de les embarcacions.
machina
(nàutica) Màquina composta d'uns ternals amb un cap o corda que passa de l'un a l'altre i serveix per alçar coses de pes.

aparell lacrimal n masc
apparatus lacrimalis

aparell respiratori n masc
sistema respiratorium

aparellar /a.pa.ɾeˈʎa/ /a.pa.ɾeˈʎaɾ/ /ə.pə.ɾəˈja/ /ə.pə.ɾəˈʎa/ v
parare
Preparar, disposar, amanir.
imponere
Posar els aparells a les cavalleries.
instruere
Posar les veles i altres aparells a l'embarcació per tenir-la a punt de poder navegar.
incrustere
Preparar amb el bany o primers colors la tela que s'ha de pintar o la peça que s'ha de daurar.
conjugare
Ajuntar mascle i femella per fer cria, apariar.
facere
Unir entre si coses iguals o semblants, fent-ne parells.

aparentar /a.pa.ɾenˈta/ /a.pa.ɾenˈtaɾ/ /ə.pə.ɾənˈta/ v
simulare

aparroquianar /a.pa.ro.ki.aˈna/ /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/ /ə.pə.ro.ki.əˈna/ /ə.pə.ru.ki.əˈna/ v
adducere

apartar /a.parˈta/ /a.paɾˈta/ /a.paɾˈtaɾ/ /ə.pərˈta/ v
separare

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
apparere
Presentar-se a la vista impensadament.
invenire
Trobar-se allò que es tenia per perdut.

apassionar /a.pa.si.oˈna/ /a.pa.si.oˈnaɾ/ /ə.pə.si.oˈna/ /ə.pə.si.uˈna/ v
accendere

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ n fem
apathīa

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ v
sarcire

apedregar /a.pe.ðɾeˈɣa/ /a.pe.ðɾeˈɣaɾ/ v
lapidare
Llançar pedres contra algú o alguna cosa.

apegar /a.peˈɣa/ /a.peˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ v
conglutinare
Enganxar una cosa amb altra amb pega.

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ v
appellō
Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.
Cridar, fer venir a algú.
quaerere
Recórrer a alguna cosa per buscar remei.

apercebre /a.peɾˈse.bɾe/ /ə.pərˈsɛ.bɾə/ /ə.pərˈsɛ.βɾə/ /ə.pəɾˈsə.bɾə/ v
percipere

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ adj masc
apertivus
Que fa obrir la gana.

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ n masc
apertivus
Col·lació de beguda i tapes que es pren abans d’un àpat.

apesaradament /a.pe.zaˌɾa.ðaˈmen/ /a.pe.zaˌɾa.ðaˈment/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈment/ adv
dolenter

api n masc
apium

aplacar /a.pɫaˈka/ /a.pɫaˈkaɾ/ /ə.pɫəˈka/ v
placare

aplanar /a.pɫaˈna/ /a.pɫaˈnaɾ/ /ə.pɫəˈna/ v
aequare
Posar plana una superfície.

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ n masc
applausus

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ v
applaudere

aplicar /a.pɫiˈka/ /a.pɫiˈkaɾ/ /ə.pɫiˈka/ v
applicare
Ajuntar o posar una cosa sobre d'altra.
adjicere
Destinar alguna cosa a algun ús.

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ n fem
apocalypsis

apocar /a.poˈka/ /a.poˈkaɾ/ /ə.poˈka/ /ə.puˈka/ v
abjicere
(pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ n masc
apogēus
Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.
Període culminant, de màxim vigor.

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ n fem
aponeurosis

aporrinar /a.po.riˈna/ /a.po.riˈnaɾ/ /ə.po.riˈna/ /ə.pu.riˈna/ v
conviciari
Dir fàstics, injuriar de paraula.

aportar /a.porˈta/ /a.poɾˈta/ /a.poɾˈtaɾ/ /ə.poɾˈta/ /ə.purˈta/ v
apellere
(nàutica) Arribar a port.

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ n fem
sponsio

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ v
faciō sponsiōnem
Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.

apotecari /a.po.teˈka.ɾi/ /ə.po.təˈka.ɾi/ /ə.pu.təˈka.ɾi/ n masc
pharmacopola

apreciar /a.pɾe.siˈa/ /a.pɾe.siˈaɾ/ /ə.pɾə.siˈa/ v
aestimare
Avaluar, posar preu a les coses vendibles.
Estimar, fer apreciació o estima de la part positiva d'alguna cosa o persona.

aprehendre /a.pɾeˈen.dɾe/ /ə.pɾəˈən.dɾə/ /ə.pɾəˈɛn.dɾə/ v
apprehendere
(filosofia) Conèixer sense fer judici o sense afirmar ni negar.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ v
discere

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ n masc
doctrina

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ v
approbare
Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ adv
circiter fere

apuntar /a.punˈta/ /a.punˈtaɾ/ v
adscribo
anotar
intendere
Dirigir la punta de l'arma en posició de disparar.
indico
Assenyalar o indicar.

apèndix vermiforme n masc
appendix vermiformis

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ n fem
apophysis
(anatomia) Protuberància normalment en un os.
(botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòfisi coracoide n fem
processus coracoideus

apòfisi mastoide n fem
processus mastoideus

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ n masc
apostolus

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ n masc
aquarium
Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ adj masc
hic
Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ adj masc
aquaticus

aquí /aˈki/ adv
hic
En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ adj masc
aqualis

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ n masc
aquaeductus

aqüeducte cerebral n masc
aquaeductus mesencephali

ara /ˈa.ɾa/ adv
nunc

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ n fem
aratrum

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ adj masc
lingua Aragonensis
Relatiu o pertanyent a l'Aragó, als seus habitants o a la seva llengua.

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ n masc
lingua Aragonensis
Natiu de l'Aragó.
(només en singular) Llengua històricament parlada en el Pirineu d'Aragó.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ adj masc
aramaicus
Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ n masc
aramaica
(només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ n fem
aranea araneus
Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ n masc
prunum silvestre
Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).

aranzel /a.ɾanˈzɛɫ/ /ə.ɾənˈzɛɫ/ n masc
telōnium

arbitrar /ar.βiˈtɾa/ /aɾ.biˈtɾaɾ/ /aɾ.βiˈtɾa/ /ər.biˈtɾa/ v
arbitror

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ adj masc
arbitrarius
Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ n masc
arbutus

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ n masc
arbor
(botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
(informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbust /aɾˈbust/ n masc
frutex

arc n masc
arcus
Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arc vertebral n masc
arcus vertebrae

arc zigomàtic n masc
arcus zygomaticus

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ adj masc
archaicus

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ n masc
archaismus
En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ n masc
arcanus

ardent /arˈðen/ /aɾˈðent/ /ərˈden/ /əɾˈðent/ adj
flagrans

ardiaca /aɾ.ðiˈa.ka/ /ər.diˈa.kə/ n masc
archidiacon

arena /aˈɾe.na/ /əˈɾə.nə/ /əˈɾɛ.nə/ n fem
arēna
Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ n masc
aringus
Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arengada /a.ɾeŋˈɡa.ða/ /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/ n fem
muriatica
Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

aresta /aˈɾes.ta/ /əˈɾes.tə/ n fem
arista

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ n masc
argentum

argentar /ar.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/ /ər.ʒənˈta/ v
inargentare
Guarnir alguna cosa amb plata.
Donar color semblant al de la plata.

argentat /aɾ.d͡ʒenˈtat/ /ər.ʒənˈtat/ adj masc
argenteus

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ n fem
argilla

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ n masc
argumentum

argó /ərˈɡo/ n masc
argon

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ n masc
aries

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ adj masc
summās

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
optimās

aritenoide /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/ /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/ adj
cartilagines arytenoidea

arma /ˈaɾ.ma/ n fem
arma telum
Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ n fem
armatura
Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ v
armo
Proveir d'armes ofensives o defensives.
(handbol, pilota basca) Disposar el braç en la postura adequada per fer un llançament.

armari /aɾˈma.ɾi/ n masc
armarium

armeni /ərˈmɛ.ni/ adj masc
Armeniacus

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ n fem
tinea papilio
Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

arpa /ˈaɾ.pa/ n fem
harpa psalterium

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ n masc
harpago

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ n masc
archiepiscopus archepiscopus

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ v
arcuare
Donar a alguna cosa la forma d'arc.

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ n masc
arcarius sagittarius
Aquell que dispara fletxes amb un arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ n masc
archaeologista

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ n masc
architectus

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ n fem
architectura architectūra
Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ n masc
epistylium

arrabassar /a.ra.baˈsaɾ/ /a.ra.βaˈsa/ /ə.rə.βəˈsa/ v
eradicare
Arrancar d'arrel arbres i plantes que tenen rabassa.
evellere
Arrancar amb violència una cosa del lloc on és clavada.
rapere
Prendre alguna cosa amb violència o precipitació.

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ n fem
inaures inauris

arran /aˈran/ adv
radicem
A nivell de l'arrel o de la base.

arrel /aˈrɛɫ/ n fem
radix
Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.

arrelar /a.reˈɫa/ /a.reˈɫaɾ/ /ə.rəˈɫa/ v
radicare
Fer arrels els arbres i plantes.

arribada /a.riˈba.ða/ n fem
adventus
Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ v
advenire
Anar a la destinació, acabar el moviment.

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ v
audeo

arrodonir /a.ro.ðoˈni/ /a.ro.ðoˈniɾ/ /ə.ro.ðoˈni/ /ə.ru.ðuˈni/ v
rotundare
Fer rodona una cosa.

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ adj
arrogans

arrossegar /a.ro.seˈɣa/ /a.ro.seˈɣaɾ/ /ə.ro.səˈɣa/ /ə.ru.səˈɣa/ v
trahō
Moure arran de terra, en contacte amb el sòl.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ n fem
ruga
Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.

arrugar /a.ruˈɣa/ /a.ruˈɣaɾ/ /ə.ruˈɣa/ v
rugare

arròs /aˈrɔs/ n masc
oryza

arsènic /ərˈsɛ.nik/ n masc
arrenicum arsenicum

art n
ars
Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
Recreació d'una realitat amb obres creades
tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

arteriola /ar.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /ər.tə.ɾiˈɔ.ɫə/ n fem
arteriola

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ n fem
manufactura

artesà /aɾ.teˈza/ n masc
artifex
Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ n masc
articulus
En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ n fem
articulus
Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ v
articulāre
Crear algun lligam entre dos elements d'un conjunt, en especial quan no és un lligam rígid.
(pronominal) Crear-se algun lligam entre dos elements d'un conjunt. En especial quan no es un lligam rígid.
Els animals i en especial les persones, fer sons amb la boca, les cordes vocals i altres parts relacionades.

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ n fem
tormenta res tormentaria

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ n neut
artifex

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ n fem
arthritis

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ n fem
arteria artēria
(anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artèria pulmonar n fem
arteria pulmonalis

artèria radial n fem
arteria radialis

artèria subclàvia n fem
arteria subclavia

artístic /aɾˈtis.tik/ /ərˈtis.tik/ adj masc
mūsīvus

arxiduquessa /aɾ.t͡ʃi.ðuˈke.sa/ /ər.ʃi.ðuˈkɛ.sə/ /əɾ.ʃi.ðuˈkə.sə/ n fem
archiducissa

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ n masc
archipelagus

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ n masc
archium
Lloc de conservació i consulta de documentació.

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ n fem
areola
Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ n masc
anabathrum pēgma

ase /ˈa.zə/ n masc
asinus
(mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ n masc
bitumen

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ n masc
asylum
Lloc protegit per als perseguits.
Establiment on s'acull persones necessitades.

asma /ˈaz.ma/ n fem
asthma

aspergir /as.perˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒiɾ/ /əs.pərˈʒi/ v
aspergere

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
pulveris hauritorium

aspirar /as.piˈɾa/ /as.piˈɾaɾ/ /əs.piˈɾa/ v
aspirare
(intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.

aspre /ˈas.pɾe/ /ˈas.pɾə/ adj masc
asper
De superfície irregular que provoca un tacte desagradable.

assaig /aˈsat͡ʃ/ n masc
progymnasma
Acció que serveix per posar a prova una idea.
Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assaltar /a.saɫˈta/ /a.saɫˈtaɾ/ /ə.səɫˈta/ v
appugnare

assaonar /a.sa.oˈna/ /a.sa.oˈnaɾ/ /ə.sə.oˈna/ /ə.sə.uˈna/ v
coria
Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ v
occido

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ n masc
homicidium nex

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ n masc
homicida
Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ v
assicco
Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ adj masc
sitiens
Que té set, que desitja beure; sedegós.

asservir /a.serˈβi/ /a.seɾˈviɾ/ /a.seɾˈβi/ /ə.sərˈbi/ /ə.səɾˈvi/ v
in servitudinem abducere

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ v
obsideō
Encerclar una plaça forta per combatre-la.

assignar /a.siŋˈna/ /a.siɡˈna/ /a.siɡˈnaɾ/ /ə.siŋˈna/ v
assignare

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ n fem
adiumentum
El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
(hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

associació /a.so.si.a.siˈo/ /ə.so.si.ə.siˈo/ /ə.su.si.ə.siˈo/ n fem
consortium

associar /a.so.siˈa/ /a.so.siˈaɾ/ /ə.so.siˈa/ /ə.su.siˈa/ v
copulare

ast /ˈast/ n masc
vero

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ n masc
asterīscus

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ n masc
asteroides

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
astrologia

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ n fem
astronomia astrologia

astràgal /asˈtɾa.ɣaɫ/ /əsˈtɾa.ɣəɫ/ n masc
talus
(anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ n masc
astrologus

astut /asˈtut/ /əsˈtut/ adj masc
astutus

astutament /asˌtu.taˈmen/ /asˌtu.taˈment/ /əsˌtu.təˈmen/ /əsˌtu.təˈment/ adv
astute

astúcia /asˈtu.si.a/ /əsˈtu.si.ə/ n fem
astutia

atabalar /a.ta.baˈɫaɾ/ /a.ta.βaˈɫa/ /ə.tə.βəˈɫa/ v
lympho

atac /aˈtak/ /əˈtak/ n masc
impetus
En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ v
aggredior
Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.

ateisme /a.teˈiz.me/ n masc
atheismus

atent /aˈten/ /aˈtent/ /əˈten/ /əˈtent/ adj masc
attentus
Que posa atenció, interès, cura.

atermenament /a.ter.me.naˈmen/ /a.teɾ.me.naˈment/ /ə.tər.mə.nəˈmen/ /ə.təɾ.mə.nəˈment/ n masc
terminatio

ateu /aˈtɛw/ adj masc
atheos

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ adj
excitator
Que atia, que serveix per atiar.

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ n masc
excitator
Barreta de ferro acabada en ganxo que s’empra per atiar el foc (d'una llar, d'un forn, etc.)

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ n masc
atlas
Col·lecció de mapes.
(anatomia) Primera vèrtebra cervical que sosté el cap.

atleta /adˈɫe.ta/ /aɫˈɫe.ta/ /əɫˈɫɛ.tə/ n neut
athleta

atlètic /adˈɫɛ.tik/ /aɫˈɫɛ.tik/ /əɫˈɫɛ.tik/ adj masc
athletice

atmosfera /ad.mosˈfe.ɾa/ /əd.mosˈfe.ɾə/ /əd.musˈfe.ɾə/ n fem
atmosphaera
Capa exterior d'un cos celeste, en especial la terra, formada per gasos.

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ v
latrocinor
Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atracció /a.tɾak.siˈo/ /ə.tɾək.siˈo/ n fem
illecebra

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ adj masc
formosus
Que atreu

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ v
capiō

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ v
alliciō

atroç /aˈtɾos/ adj
atrox

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ v
cessare
Detenir, fer parar.

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ n fem
fax
Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ n fem
gayates gagates

atzagaia /a.d͡zaˈɣa.ja/ /ə.d͡zəˈɣa.jə/ n fem
hasta
Llança o dard petit.

atzarós /ad.zaˈɾos/ /əd.zəˈɾos/ adj masc
perīculōsus

atzerola /a.d͡zeˈɾɔ.ɫa/ /a.d͡zeˈɾɔ.ɫɔ/ /ə.d͡zəˈɾɔ.ɫə/ n fem
crataegum
Fruit de l'atzeroler (Crataegus azarolus).

atzur /əˈd͡zur/ n masc
azurus

auditori /aw.ðiˈtɔ.ɾi/ /əw.ðiˈtɔ.ɾi/ n masc
auditorium

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ n masc
auctus

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ v
accumulō

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ n masc
auctivus

augurar /aw.ɣuˈɾa/ /aw.ɣuˈɾaɾ/ /əw.ɣuˈɾa/ v
augurare

auguri /awˈɣu.ɾi/ /əwˈɣu.ɾi/ n masc
augurium

auricular /aw.ɾi.kuˈɫaɾ/ /əw.ɾi.kuˈɫar/ n masc
auscultābulum

aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ n fem
aurora

auspici /awsˈpi.si/ /əwsˈpi.si/ n masc
auspicium

auster /awsˈteɾ/ /əwsˈter/ adj masc
acerbus

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ adj
autistica
Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ n neut
autistica
Afectat d'autisme.

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ n masc
laophorum

autocontrol /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/ /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ n masc
temperantia

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ adj masc
automatus

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ n fem
automomia

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ n fem
autovia

autor /awˈto/ /awˈtoɾ/ n masc
auctor

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ n fem
auctoritas

autorització /aw.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /aw.to.ɾi.za.siˈo/ /əw.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əw.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
licentia

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
autocrator

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ adj
auxiliāris
Que col·labora, que ajuda, en un treball, una activitat.

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ adv
deorsum

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ n fem
taxatio

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ n masc
quaestus
Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ n masc
antebrachium

avançar /a.vanˈsaɾ/ /a.βanˈsa/ /ə.vənˈsa/ /ə.βənˈsa/ v
prōcēdō
(esports de pilota) Desplaçar-se, un jugador o una línia de jugadors, cap a la porteria, la cistella o la línia d'assaig contrària.
(beisbol) Desplaçar-se endavant, un corredor, en direcció a la base següent.

avariciosament /a.va.ɾi.siˌo.zaˈment/ /a.βa.ɾi.siˌo.zaˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈment/ /ə.βə.ɾi.siˌo.zəˈmen/ adv
avariter

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ n fem
avaritia

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ n fem
abellana

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ n masc
barāthrum

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ n fem
casus
Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

aventurar /a.ven.tuˈɾaɾ/ /a.βen.tuˈɾa/ /ə.vən.tuˈɾa/ /ə.βən.tuˈɾa/ v
audeo

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ n masc
progressus
Millora respecte d'una situació anterior.

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ n fem
āversiō
Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ n masc
abies

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ n masc
avus
Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.
En general, persona molt gran, amb l'edat de poder ser avi.

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ adv
mox

avinguda /a.viŋˈɡu.ða/ /a.βiŋˈɡu.ða/ /ə.viŋˈɡu.ðə/ n fem
advenita

avis /ˈa.vis/ /ˈa.vis/ /ˈa.βis/ n masc
majores
(especialment en plural) ascendents, avantpassats

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ n masc
aeroplanum

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ n masc
toedium

avortament /a.voɾ.taˈment/ /a.βor.taˈmen/ /a.βoɾ.taˈmen/ /ə.voɾ.təˈment/ /ə.vur.təˈmen/ /ə.βur.təˈmen/ n masc
abortus

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ adv
hodie
En el dia actual.

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ n masc
monitum
Acció i efecte d'avisar, advertiment.
catascopus
(nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ n masc
axioma

axis /ˈa.t͡ʃis/ /ˈa.ʃis/ n masc
axis

axó /akˈso/ /əkˈso/ n masc
axon

aïllar /a.iˈʎa/ /a.iˈʎaɾ/ /ə.iˈʎa/ v
secerno

aïllat /a.iˈʎat/ /ə.iˈʎat/ adj masc
sēcrētus

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ adj masc
stultus

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ n masc
gadus

bacina /baˈsi.na/ /bəˈsi.nə/ n fem
pelvis

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ n masc
bacterium bactērium

bací /baˈsi/ /bəˈsi/ n masc
pelvis
gibrella que usaven els barbers per remullar la barba
lasanum
orinal
(antigament) bacina

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ n masc
oscitatio
Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ v
oscitare

badana /baˈða.na/ /bəˈða.nə/ n fem
mastrūca

badia /baˈði.a/ n fem
sinus baia

baga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ n fem
compago nexus
Part de la llaçada que comprèn la doblada que es deixa del nus en amunt sense acabar de passar el cap, per desfer la lligadura fàcilment en tirar aquest.
annulus compago
Anella de ferro o d'altre metall, que acostuma a tenir una espiga per clavar-se en paratge dur, com aquelles per dins de les quals entra el forrellat.
amentum
Corretja que s'entortolliga en la fletxa o en el dard per tirar-lo amb més fúria.
annulus
Anella que assegura l'espigó de l'arada.

bagatel·la /ba.ɣaˈtɛ.ɫa/ /ba.ɣaˈtɛ.ɫɛ/ /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/ /bə.ɣəˈtɛ.ɫə/ /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/ n fem
aetaluta

bai /ˈbaj/ adj masc
badius

baia /ˈba.ja/ /ˈba.jə/ n fem
acinus

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ n fem
mucro baionensis

baix /ˈbajʃ/ adv
humilis
A poca altura.

baix elèctric n masc
cithara gravis

baixa /ˈba.ʃa/ /ˈba.ʃə/ /ˈbaj.ʃa/ n fem
deminutio
Víctima de la guerra que ja no pot combatre, perquè ha mort o ha estat greument ferida.

baixada /bajˈʃa.ða/ /baˈʃa.ða/ /bəˈʃa.ðə/ n fem
descensus
Moment durant el qual alguna cosa fa un moviment de dalt a baix.

bala /ˈba.ɫa/ n fem
glans
Projectil que es fa servir en armes de foc.

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ n fem
nerium

baladrejar /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫa.ðɾeˈʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈʒa/ v
vociferare
Cridar de forma esvalotada.

baladrer /ba.ɫaˈðɾe/ /ba.ɫaˈðɾeɾ/ /bə.ɫəˈðɾe/ adj masc
clamosus
Que baladreja, que crida o parla molt fort; cridaner.

balancí /ba.ɫanˈsi/ /bə.ɫənˈsi/ n masc
tigillum
Fusta que s'entravessa al capdavall de la tisora dels carros a on entra la llança, també anomenat balancí gros.

balandrejar /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.dɾeˈʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈʒa/ v
nutare

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ n fem
libra
Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balcó /baɫˈko/ n masc
maenianum podium

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ n fem
balaena ballaena
(mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

ball /ˈbaʎ/ n masc
saltatio

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ v
saltare

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ n fem
arballista
Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.

bambú /bamˈbu/ n masc
bambusa

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ adj
abiectus

banana /baˈna.na/ n fem
musa

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ n masc
scamnum
Seient estret i llarg per a més de dues persones.
argentaria
Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

bandera /banˈde.ɾa/ n fem
vexillum
Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.

banquet /baŋˈket/ /bəŋˈkət/ /bəŋˈkɛt/ n masc
epulum

bany n masc
balneum
Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
Exposició a les radiacions.

banya /ˈba.ɲa/ n fem
cornu
Apèndix ossi d'alguns animals.
tuber
(col·loquial) Contusió en el front.

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ n fem
labrum

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ adj masc
corniger
Que té banyes.

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ n masc
baptismus
Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.

bar /ˈbar/ n masc
caupona
Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ n fem
iurgium
Acte de barallar-se.
fasciculus
Joc complet per a jugar a un joc de cartes determinat.

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ v
iurgare
(pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ adj masc
vilis
De poc preu.

barb /ˈbarp/ n masc
barbus
Peixos de la família dels ciprínids que habiten les aigües fredes de la part alta dels rius (Barbus barbus).

barba /ˈbaɾ.ba/ n fem
barba
Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.

barbacana /baɾ.baˈka.na/ /bər.bəˈka.nə/ n fem
subgrunda
Part de la teulada que surt més que la paret per desviar-ne l'aigua.
antemurale
Fortificació que antigament es col·locava davant de les muralles. Era més baixa que la principal i servia per defensar el fossat.

barbamec /ˌbar.bəˈmɛk/ /ˌbaɾ.baˈmɛk/ adj masc
imberbis

barbar /barˈβa/ /baɾˈbaɾ/ /baɾˈβa/ /bərˈba/ v
pubescere

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ n masc
barbarismus
Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ n masc
tonsor

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ n fem
mentum
Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ n fem
linter navis
Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

barcella /baɾˈse.ʎa/ /bərˈse.ʎə/ n fem
mensura

bardissa /baɾˈði.sa/ /bərˈdi.sə/ n fem
rubetum
Lloc ple o poblat d'esbarzers.
seps
Tanca feta d'esbarzers, branques o abriülls per privar que hom entri en un camp, hort, etc.

bari n masc
barium

barra /ˈba.ra/ /ˈba.rə/ n fem
forum
Peça recta i llarga de secció uniforme.

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ n masc
galerum
Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.

barri n masc
vicus
Subdivisió d'una ciutat.

barrina /baˈri.na/ /bəˈri.nə/ n fem
terebra
Eina que consisteix en un ferro més o menys llarg i gruixut, el qual té al cap una maneta de fusta encreuada i en l'altre unes rosques, que serveix per a foradar fusta.
Barra de ferro amb tall a la punta que serveix per a foradar les roques que s'han de voler amb pólvora.

baró /baˈɾo/ n masc
barō
Persona que posseeix el títol nobiliari de baró.

basc n masc
basco
(masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

basi /ˈba.zi/ n masc
basion

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ n masc
lacuna
Capa de líquid vessat al terra.

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ n masc
spurius
Fill nascut fora del matrimoni.

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ n fem
pegma

bastonejar /bas.to.neˈd͡ʒa/ /bas.to.neˈd͡ʒaɾ/ /bas.to.neˈʒa/ /bəs.to.nəˈd͡ʒa/ /bəs.tu.nəˈʒa/ v
fuste tundere

bastó /basˈto/ n masc
clāva
(golf) Instrument consistent en una barra de flexibilitat variable i en un element de més superfície fixat en un dels extrems, que s'utilitza per a colpejar la bola.

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ n fem
basilica

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ n fem
proelium pugna
Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ v
battuere
Lluitar en les batalles.
Esforçar-se per aconseguir un objectiu.

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ v
agitare
Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.
pugnare triture
debatre
percutere
Referent al sol, l'aire, el mar, etc., pegar en alguna part sense cap destorb.
palpitare
Moure's amb violència i acceleració alguna de les parts interiors del cos d'un animal, com el cor o una artèria.
triture
Donar cops amb el martell al ferro.
(antigament) rebatre.
(pronominal) Combatre, barallar.
triturare
Xafar les garbes esteses en l'era, i separar el gra de la palla amb el trepitjar dels animals o amb el trill.
superare
vèncer

batxiller /ba.t͡ʃiˈʎe/ /ba.t͡ʃiˈʎeɾ/ /bə.t͡ʃiˈʎe/ n masc
abituriens
Persona que ha obtingut el grau concedit en acabar l'educació secundària.

batxillerat /ba.t͡ʃi.ʎeˈɾat/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈɾat/ n masc
baccalaureatus
Títol que acredita que una persona ha superat els estudis de batxillerat.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ adj masc
Bavarus
Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ n masc
Bavarus
Natural de Baviera.
(masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

be /ˈbɛ/ n fem
bē
Nom de la lletra b/B.

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ n masc
rostrum
Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

becada /beˈka.ða/ /bəˈka.ðə/ n fem
attagēna
Ocell de bec llarg i prim de la família dels escolopàcids (Scolopax rusticola).

beceroles /be.seˈɾɔ.ɫes/ /bə.səˈɾɔ.ɫəs/ n fem
tabella
Carta (quadern o llibre de les lletres de l'abecedari i primers rudiments per aprendre a llegir).

bedoll /beˈðoʎ/ n masc
betula betulla
Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
Fusta de Betula.

beguda /beˈɣu.ða/ n fem
potio potus
Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ n fem
vagina
Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.
(anatomia) Estructura que cobreix un òrgan.

beisbol /bejzˈbɔɫ/ /bəjzˈbɔɫ/ n masc
basipila

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ v
balo
Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.

bell adj masc
formosus
(en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

bellament /ˌbe.ʎaˈmen/ /ˌbe.ʎaˈment/ /ˌbe.ʎəˈmen/ /ˌbe.ʎəˈment/ adv
pulchre

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ n fem
pulchritudo

ben educat adj masc
bene moratus

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ n fem
fascia

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ n masc
beneficium

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ v
beneficio

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ v
benedīcō

benigne /beˈniŋ.ne/ /beˈniɡ.ne/ adj masc
benignus

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ adj masc
salve
Ben acollit

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ n fem
benzinium

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ adj masc
benevolens

berbena /beɾˈbe.na/ /bərˈbɛ.nə/ n fem
hercularia

bergant /berˈɣan/ /beɾˈɣan/ /beɾˈɣant/ /bərˈɡan/ /bərˈɣan/ /bəɾˈɣant/ n masc
improbus
Dolent, sense honra ni vergonya.
impudens
Minyó mal criat que no té maneres ni vergonya.

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ n masc
beryllium

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ n masc
berkelium

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ n fem
verruca

berrugós /be.ruˈɣos/ /bə.ruˈɣos/ adj masc
verrūcōsus

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ v
basiare osculari

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ n masc
proavus

besoncle /beˈzoŋ.kɫe/ /bəˈzoŋ.kɫə/ n masc
avunculus

bessonada /be.soˈna.ða/ /bə.suˈna.ðə/ n fem
gemelli

bessó /beˈso/ n masc
gemelus
Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ n masc
pecu

bestiari /bes.tiˈa.ɾi/ /bəs.tiˈa.ɾi/ n masc
bēstiārium
Especialment en l'edat mitjana, relat o conjunt de relats en el que es personifiquen animals per tal de fer palesos els error humans, típicament amb objectius moralitzadors.

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ n fem
cimex
Animal petit, generalment en to afectiu.

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ n fem
proavia

beta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ n fem
bēta

betacisme /be.taˈsiz.me/ /bə.təˈsiz.mə/ n masc
Betacismus

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ v
bibere bibo

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ n fem
bibliotheca bibliothēca
Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ n fem
birota
Vehicle a pedals de dues rodes.

bifurcació n fem
bifurcum
Punt on un sol camí, branca, riu, raonament, etc., se separa en altres dos de diferents.

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ n fem
biphobia

binari /biˈna.ɾi/ adj masc
binus

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
biodegradibilis

biodiversitat /bi.o.ði.veɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.vəɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.βer.siˈtat/ /bi.o.ði.βeɾ.siˈtat/ /bi.u.ði.vər.siˈtat/ /bi.u.ði.βər.siˈtat/ n fem
biodiversitas

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
biographia curriculum vitae

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biologia
Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ adj masc
biologicus

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biotechnologia

birbar /birˈba/ /birˈβa/ /biɾˈbaɾ/ /biɾˈβa/ v
evellere

bisbe /ˈbiz.be/ n masc
episcopus
Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.

bisexual /bi.sek.suˈaɫ/ /bi.sək.suˈaɫ/ n
bisexuālis

bismut n masc
bisemutum

bistec /bisˈtɛk/ n masc
praecīsum

bisó /biˈzo/ n masc
bison

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ n masc
charta argentaria
Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ adj masc
albus candidus
Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ n masc
albus candidus
Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ n fem
semiteruncius
Moneda medieval que valia mig morabatí.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ v
albicō
(intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ v
blasphemare

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ n fem
blasphemia blasphēmia

blat n masc
triticum
Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ n masc
maizium

blau adj masc
caeruleus caerulus

blau n masc
contusio
Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau de Prússia /ˌbɫaw n masc
caeruleus berolinensis

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ n masc
filum
Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.

bloqueig /bɫoˈket͡ʃ/ /bɫoˈkət͡ʃ/ /bɫuˈkɛt͡ʃ/ n masc
obsessiō
Acció de bloquejar.

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ v
circumsedeo
Posar setge isolant una zona de l'exterior.

bo /ˈbo/ adj masc
bonus
Ple de bondat.
De qualitat.

boca /ˈbo.ka/ n fem
os bucca
(anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ n fem
caverna navigii
(nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

boga /ˈbo.ɣə/ /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ n fem
scirpus
Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ n fem
vesania

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ adj masc
bohemicus
Relatiu o pertanyent a Bohèmia.

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ n masc
bohemicus
Persona que habita o és originària de Bohèmia.

bohri n masc
bohrium

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ n fem
attollo

boig /ˈbɔt͡ʃ/ adj masc
delirus

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ n fem
nebula caligo
Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ n masc
buxus

bol n masc
catinus
Recipient semiesfèric gran sense anses.
Contingut del recipient.

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ Interjection
globus

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ n fem
globus
(polo, esports de pilota) Cos esfèric de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria curta després d'un bot, a conseqüència de la seva inelasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
(beisbol) Llançament en què la pilota no passa dintre la zona de strike.

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ n masc
fungus
Fong, floridura.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ adj masc
boliviana
Relatiu o pertanyent a Bolívia.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ n masc
boliviana
Persona que habita o és originària de Bolívia.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ adj masc
bonōniēnsis
Relatiu o pertanyent a Bolonya.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ n masc
bonōniēnsis
Persona que habita o és originària de Bolonya.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ n masc
pannus

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ n masc
incūnābula

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ n masc
calamus

bomba /ˈbom.ba/ n fem
antlia
Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
siphon
Màquina hidràulica que serveix per apagar incendis.
bomba
Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ n fem
bombarda
Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.
Instrument aeròfon antic, de llengüeta doble, de la família de les xeremies.

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ v
bombardare
Llançar bombes.

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ n masc
vigil ignis siphonarius

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ n fem
ampulla electrica globulus electricus

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ n fem
bulla
Aire tancat per un tel líquid.

bombollejar /bom.bo.ʎeˈd͡ʒa/ /bom.bo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bo.ʎeˈʒa/ /bom.bo.ʎəˈd͡ʒa/ /bum.bu.ʎəˈʒa/ v
bulliō

bon Nadal Interjection
Natale Hilare

bon dia Interjection
salvē

bona nit Interjection
bonam noctem

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ adj masc
pulcher

bonior /bo.niˈo/ /bo.niˈoɾ/ /bu.niˈo/ n fem
susurrus

bony n masc
tuber
Protuberància produïda en el cos per una contusió.

bor n masc
borium

bordegàs /boɾ.ðeˈɣas/ /boɾ.ðəˈɣas/ /bur.ðəˈɣas/ n masc
puer

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ adj masc
Burgundius
Relatiu o pertanyent a la Borgonya.

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ n masc
Burgundius
Persona que habita o és originària de la Borgonya.
(masculí singular) Dialecte del francès que es parla a la Borgonya i en una part del Nivernès i de la Xampanya.

bornar /borˈna/ /boɾˈna/ /boɾˈnaɾ/ /burˈna/ v
rotari
Girar, donar voltes d’un costat a l’altre.

borrassa /boˈra.sa/ /boˈra.sə/ /buˈra.sə/ n fem
coactilia

borratxera /bo.raˈt͡ʃe.ɾa/ /bo.rəˈt͡ʃe.ɾə/ /bu.rəˈt͡ʃe.ɾə/ n fem
ebrietas
(informal) embriaguesa

bosc n masc
silva

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ n fem
saccus
Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ n masc
boson

bot n masc
botum
(informàtica) Programa informàtic dissenyat per a completar tasques d’assistència, especialment quan opera com un usuari.

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ n fem
ocrea pero
Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.

botavant /ˌbo.taˈvant/ /ˌbo.taˈβan/ /ˌbo.təˈvan/ /ˌbo.təˈvant/ /ˌbo.təˈβan/ n masc
scalprum
Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ n masc
tunnārius
(professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ n fem
taberna

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ n masc
botanica
Persona versada en l’estudi de les plantes.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ n fem
botanica

botí /boˈti/ /buˈti/ n masc
exuviae

botó /boˈto/ /buˈto/ n masc
buto bulla

bou n masc
taurus bos
Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boví /boˈvi/ /boˈβi/ /buˈvi/ /buˈβi/ adj masc
bovinus

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ n fem
pugilatio

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ n fem
hiatus
Obertura de davant dels pantalons.

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ v
oncō
Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ n fem
ramus termes
Divisió del tronc d'un arbre.

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ n fem
favilla

braç n masc
bracchium brachium
(anatomia) Extremitat superior del cos.

brega /ˈbɾe.ɣa/ /ˈbɾə.ɣə/ /ˈbɾɛ.ɣə/ n fem
contentio joculari
Disputa, lluita per obtenir alguna cosa.
joculari joculatio
Bulla, tabola que es fa per a celebrar alguna cosa.

bregar /bɾeˈɣa/ /bɾeˈɣaɾ/ /bɾəˈɣa/ v
conterere
(transitiu) Trencar el cànem o lli per treure'n el fil.

bregma /ˈbɾeɡ.ma/ /ˈbɾɛɡ.mə/ n masc
bregma

brema /ˈbɾe.ma/ /ˈbɾə.mə/ /ˈbɾɛ.mə/ n fem
sparulus
Espècie de peix de la família dels ciprínids (Abramis brama).

brenya n fem
montium

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ n fem
favus

bressol /bɾeˈsɔɫ/ n masc
cuna
(central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

breu /ˈbɾew/ adj
brevis
De durada curta.

breu /ˈbɾew/ n masc
brevis
Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

breument /ˌbɾewˈmen/ /ˌbɾewˈment/ adv
astrictē

brevetat /bɾe.veˈtat/ /bɾe.βeˈtat/ /bɾə.vəˈtat/ /bɾə.βəˈtat/ n fem
brevitas
Curta extensió o duració.
concisio
Concisió.

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ n fem
frenum
Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
(pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ adj
fulgens
Que brilla.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ n masc
fulgens
Diamant tallat en facetes per sobre i per sota.

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ v
lucere

brindar /bɾinˈda/ /bɾinˈdaɾ/ v
offerre
Oferir alguna cosa voluntàriament.
invitare
(mallorquí, menorquí) Excitar o convidar a gaudir-ne.

brindis n masc
prōpīnātiō

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ n fem
ventulus
Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

britànic /bɾiˈta.nik/ adj masc
Britanniae

brizomància /bɾi.zoˈman.si.a/ /bɾi.zuˈman.si.ə/ n fem
brizomantia

broc /ˈbɾɔk/ n masc
collum
El coll estret que tenen algunes eines, com garrafes, ampolles, etc.
rostrum
Espècie de canal en figura de bec que acostumen a tenir els gerros, gerres, pitxers, alambins, setrills i altres eines per què el líquid que contenen surti amb més facilitat i suavitat.
myxus
El canó o canaleta on es posa el ble per il·luminar en la llumenera i altres trastos semblants.
tubulus
El canó dels candelers on s'introdueix la candela.

brodar /bɾoˈða/ /bɾoˈðaɾ/ /bɾuˈða/ v
acū pingo

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ n masc
acupictura

brom n masc
bromium

broma /ˈbɾo.ma/ n fem
iocus
Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ v
iocor

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ n masc
bronchus

bronquina /bɾoŋˈki.na/ /bɾoŋˈki.nə/ /bɾuŋˈki.nə/ n fem
rixa

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ n fem
bronchitis

bronze /ˈbɾon.zə/ n masc
aes

brostejar /bɾos.teˈd͡ʒa/ /bɾos.teˈd͡ʒaɾ/ /bɾos.teˈʒa/ /bɾos.təˈd͡ʒa/ /bɾus.təˈʒa/ v
tondeō
El bestiar, menjar brosta del camp.

brou /ˈbɾɔw/ n masc
ius

bru /ˈbɾu/ adj masc
brunneus
Color fosc proper al negre amb matisos rogencs, especialment en pelatges.

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ n fem
venefica malefica
Dona que practica bruixeria.

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ n fem
artes magae

bruixot /bɾujˈʃɔt/ /bɾuˈʃɔt/ n masc
magus

brut adj masc
sordidus
Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.

bucòlic adj masc
būcolicus

bufanda /buˈfan.da/ n fem
fōcāle

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ v
sufflare
(intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
(transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufet /buˈfet/ /buˈfət/ /buˈfɛt/ n masc
abacus
Moble per a desar el parament de taula del menjador.
Taula assortida de menjar i begudes preparada per a servir-se’n.

bufeta urinària n fem
vesica urinaria

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ n fem
alapa

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ v
alapam dō

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ n fem
candela

buglossa /buˈɣɫɔ.sa/ /buˈɣɫɔ.sɔ/ /buˈɣɫɔ.sə/ n fem
buglossa

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ v
vacuo

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ n masc
pharetra
Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ adj masc
vacuus inanis
Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ n masc
vacuus
(física) Absència de matèria.

bulb /ˈbuɫp/ n masc
bulbus

bulbós /buɫˈβos/ adj masc
bulbosus

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ v
bulliō

bum-bum /ˌbumˈbum/ n masc
susurrus

bunyol /buˈɲɔɫ/ n masc
bunnolus
Massa de forma rodona irregular, feta de pasta fregida de farina batuda i barrejada amb altres ingredients.

bus n masc
omnibus
En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus n neut
ūrīnātor
Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bust /ˈbust/ n masc
herma

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ n fem
pustula

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ n fem
crumena
Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.

bàndol /ˈban.doɫ/ /ˈban.duɫ/ n masc
caterva

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ n masc
barbarus

bèstia /ˈbes.ti.a/ /ˈbes.ti.ə/ /ˈbɛs.ti.a/ /ˈbɛs.ti/ n fem
bestia

bètel /ˈbɛ.teɫ/ /ˈbɛ.təɫ/ n masc
betele

bé adv
probe bene
Correcte, fet de bona manera.

bíblic /ˈbi.βɫik/ adj masc
biblicus
Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ n fem
cupa pinguescere
Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.
utriculus
Bot petit de cuir amb un broquet de fusta a la punta que serveix per posar-hi vi i beure a galet.
doliolum
Embarcació destinada a transportar mercaderies, particularment per mar.

búfal /ˈbu.faɫ/ n masc
bubalus

búlgar adj masc
bulgaricus
Relatiu o pertanyent a Bulgària, als habitants o a la llengua.

búlgar n masc
bulgaricus
Natural de Bulgària.
(masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

ca n fem
kā
Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ adj
exactus
Ajustat a pes o mida; perfecte, complet.

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ n masc
bona
Hisenda, béns de qualsevol espècie.
peculium
La hisenda o capital que el pare o el senyor permet al fill o a l'esclau per a son ús i comerç.

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ n fem
casa

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ n masc
coma
Pèl del cap.

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ n masc
capistrum

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ adj masc
cabylus
Referit a la regió algeriana de Cabília, als seus habitants o la seva llengua.

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ n masc
cabylus
Persona del poble amazic de la regió de Cabília.
(invariable) Variant de l'amazic parlat a Cabília, al litoral nord-est d’Algèria.

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ n masc
caprea

cabiró /ka.biˈɾo/ /kə.βiˈɾo/ n masc
tignum
Biga de grandària mitjana, entre la jàssena i el llistó, utilitzada per formar l'estructura de la teulada d'un mas. Tradicionalment de 16 peus de llarg, 9 dits d'amplada, i 7 de cantó.

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ n masc
saphon

cabra /ˈka.βɾə/ n fem
capra caper hircus
Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.

cabrit /kəˈβɾit/ n masc
haedus

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ n masc
arachis

cactus /ˈkak.tus/ n masc
cactus

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ adj
quisque

cadarn /kaˈðaɾn/ /kəˈðarn/ n masc
coryza

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ n masc
catulus
Cria del gos.

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ n fem
catena
Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
Enllaç de fustes o bigues unides pels caps unes amb les altres.
En les contradanses, cert moviment que es forma donant-se tres vegades la mà amb diverses postures (cadena simple), o que es forma donant-se cinc vegades les mans (cadena doble).
vinculum
Metafòricament, la subjecció o vincle que causa una passió vehement o una obligació.

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ n fem
carduelis

cadi /ˈka.ði/ n neut
prætor
Jutge de causes civils al món musulmà.

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ n fem
sella sedes cathedra
Moble utilitzat per seure i que té respatller.
cathedra sella
(tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadmi n masc
cadmium

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ n masc
cadaver

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ n fem
coffēinum

cafè n masc
coffeum cafea coffea
Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cagaferro /ˌka.ɣaˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ru/ n masc
scoria

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ v
cacare

caiguda /kajˈɣu.ða/ /kəjˈɣu.ðə/ n fem
casus
(voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se per evitar que la pilota toqui a terra.

cairell /kajˈɾeʎ/ /kəjˈɾeʎ/ n masc
capillamenti
Cercle de cabellera manllevadissa que imita i supleix els cabells naturals.

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ n fem
capsa
Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ adj masc
Calabriense
Relatiu o pertanyent a la Calàbria.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ n masc
Calabriense
Persona que habita o és originària de Calàbria.
Dialecte de l'italià parlat a Calàbria.

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ n masc
loculus

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ n masc
loligo

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ n fem
grando

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ n masc
calvaria

calb /ˈkaɫp/ adj masc
calvus

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ n masc
calcaneum

calci n masc
calcium

calcigament /kaɫ.si.ɣaˈmen/ /kaɫ.si.ɣaˈment/ /kəɫ.si.ɣəˈmen/ /kəɫ.si.ɣəˈment/ n masc
calcatio

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ v
ratiocinor

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ n masc
calendarium

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ adj masc
calidus
De temperatura elevada.

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ n masc
tremor

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ n masc
californium

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ adj masc
californicus
Relatiu o pertanyent a Califòrnia.

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ n masc
californicus
Persona que habita o és originària de Califòrnia.

call /ˈkaʎ/ n masc
callus
Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.

callar /kaˈʎa/ /kaˈʎaɾ/ /kəˈʎa/ v
taceo
No dir cap paraula, deixar de pronunciar-les.

calmar /kaɫˈma/ /kaɫˈmaɾ/ v
sēdō

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ n fem
calor
Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
Sensació de temperatura excessiva.
Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ n masc
colostrum

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ n masc
calix
Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

calç /ˈkaɫs/ n fem
calx

calçat /kaɫˈsat/ n masc
calceamentum

calèndula /kaˈɫɛn.du.ɫa/ /kəˈɫɛn.du.ɫə/ n fem
caltha

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ n fem
calumnia

cama /ˈka.ma/ n fem
crus
Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ n masc
chamaeleon

camarada /ka.maˈɾa.ða/ /kə.məˈɾa.ðə/ n neut
comes
Company amb qui es comparteixen afinitats.
(política) Company de militància socialista o comunista.

cambra /ˈkam.bɾa/ n fem
cubiculum

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ n masc
administer
Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

camell /kaˈmeʎ/ n masc
camelus camela
Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ v
gradior

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ n fem
tunicula camisia
Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ n masc
autoplaustrum
Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ n masc
campus ager arvum
Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
ager campus
(esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

campament n masc
castra

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ n fem
campana

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ n masc
campanarium

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ n fem
expedītiō

campi qui pugui idiom
proximus egomet mihi

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ n masc
adversarius

camí /kaˈmi/ n masc
via

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ adj masc
canadensis
Relatiu o pertanyent al Canadà.

canal /kaˈnaɫ/ n masc
fossa canalis
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canari n masc
canaria fringilla
(ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ n masc
cancellārius

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ v
rescindō
Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ n fem
candela

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ n masc
candidatus

canell /kaˈneʎ/ n masc
carpus

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ n masc
candēlābrum

cangur /kaŋˈɡuɾ/ n masc
macropus
Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ n fem
canalis

canonge /kaˈnɔɲ.d͡ʒe/ /kəˈnɔɲ.ʒə/ n masc
canonicus

canongessa /ka.noɲˈd͡ʒe.sa/ /kə.noɲˈʒə.sə/ /kə.nuɲˈʒɛ.sə/ n fem
canonica

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ n fem
laridum
(aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ n masc
lassitudo

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ adj masc
fessus lassus

cant gregorià n masc
Canthus Gregorianus

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ n neut
cantor

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ v
cantare canere
Produir música amb la veu.

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ n fem
lagena
Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantàrida /kanˈta.ɾi.ða/ /kənˈta.ɾi.ðə/ n fem
cantharis

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ n masc
mutatio
Acció i efecte de canviar.
permutatio
(no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.

canviador /kam.bi.aˈðo/ /kam.bi.aˈðoɾ/ /kaɱ.vi.aˈðoɾ/ /kəm.bi.əˈðo/ /kəɱ.vi.əˈðo/ n masc
permutans

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ v
mutare
Modificar, fer diferent, variar.
Prendre i donar una cosa per altre que se'n rep o dóna.

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ n neut
nummuralius

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ n fem
canna ferula
Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
culmus ferula
Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
arundo ferula
Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
ferula
El moll de l'os.
ferula lingula
La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyar /kaˈɲa/ /kaˈɲaɾ/ /kəˈɲa/ n masc
cannetum

canyella /kaˈɲe.ʎa/ n fem
cinnamomum cinnamum
Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.

canyes /ˈka.ɲes/ /ˈka.ɲəs/ n fem
cannis
Torneig que la noblesa solia fer en ocasió d'algunes celebracions públiques, consistent en el llançament de canyes contra l'adversari.

cançó n fem
cantus carmen
Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

caní /kaˈni/ adj masc
canīnus

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ n neut
anthrōpophagus
antropòfag

canó /kaˈno/ n masc
canno
Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ n masc
chaos

cap n masc
caput
(anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
Lloc de preferència, central.
Localitat principal d'un territori; capital.
La part més alta d'una cosa.
Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
Extremitat en general.
Part anterior, per on comença una cosa.
Part final, per on acaba una cosa.
Part de terra que s'endinsa en la mar.
(nàutica) corda
En un repartiment, cadascun dels participants.
(golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
(pilota basca) Part més ampla d'una eina.
(bàdminton) base

cap de casa n masc
pater familias

cap de setmana n masc
septimana vergens

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ n fem
cappa
Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
stratum
Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitat /ka.pa.siˈtat/ n fem
capācitās
Contingut que cap en un espai concret.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ adj
potis
Apte o hàbil per fer una cosa.

capbreu /ˌkabˈbɾew/ n masc
capibrevium

capbussar /ˌkab.buˈsa/ /ˌkab.buˈsaɾ/ v
urinor
Ficar sota l'aigua amb ímpetu o de cop.

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ n fem
aedicula

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ n masc
sacerdos
Sacerdot titular d'una capellania.

capfoguer /ˌkap.foˈɣe/ /ˌkap.foˈɣeɾ/ /ˌkap.fuˈɣe/ n masc
anderius

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ n masc
ranunculus
Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capital /ka.piˈtaɫ/ n fem
archisolium caput
Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ n masc
capitālismus

caplleuta /ˌkabˈʎew.ta/ /ˌkabˈʎew.tə/ n fem
fidejussio

capmall /ˌkabˈmaʎ/ /ˌkamˈmaj/ /ˌkamˈmaʎ/ n masc
cassis
Peça d'armadura antiga que cobria i defensava el cap.
Teixit de malla per cobrir i guardar principalment el cap.

capmàs /ˌkabˈmas/ /ˌkamˈmas/ n masc
permutatio
Canvi o permuta de conveni entre coses regularment de diferent espècie.
colonus
Cap de masia.
umbella
Espècie de ventalla generalment de cartó que es posa davant del foc per apaivagar la calor excessiva.

capoll /kaˈpoʎ/ n masc
germen
(morfologia vegetal) Fase del desenvolupament de les flors en la qual els pètals no s’han separat encara.

caporal /ka.poˈɾaɫ/ /kə.poˈɾaɫ/ /kə.puˈɾaɫ/ n masc
decuriō

capritx /kaˈpɾit͡ʃ/ /kəˈpɾit͡ʃ/ n masc
arbitrium

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ n masc
captus

capturar /kap.tuˈɾa/ /kap.tuˈɾaɾ/ /kəp.tuˈɾa/ v
capiō
Aconseguir apoderar-se vencent la resistència.

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ n fem
cucullus
Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxí /ka.puˈt͡ʃi/ /kə.puˈt͡ʃi/ n masc
capuccinus
(botànica) Primat platirí del gènere Cebus.

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ n masc
vespere
Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ n masc
capitulum caput
Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
caput
Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ n masc
capo
Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ adj masc
carus alta versus
De preu elevat.
Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ conjunction
quare

cara /ˈka.ɾa/ n fem
facies
(anatomia) Rostre.

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ n fem
cucurbita
Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ adj masc
specialis

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ n masc
cochlea
(zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
(col·loquial) diners

caramel /ka.ɾaˈmɛɫ/ /kə.ɾəˈmɛɫ/ /kərˈmɛɫ/ n masc
calamus
Pasta de sucre cremat.

caramell /ka.ɾaˈmeʎ/ /kə.ɾəˈmeʎ/ n masc
stīria

carboni /kərˈbɔ.ni/ n masc
carbonium

carbó /kaɾˈbo/ n masc
carbo carbō
Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ n masc
pharetra

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ n masc
carcinōma

card /ˈkart/ n masc
carduus

carda /ˈkar.də/ /ˈkaɾ.ða/ n fem
carmen

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ v
futuere
(vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ n masc
cardinalis
En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ adj
cardinālis

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
cardiologia

caritat /kə.ɾiˈtat/ n fem
caritas

carmesí /kər.məˈzi/ n masc
coccineus

carn n fem
caro carō

carnívor /karˈni.βor/ /kaɾˈni.voɾ/ /kaɾˈni.βoɾ/ /kərˈni.vur/ /kərˈni.βur/ /kəɾˈni.voɾ/ adj masc
carnivorus

carp /ˈkarp/ n masc
carpus

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ n fem
carpa
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)

carpeta /kərˈpɛ.tə/ n masc
categoria
Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
(informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ n masc
via vicus
En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.

carretera /ka.reˈte.ɾa/ n fem
via
Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ n masc
pabō

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ n masc
plaustrum
Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ n fem
cadaver

carta /ˈkaɾ.ta/ n fem
epistula
Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
charta
Sinònim de mapa., especialment de navegació.

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ n masc
tabellarius

cartesià /kaɾ.te.ziˈa/ /kər.tə.ziˈa/ adj masc
Cartesiānus

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ n masc
cucullus
Element canviable de les màquines d'escriure i de les impressores que conté la tinta.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ n masc
cartilago cartilāgō

cartílag tiroide n masc
cartilago thyroidea

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ n fem
carduus

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ n masc
character
Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ n fem
caroticus

cas n masc
casus
Objecte d'estudi d'alguna disciplina.
(lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.

cas oblic n masc
casus obliquus

casa /ˈka.za/ n fem
domus casa
Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ n masc
nuptiae
Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casar /kaˈza/ /kaˈzaɾ/ v
marito
Contraure matrimoni.

casat /kaˈzat/ /kəˈzat/ adj masc
marītus

casc /ˈkask/ n masc
cassis
Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

cascall /kasˈkaʎ/ /kəsˈkaj/ /kəsˈkaʎ/ n masc
papaver

cascar /kasˈka/ /kasˈkaɾ/ /kəsˈka/ /kəsˈka/ v
manducare percutere
Copejar, masegar.
manducare
(pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ n fem
porrigo

cassó /kaˈso/ /kəˈso/ n masc
trulla

cast /ˈkast/ adj masc
pudicus

castanya n fem
castanea
(botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ n fem
castitās

castell /kasˈteʎ/ n masc
castellum castrum
Fortificació defensiva.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ v
punire
Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ n masc
fiber castor
Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

català n masc
catalana
(masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ n masc
fōmentum
Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ n fem
catapulta
Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.

catarro /kaˈta.ro/ /kəˈta.ro/ /kəˈta.ru/ n masc
catarrhus
Inflamació d’una membrana mucosa, generalment amb hipersecreció.

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ n fem
catecholamina

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
categoria

categoria lèxica n fem
pars ōrātiōnis

catifa /kaˈti.fa/ n fem
tapes

catorze /kaˈtoɾ.ze/ number
quattuordecim

catorzè /ka.toɾˈze/ /kə.toɾˈzə/ /kə.turˈzɛ/ number
quartus decimus

cats /ˈkats/ n masc
Catti

catxalot /ka.t͡ʃaˈɫɔt/ /kə.t͡ʃəˈɫɔt/ n masc
physeter

catxupí /ka.t͡ʃuˈpi/ /kə.t͡ʃuˈpi/ n masc
hispanus

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ n fem
calamitas
Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

cau /ˈkaw/ n masc
lustrum
Forat en terra on certes bèsties s’hi amaguen.

caure /ˈkaw.ɾe/ v
cadere cado
Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
cado
Escaure's en cert temps o cert lloc.

causa /ˈkaw.za/ n fem
causa
Motiu, explicació, el perquè.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ v
efficiō

cautela /kawˈtɛ.ɫa/ /kawˈtɛ.ɫɛ/ /kəwˈtɛ.ɫə/ n fem
cautio

cautelosament /kaw.teˌɫo.zaˈmen/ /kaw.teˌɫo.zaˈment/ /kəw.təˌɫo.zəˈmen/ /kəw.təˌɫo.zəˈment/ adv
cautim

cauteri /kawˈtɛ.ɾi/ /kəwˈtɛ.ɾi/ n masc
cauterium
Barra de ferro rodona amb un cap o botonet a la punta, de la qual se servien els cirurgians per aplicar-la roent sobre ferides per estroncar la sang i eixugar-les.
Medicament càustic.
remedium
Metafòricament, allò que corregeix o preserva d'algun mal.

cavalcada /ka.vaɫˈka.ða/ /ka.βaɫˈka.ða/ /kə.vəɫˈka.ðə/ /kə.βəɫˈka.ðə/ n fem
cursus
Correguda de cavalls.
excursio
(antigament) Presa feta saquejant.
incursionis
Tribut o dret senyorial.

cavalcador /ka.vaɫ.kaˈðoɾ/ /ka.βaɫ.kaˈðo/ /ka.βaɫ.kaˈðoɾ/ /kə.vəɫ.kəˈðo/ /kə.βəɫ.kəˈðo/ n masc
equitans

cavalcadura /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾa/ /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾa/ /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾə/ /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾə/ n fem
jumentum

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ v
equitare

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ n masc
equus caballus
(mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
(escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.

cavall de mar n masc
equus bipes

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ n masc
eques mīles
Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ n fem
equitatus
Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ v
cavare fodio

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ n fem
cavitas
Espai buid a dins d'un sòlid.

cavitat abdominal n fem
cavitas abdominis

cavitat bucal n fem
os

cavitat pleural n fem
cavitas pleuralis

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n fem
venatio
Acció de caçar.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ n masc
venator

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ v
venari

ce n fem
cē
Lletra c/C.

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ n fem
caepa cepa

cec adj
caecus
Que no hi veu.

cec n masc
caecus
Privat de la capacitat de veure-hi.
caecum
(anatomia) Porció de l'intestí gros en cul-de-sac situada entre l'ili i el còlon.

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ v
caecō

ceguesa /seˈɣe.za/ /səˈɣə.zə/ /səˈɣɛ.zə/ n fem
caecitās

cel n masc
caelum aether
Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.

celebració /se.ɫe.bɾa.siˈo/ /sə.ɫə.βɾə.siˈo/ n fem
convīvium

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ v
celebrare
Fer activitats festives.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ n fem
celebritas

celemí /se.leˈmi/ /sə.ləˈmi/ n masc
modius
(arcaisme) Mesura de grans, que conté la dotzena part de la faneca.
(arcaisme) Quantitat que hi cap en la mesura del mateix nom.

celeritat /se.ɫe.ɾiˈtat/ /sə.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
celeritas

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ n fem
supercilium
Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

celobert /ˌsɛ.ɫoˈbɛɾt/ /ˌsɛ.ɫuˈbɛrt/ /ˌsɛ.ɫuˈβɛrt/ n masc
impluvium

cement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ n masc
cementum

cementiri /se.menˈti.ɾi/ n masc
coemeterium

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ n fem
cinis

cendrar /senˈdɾa/ /senˈdɾaɾ/ /sənˈdɾa/ v
purgare

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ n masc
cenotaphium

cent /ˈsen/ /ˈsent/ number
centum

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ adj
medius

central nuclear n fem
electrificina nuclearis

centre /ˈsen.tɾe/ n masc
centrum
El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centurió /sen.tu.ɾiˈo/ /sən.tu.ɾiˈo/ n masc
centurio

centímetre /senˈti.me.tɾe/ n masc
centimetrum
Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ n masc
sceptrum

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ n fem
cera

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ v
quaerere
Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercle /ˈseɾ.kɫe/ n masc
circulus circus
Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ n masc
sacrificium

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ n masc
cerebellum

cerebral /se.ɾeˈbɾaɫ/ /sə.ɾəˈβɾaɫ/ adj
cerebrālis

ceri n masc
cerium
Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ n fem
caerimonia

cerra /ˈsə.rə/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
saeta

cert /ˈsɛrt/ adj masc
certus
Segur, sens dubte.

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ adv
quippe

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ n fem
certitudo

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ n masc
probatoria
Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

cervatell /ser.βaˈteʎ/ /seɾ.vaˈteʎ/ /seɾ.βaˈteʎ/ /sər.bəˈteʎ/ /səɾ.vəˈteʎ/ n masc
hinnuleus

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ n masc
cerebrum cerebellum
(anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ n fem
cervisia cervēsia cerevisia
(aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.
cervēsia
(històric) Beguda feta d’ordi o blat, sovint amb mel, fruites i espècies, sense llúpol, consumida a l’antiguitat fins a l’edat mitjana.

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ n fem
fictile

cesi n masc
caesium

cessar /seˈsa/ /seˈsaɾ/ /səˈsa/ v
cessare
(intransitiu) Arribar a la fi.

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ n fem
cicatrix

cicle /ˈsi.kɫe/ n masc
cyclus

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ n masc
cursu

cicuta /siˈku.ta/ /siˈku.tə/ n fem
cicuta

científic /si.enˈti.fik/ adj masc
scientificus
Relatiu a la ciència.

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ n fem
cicada
Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
verpa
(vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ n masc
sigarum

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ n fem
sigarellum

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
cygnus olor cycnus

cigonya /siˈɣo.ɲa/ n fem
ciconia

cigró /siˈɣɾo/ n masc
cicer

cilici n masc
cilicium

cilindre /siˈɫin.dɾe/ /siˈɫin.dɾə/ n masc
cylindrus
(basquetbol) Espai imaginari de forma cilíndrica d'una pista de joc que comprèn la zona ocupada per un jugador en contacte amb el terra i la zona que ocuparia amb un salt vertical.

cim /ˈsim/ n masc
apex

ciment /siˈmen/ /siˈment/ n masc
caementum ferrumen

cinabri n masc
anthrax

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ number
quinque quīnque
(cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
(valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ number
quingenti

cinema /siˈne.ma/ /siˈnə.mə/ /siˈnɛ.mə/ n masc
cīnēmatēum

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ number
quinquaginta

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ number
quinquaginta quinque

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ number
quinquaginta duo

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ number
undesexaginta

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ number
quinquaginta quattuor

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ number
quinquaginta septem

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ number
quinquaginta sex

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ number
quinquaginta tres

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ number
quinquaginta unus

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ number
quīnquāgēsimus

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ number
quintus

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ n fem
media pars corporis

cintura escapular n fem
cingulum pectorale

cintura pelviana n fem
cingulum pelvicum

cinturó n masc
cingulum
Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

circ n masc
circus circēnsēs
Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ v
circumcīdō

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ n fem
circumferentia

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ n fem
circumnavigatio

circumnavegar /sir.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.na.veˈɣaɾ/ /siɾ.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.nə.vəˈɣa/ v
circumnāvigō

circumstància /siɾ.kumsˈtan.si.a/ n fem
rēs

circumvolució /sir.kum.bo.lu.siˈo/ /sir.kum.bu.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vo.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vu.ɫu.siˈo/ n fem
gyrus

circumvolució cingular n fem
gyrus cinguli

cirera n fem
cerasum cerasus
Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

cirera d'arboç /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/ n fem
unĕdo

cirerer /si.ɾeˈɾe/ /si.ɾeˈɾeɾ/ n masc
cerasus

ciri /ˈsi.ɾi/ n masc
cereus
Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
(futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
(rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirrus n masc
cirrus

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ n fem
chirurgia

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ n masc
chirurgus

cisell /siˈzeʎ/ n masc
caelum scalprum

cisma /ˈsiz.ma/ /ˈsiz.mə/ n masc
schisma
Divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
discordia
Discòrdia, desavinença.

cismàtic /sizˈma.tik/ adj masc
schismaticus
Que s'aparta del seu legítim cap.
seditiosus
Que introdueix el cisma o discòrdia en alguna comunitat.

cistell n masc
corbis

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ n fem
corbis
(corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ n fem
cisterna

citar /siˈta/ /siˈtaɾ/ v
arcessō
Fer saber a alguna persona el manament del jutge perquè comparegui en judici.

citosquelet /si.tos.keˈɫet/ /si.tos.kəˈɫət/ /si.tus.kəˈɫɛt/ n masc
cytosceletus

ciutadania /siw.ta.ðaˈni.a/ /siw.tə.ðəˈni.ə/ n fem
cīvitās

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ n fem
arx

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ n masc
civis

ciutat n fem
urbs civitas

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ n fem
avena

civil /siˈviɫ/ /siˈviɫ/ /siˈβiɫ/ adj
cīvīlis
Relatiu a allò de la societat que no pertany a l'exèrcit ni a l'església.

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ n fem
civilisatio

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ n fem
scientia

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ adj masc
clandestīnus

clapir /kɫaˈpi/ /kɫaˈpiɾ/ /kɫəˈpi/ v
gannio
Lladrar el gos amb un crit sec i agut, especialment quan veu o segueix peces de caça.

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ adj masc
clarus
Lluminós.
Evident, fàcil de comprendre.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ adv
disertim

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ n masc
clarinetum

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ n masc
bucina

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ n fem
classis
Tipus, mena
Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
grup, grup classe
estil propi, distinció
odos
Aula.

classificar /kɫa.si.fiˈka/ /kɫa.si.fiˈkaɾ/ /kɫə.si.fiˈka/ v
discribō
Distribuir en classes, assignar una categoria, un grup.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ n masc
cervix stimulo
Part del coll que està al darrere.

clau n fem
clavis
Estri per obrir una porta tancada amb pany.
(música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.

clau n masc
clavus
Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

claudicar /kɫaw.ðiˈka/ /kɫaw.ðiˈkaɾ/ /kɫəw.ðiˈka/ v
claudicare
(arcaisme) Coixejar, caminar defectuosament o desarreglada.

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ n masc
annulus
Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.
claviger
En algunes ordres militars era el cavaller que tenia certa dignitat i el càrrec de guardar i defensar el seu principal castell o convent.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ n masc
claustrum
(anatomia) Làmina prima de substància grisa en cada hemisferi cerebral.

claveguera /kɫa.veˈɣe.ɾa/ /kɫa.βeˈɣe.ɾa/ /kɫə.vəˈɣe.ɾə/ /kɫə.βəˈɣe.ɾə/ n fem
cloaca

clavicordi /kɫa.viˈkɔɾ.ði/ /kɫa.βiˈkɔr.ði/ /kɫa.βiˈkɔɾ.ði/ /kɫə.viˈkɔɾ.ði/ /kɫə.βiˈkɔr.di/ n masc
clavichordium

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ n masc
harpicordium

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ n fem
clavicula clāvicula

cleptomania /kɫep.to.maˈni.a/ /kɫəp.to.məˈni.ə/ /kɫəp.tu.məˈni.ə/ n fem
cleptomania

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ n masc
sacerdos

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ n masc
emptor

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ n masc
clima

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ v
glocire

clor n masc
chlorium chlorum

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ n masc
chloroformium

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ n masc
gelasīnus

cloure /ˈkɫɔw.ɾe/ /ˈkɫɔw.ɾə/ v
claudere
Tancar una obertura, aïllar-la de l’exterior.
intercipere
Acabar de treure les dents el bestiar.

cloïssa /kɫoˈi.sa/ /kɫoˈi.sə/ /kɫuˈi.sə/ n fem
mollusca

club n masc
clava
Associació, societat de persones per al foment d’un fi especialment esportiu.

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ n masc
landica

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ n masc
cobaltum

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ adj masc
tectus
(heràldica) Guarnit amb una cosa al damunt, una teulada, una tapadora.

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ n fem
stega
(nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobrar /koˈbɾa/ /koˈbɾaɾ/ /koˈβɾa/ /kuˈbɾa/ /kuˈβɾa/ v
merere

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ v
cooperiō
Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.
obruere
Muntar un mascle a una femella per fecundar-la.

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ n fem
ars coquinaria

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ n masc
crocodilus

codi n masc
codex

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ n masc
cotonium

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ n masc
coefficiēns

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ n masc
missile igneum
Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

cof /ˈkof/ n fem
coph

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ n masc
arca

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ adj masc
cognitivus

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ n masc
cognomen

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ n masc
cucumis
(botànica) El fruit comestible del cogombre.

cogulla /koˈɣu.ʎa/ /koˈɣu.ʎə/ /kuˈɣu.ʎə/ n fem
cucullus

coherència /ko.eˈɾɛn.si.a/ /ko.əˈɾɛn.si.ə/ /ku.əˈɾɛn.si.ə/ n fem
cohaerentia

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ n fem
cohaesio

cohibir /ko.iˈβi/ /ko.iˈβiɾ/ /ku.iˈβi/ v
teneo

cohort /koˈɔɾt/ /kuˈɔrt/ n fem
cohors
Cos d'infanteria entre els romans, compost per la desena part d'una legió, entre cinc-cents i sis-cents soldats.

coincidir /kojn.siˈði/ /kojn.siˈðiɾ/ /kujn.siˈði/ v
coincidō

coit /ˈkɔjt/ n masc
coitus

coix /ˈkojʃ/ adj masc
claudus

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ v
claudeō

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ n masc
cervical culcita
Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.

col n fem
brassica

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ n masc
colum

colar /koˈɫa/ /koˈɫaɾ/ /kuˈɫa/ v
percolō

coldre /ˈkɔɫ.dɾe/ /ˈkɔɫ.dɾə/ v
colere
Guardar, celebrar una festa.

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ n masc
cholestērolum

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ n masc
colibris

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ n fem
Brassica oleracea botrytis

coll n masc
collum cervix
Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ n masc
monile

collir /koˈʎi/ /koˈʎiɾ/ /kuˈji/ /kuˈʎi/ v
carpere
Arrencar flors o fruits directament de la planta o de l'arbre.
accumulare
Arreplegar del terra.

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ n fem
messis

colltort /ˌkɔʎˈtɔrt/ n masc
iynx

colobra /koˈɫo.bɾa/ /koˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.βɾə/ n fem
coluber

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ n masc
columbus columba

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ adj masc
colombianus
Relatiu o pertanyent a Colòmbia.

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ n masc
colombianus
Persona que habita o és originària de Colòmbia.

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ n masc
agripeta
(sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.

colonial /ko.ɫo.niˈaɫ/ /ku.ɫu.niˈaɫ/ adj
colōnicus

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ n
color

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ n fem
columna
Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral n fem
columna vertebralis

colze /ˈkoɫ.ze/ n masc
cubitum cubitus
Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ n masc
lābēs

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ n fem
collēctus

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ n neut
collega

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ n fem
collisio

col·loqui /koɫˈɫɔ.ki/ /koˈɫɔ.ki/ /kuɫˈɫɔ.ki/ /kuˈɫɔ.ki/ n masc
colloquium

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ n fem
colonia
Lloc on s'estableix gent d'un altre país.

com /ˈkom/ adv
quam
De quina forma, manera o mode.
ut
De la mateixa forma, manera o mode.

com cal adv
ut decet

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n fem
comma sicilicus
Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.

comandant /ko.manˈdan/ /ko.manˈdant/ /ko.mənˈdant/ /ku.mənˈdan/ n masc
imperātor

comarca /koˈmaɾ.ka/ /koˈmaɾ.kə/ /kuˈmar.kə/ n fem
comarchus

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ v
pugnare
lluitar
invadere
Escometre, envestir.
percutere
Metafòricament, es diu d'algunes coses inanimades, com les onades del mar i els vents, per batre o escometre.
contradicere
Metafòricament, contradir, impugnar.
agitere
Es diu dels afectes i passions que agiten l'ànima.

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ n fem
combīnātiō
(esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.
(videojocs) Conjunt d'accions successives que un jugador duu a terme en un temps limitat amb el comandament de joc, que permeten millorar el resultat d'un esdeveniment.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ n masc
eucharistia
El santíssim sagrament del cos de Jesucrist, que s'administra als malalts que estan en perill de mort.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ v
administrare
Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
synaxim
Donar la comunió al malalt per viàtic.
sumere
Rebre la sagrada comunió.

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ n masc
commentarium

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ n masc
initium

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ v
incipere
Fer la primera part d’alguna cosa.

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ n masc
commercium
Compra, venda i bescanvi de productes.

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ n masc
cometes comētēs

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ n masc
consilium

companatge /kom.paˈna.d͡ʒe/ /kom.pəˈna.d͡ʒə/ /kum.pəˈna.d͡ʒə/ n masc
companagium

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ n masc
comes
Persona que acompanya a una altra per algun fi.

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ n fem
coetus
Acompanyament.
Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ n masc
comparatio

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ v
comparare

comparsa /komˈpaɾ.sa/ /komˈpaɾ.sə/ /kumˈpar.sə/ n fem
comitatus
Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ v
commūnicō

compassar /kom.paˈsa/ /kom.paˈsaɾ/ /kum.pəˈsa/ v
commetire
Arreglar, proporcionar les coses de manera que no sobren ni falten.

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ n fem
misericordia

compensar /kom.penˈsa/ /kom.penˈsaɾ/ /kom.pənˈsa/ /kum.pənˈsa/ v
compensare

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ n fem
certamen

compilador /kom.pi.ɫaˈðo/ /kom.pi.ɫaˈðoɾ/ /kom.pi.ɫəˈðo/ /kum.pi.ɫəˈðo/ n masc
compīlātor

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ adj masc
integer

completament /komˌpɫe.taˈmen/ /komˌpɫe.taˈment/ /komˌpɫɛ.təˈment/ /kumˌpɫɛ.təˈmen/ adv
admodum

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ adj masc
complex
Constituït per múltiples parts, no simple.

complex turístic n masc
locus fēriae

complicat /kom.pɫiˈkat/ /kum.pɫiˈkat/ adj masc
complicātus

compondre /komˈpɔn.dɾe/ /komˈpɔn.dɾə/ /kumˈpɔn.dɾə/ v
compingō
Reunir o combinar per formar un tot.
Fer una obra per parts i combinar-les o ordenar-les de forma adequada.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ n fem
compositio
Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ n masc
compositor

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ adj masc
compositum
Format per diversos elements, que té certa complexitat.

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ n masc
compositum
(filologia) Mot format combinant dues o més bases lèxiques.
(química) Substància formada per diversos elements químics.

compra /ˈkom.pɾa/ /ˈkom.pɾə/ n fem
emptio

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ n masc
emptor

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ v
emere

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ v
intellegere
Entendre les raons d'un altre.

comprensiu /kom.pɾenˈsiw/ /kom.pɾənˈsiw/ /kum.pɾənˈsiw/ adj masc
capiens
Que mostra comprensió cap als altres.

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ n fem
fōmentum

comprimir /kom.pɾiˈmi/ /kom.pɾiˈmiɾ/ /kum.pɾiˈmi/ v
comprimere

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ n masc
compromissum
(dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ n neut
perscriptor

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ v
computare
Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.

compte /ˈkom.te/ n masc
cura
Cura, atenció.

computar /kom.puˈta/ /kom.puˈtaɾ/ /kum.puˈta/ v
calculō

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ n masc
circinus
Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ n masc
comes

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ n fem
comitissa

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ n fem
communicatio

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ n masc
communismus

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ adj
communisticus
Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ n fem
communitas
conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ n fem
comoedia

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ adj masc
communis
Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
Ordinari, típic.
Compartit, similar.

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ n masc
communis
La gran majoria en conjunt.

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ v
concipiō

concentrar /kon.senˈtɾa/ /kon.senˈtɾaɾ/ /kon.sənˈtɾa/ /kun.sənˈtɾa/ v
animadverto

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ n fem
conceptio

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ n masc
conceptum
Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

concernir /kon.serˈni/ /kon.seɾˈni/ /kon.seɾˈniɾ/ /kon.səɾˈni/ /kun.sərˈni/ v
attinere

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ n masc
concentus
Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.

concisament /konˌsi.zaˈmen/ /konˌsi.zaˈment/ /konˌsi.zəˈment/ /kunˌsi.zəˈmen/ adv
astrictē

concloure /koŋˈkɫɔw.ɾe/ /koŋˈkɫɔw.ɾə/ /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ v
concludere

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ n fem
clausula

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ adj masc
concretus corporalis

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ n fem
paelex

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ n masc
certamen

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ n fem
concentus

condemnar /kon.demˈna/ /kon.demˈnaɾ/ /kon.dəmˈna/ /kun.dəmˈna/ v
addīcō

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ v
condēnsō

condescendir /kon.de.senˈdi/ /kon.de.senˈdiɾ/ /kon.dəs.sənˈdi/ /kun.də.sənˈdi/ /kun.dəs.sənˈdi/ v
indulgere

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
conditionalis
Provisional, en funció d'alguna cosa.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ n masc
conditionalis
Temps verbal, també anomenat potencial.

condicionalment /kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ adv
condiciōnāliter

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ n fem
conditio
Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ n masc
pulmentum

condolir-se /kon.doˈɫiɾ.se/ /kon.doˈɫiɾ.sə/ /kun.du.ɫirˈsə/ /kun.duˈɫir.sə/ v
condolescere

conducte ejaculador n masc
ductus ejaculatorius

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ n masc
auriga
Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
cognitio
Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

confegir /koɱ.feˈd͡ʒi/ /koɱ.feˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.feˈʒi/ /koɱ.fəˈʒi/ /kuɱ.fəˈʒi/ v
dicere

conferir /koɱ.feˈɾi/ /koɱ.feˈɾiɾ/ /kuɱ.fəˈɾi/ v
consultare
Tractar i examinar junt amb un altre o uns altres algun punt o negoci.
conferre
Concedir o donar algunes coses, com dignitats, treball, etc.

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ v
confiteri

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ n fem
confessio

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ n fem
fides
Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ v
fidere
Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confinar /koɱ.fiˈna/ /koɱ.fiˈnaɾ/ /kuɱ.fiˈna/ v
compescō

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ v
confirmō
Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
Administrar la confirmació a algú.

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ n masc
conflictus

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ v
gelare
Posar a menys de zero graus.

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ n masc
cuniculus cunīculus
Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ n fem
conjunctio
(astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
coniunctio conjunctio
(gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ n masc
collectum
Sèrie, mena, tipus, sort.

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ v
cōpulō
Establir un fort lligam.
Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ n fem
nexus
El fet de connectar.
El punt on dues o més coses connecten.
Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ v
debellare

conreu /konˈrew/ /konˈrəw/ /konˈrɛw/ /kunˈrɛw/ n masc
frux

consagrar /kon.saˈɣɾa/ /kon.saˈɣɾaɾ/ /kon.səˈɣɾa/ /kun.səˈɣɾa/ v
consecrare
Fer sagrada alguna persona o cosa.
Pronunciar amb intenció el sacerdot les paraules de la consagració sobre la matèria deguda (generalment sobre l'hòstia i el vi).
Entre els romans, concedir l'apoteosi a algun dels seus emperadors (posar-los al nivell dels déus).
Oferir, dedicar a Déu alguna cosa o persona.
Erigir un monument per a perpetuar la memòria d'alguna persona o esdeveniment.
destinare
Destinar alguna expressió o paraula per una determinada i particular significació.
incumbere
Oferir, dedicar el temps en alguna cosa, com la vida al bé de la pàtria.

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ adj
cōnscius

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ n masc
consilium
Acte o efecte d'aconsellar.
Grup d'assessorament d'una institució o empresa.

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ n masc
consensiō

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ v
consentiō

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ adv
consequenter

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ n fem
consequentia

conservar /kon.serˈβa/ /kon.seɾˈvaɾ/ /kon.seɾˈβa/ /kon.səɾˈva/ /kun.sərˈba/ /kun.sərˈva/ v
conservare
Guardar, retenir, no deixar perdre.

consideració /kon.si.ðe.ɾa.siˈo/ /kon.si.ðə.ɾə.siˈo/ /kun.si.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
consideratio

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ v
meditor
Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ adv
congruenter

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ v
cōnstō

consogre /konˈsɔ.ɣɾe/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n masc
consocer

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ n masc
cōnsōlātiō

consola de joc n fem
consola ludis electronicis

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ n fem
consonans

conspirar /kons.piˈɾa/ /kons.piˈɾaɾ/ /kuns.piˈɾa/ v
coniurare

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ adj
constans
Que no es troba subjecte al canvi.

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ n fem
constans
(matemàtiques) Quantitat que té sempre el mateix valor

constantment /konsˌtamˈmen/ /konsˌtamˈment/ /kunsˌtamˈmen/ adv
constanter

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
constellatio

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ n fem
constitutio

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ n fem
constructio

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ v
construere
(arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constància /konsˈtan.si.a/ /kunsˈtan.si.ə/ n fem
firmitas

consultar /kon.suɫˈta/ /kon.suɫˈtaɾ/ /kun.suɫˈta/ v
sciscitor

consum /konˈsum/ /kunˈsum/ n masc
absūmēdō

consumir /kon.suˈmi/ /kon.suˈmiɾ/ /kun.suˈmi/ v
exedō

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ n masc
contactus

contagi /konˈta.d͡ʒi/ /konˈta.ʒi/ /kunˈta.ʒi/ n masc
contagio

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ n fem
pollutio
Acció i efecte de contaminar.

contaminar /kon.ta.miˈna/ /kon.ta.miˈnaɾ/ /kun.tə.miˈna/ v
contāminō

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ v
narrare

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ n masc
fabula
Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
Relat fantasiós d'un esdeveniment.

contendir /kon.tenˈdi/ /kon.tenˈdiɾ/ /kon.tənˈdi/ /kun.tənˈdi/ v
contendere

contendre /konˈten.dɾe/ /konˈten.dɾə/ /kunˈten.dɾə/ /kunˈtɾen.da/ v
contendere
(alguerès) contenir.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ n masc
vas
Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contenir /kon.teˈni/ /kon.teˈniɾ/ /kon.təˈni/ /kun.təˈni/ v
continere
Tenir dintre o en la influència d'alguna cosa.

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ v
refero

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ adj masc
contiguus

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ adj masc
continuus

continuació /kon.ti.nu.a.siˈo/ /kon.ti.nu.ə.siˈo/ /kun.ti.nu.ə.siˈo/ n fem
continuitas

continuadament /kon.ti.nuˌa.ðaˈmen/ /kon.ti.nuˌa.ðaˈment/ /kon.ti.nuˌa.ðəˈment/ /kun.ti.nuˌa.ðəˈmen/ adv
assiduē

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ v
continuare continuo
(transitiu) Prosseguir allò començat.

continuïtat n fem
continuitas

contra /ˈkon.tɾa/ preposition
contra
Relació que denota oposició.

contrabatre /ˌkon.tɾaˈba.tɾe/ /ˌkɔn.tɾəˈβa.tɾə/ v
quatere

contracepció /ˌkon.tɾa.sep.siˈo/ /ˌkɔn.tɾə.səp.siˈo/ n fem
contraconceptio

contractar /kon.tɾakˈta/ /kon.tɾakˈtaɾ/ /kun.tɾəkˈta/ v
conducere

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ n masc
foedus contractus
Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contradir /kun.tɾəˈði/ /ˌkon.tɾaˈði/ /ˌkon.tɾaˈðiɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈði/ v
adversor

contrafort /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/ /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/ n masc
erisma
Cos de reforç d’un mur per la part exterior.

contrarellotge /ˌkon.tɾa.reˈʎɔ.d͡ʒe/ /ˌkɔn.tɾə.rəˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
eventus contra horologium

contratemps /ˌkon.tɾaˈtems/ /ˌkɔn.tɾəˈtems/ n masc
casus
Adversitat que interromp una acció.

contreure /konˈtɾew.ɾe/ /konˈtɾɛw.ɾə/ /kunˈtɾɛw.ɾə/ v
nanciscor

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ n fem
stips

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ v
contribuere

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ n masc
imperium
(esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
(esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ v
moderare
Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.

contumàcia /kon.tuˈma.si.a/ /kun.tuˈma.si.ə/ n fem
contumacia
Tenacitat i duresa en mantenir algun error, pertinàcia.
L'omissió o tardança en comparèixer en judici, o complir algun requisit del mateix, dins el terme corresponent.

contusió /kon.tu.ziˈo/ /kun.tu.ziˈo/ n fem
contūsiō

convenientment /kom.be.niˌemˈmen/ /koɱ.ve.niˌemˈment/ /koɱ.və.niˌemˈment/ /kum.bə.niˌemˈmen/ /kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
commodē

convent /komˈben/ /koɱˈvent/ /kumˈben/ /kuɱˈven/ n masc
conventus

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ n fem
colloquium
Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

conversió /kom.ber.siˈo/ /kom.beɾ.siˈo/ /koɱ.veɾ.siˈo/ /koɱ.vəɾ.siˈo/ /kum.bər.siˈo/ /kuɱ.vər.siˈo/ n fem
conversio

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ adj masc
convexus

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ v
invitare

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ v
persuadere

cony /ˈkoɲ/ n masc
cunnus

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ v
nosco
Entendre, tenir idea d'alguna cosa.

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ n masc
eversio reipublicae

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ n fem
calix
Recipient per contenir líquid amb un peu.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un recipient ornamental.
pilei
La part buida d'un barret en què hi entra el cap.
vas
Braser que té la figura de copa, feta de llautó, coure o altre material, amb dues nanses per a portar-lo d'una part a una altra.

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ n masc
copernicium

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ v
simulare
Reproduir un text o document original.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ adj masc
copticus
Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ n masc
lingua coptica lingua Coptica
(invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

copular /ko.puˈɫa/ /ko.puˈɫaɾ/ /ku.puˈɫa/ v
coeō

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ n masc
cor
Múscul que bombeja la sang a través del cos.
Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
Part central d'alguna cosa.
chorus
Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ n masc
coralium
Animal metazou marí proveït d'un esquelet calcari; corall.

corall /koˈɾaʎ/ /kuˈɾaʎ/ n masc
corallium

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
fortitudo
Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

corb /ˈkorp/ adj masc
curvus
Línia que es desvia de la recta de forma continuada.

corb /ˈkorp/ n masc
corvus
Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ n fem
fascia
Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ n fem
funis restis
(esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
(pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

cordó /koɾˈðo/ /kurˈdo/ n masc
cingulum
Espècie de corda generalment rodona que acostuma a fer-se de fils entrelligats o trenats de seda, cotó, estam i altres matèries semblants, i que acostuma a tenir la funció de subjectar o lligar algun objecte.
funiculus
La corda amb què se cenyeixen l'hàbit els religiosos d'alguns ordres.
funiculus obsidio
Conjunt de partides de tropa o gent col·locades de distància en distància per a privar la comunicació d'un territori amb un altre o per a impedir el pas.
caelatura
Guarnició que es fa a la vora de les monedes per a que no siguin falsificades ni retallades (antigament).
obsidio
(argot casteller) Cadascun dels cercles concèntrics dels castellers de la pinya; el primer cordó consisteix dels castellers en contacte directe amb el tronc (primeres mans, primers vents i laterals), el segon cordó dels castellers col·locats darrere dels del primer cordó, etc.

coregent /ko.reˈd͡ʒen/ /ko.reˈd͡ʒent/ /ko.reˈʒen/ /ko.rəˈʒent/ /ku.rəˈʒen/ n neut
corrector

coregència /ko.reˈd͡ʒɛn.si.a/ /ko.reˈʒɛn.si.a/ /ko.rəˈʒɛn.si.ə/ /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ n fem
correctura

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ adj masc
Lingua Coreana
Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ n masc
Lingua Coreana
Individu de Corea.
(masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corifeu /ko.ɾiˈfɛw/ /ku.ɾiˈfɛw/ n masc
coryphaeus

corn /ˈkɔrn/ n masc
cornu
Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ n fem
hyperthyrum
(arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

cornucòpia /ˌkor.nuˈkɔ.pi.ə/ /ˌkoɾ.nuˈkɔ.pi.a/ n fem
cornu copiae
Símbol del corn de l'abundància.

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ n fem
corona

coronavirus /koˌɾo.naˈvi.ɾus/ /koˌɾo.naˈβi.ɾus/ /koˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈβi.ɾus/ n masc
vīrus corōnārium

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ n masc
hara

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ n fem
correctio

correctament /koˌrɛk.taˈmen/ /koˌrɛk.taˈment/ /koˌrɛk.təˈment/ /kuˌrɛk.təˈmen/ adv
emendate

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ adj
correctus

corredor /ko.reˈðo/ /ko.reˈðoɾ/ /ko.rəˈðo/ /ku.rəˈðo/ n masc
cursor
Esportista en una prova de cursa.

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ v
corrigere

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ adj
amnis
Que flueix.
D’ús comú, que és generalment acceptat.

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ n masc
amnis
Massa que flueix contínuament.

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ v
congruere
Ésser responsabilitat, pertocar.

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ n fem
lōrum
Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ n masc
cursor
Persona que és portadora de notícies o que transporta personalment una carta, sobretot en temps de guerra.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw n masc
cursus electronicus

corroborar /ko.ro.boˈɾa/ /ko.ro.boˈɾaɾ/ /ko.ro.βoˈɾa/ /ku.ru.buˈɾa/ /ku.ru.βuˈɾa/ v
corrōborō

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ v
corrumpere
Alterar o mudar la forma d'alguna cosa.
Metafòricament, pervertir o seduir a una dona.
Metafòricament, pervertir, viciar els bons costums.
Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.
putrescere
(pronominal) Podrir-se, fer-se malbé.

corrompre's /koˈrom.pɾes/ /kuˈrom.pɾəs/ v
putrescere

corruptament /koˌrup.taˈmen/ /koˌrup.taˈment/ /koˌrup.təˈment/ /kuˌrup.təˈmen/ adv
corruptē

cort /ˈkort/ n fem
aula
Conjunt format pel sobirà i els personatges que l'envolten i que constitueixen habitualment o accidentalment la seva família, el seu servei i la seva comitiva o acompanyament, dit també cort noble.
(històric) Tribunal en representació d’un sobirà.

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ n fem
cōmitās

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ n masc
aulicus

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ n fem
velum
Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.

cortès /koɾˈtes/ /koɾˈtəs/ /kurˈtɛs/ adj masc
comis

cos n masc
corpus
Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ n fem
res
Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ n fem
sobrina

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ v
suere suo

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ n masc
mundus

cosmovisió /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ n fem
cosmotheoria

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ adj masc
cosmetorium

cossia /koˈsi.a/ /kuˈsi.ə/ n fem
agea requiro
Pla de simetria d'un vaixell que el talla pel mig i va de proa a popa.

cost /ˈkɔst/ n masc
pretium

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ n fem
litus ora
Part de la terra que toca al mar.

costar /kosˈta/ /kosˈtaɾ/ /kusˈta/ v
cōnstō

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ n masc
latus
Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ n fem
costa
(anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ n masc
habitus

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ n masc
sobrinus consobrinus

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ n masc
autocinetum
Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).

cotó /koˈto/ /kuˈto/ n masc
xylinon

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ n masc
cuprum aes cyprum
Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ v
coquere
(cuina) Preparar un aliment al foc o alta temperatura.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ n fem
caverna antrum

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ adj masc
ignavus
Que no té coratge.

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ n fem
ignavia

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ n masc
cancer
Crustaci de la infraordre Brachyura.

crani n masc
calvaria

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ n fem
creatio

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ n masc
creator

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ v
creare creo
Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ adj masc
ingeniosus

creença n fem
fides

creixement /kɾe.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈment/ /kɾə.ʃəˈmen/ /kɾə.ʃəˈment/ n masc
auctus

creixen /ˈkɾe.ʃen/ /ˈkɾe.ʃən/ /ˈkɾej.ʃen/ n masc
nasturtium

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ n fem
cremo

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ v
urere
(intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.

crep /ˈkɾep/ /ˈkɾɛp/ n
laganum

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ n masc
crepusculum

crescuda /kɾesˈku.ða/ /kɾəsˈku.ðə/ n fem
incrementum
L'acte o efecte de créixer.
alluvies augeri
Augment d'aigua dels rius i rieres degut a la pluja o en fondre's la neu.
augeri augmentum
(plural) Els punts que s'augmenten en alguns paratges de la mitja per que sigui més ampla.

cresta /ˈkɾes.ta/ /ˈkɾəs.tə/ /ˈkɾɛs.tə/ n fem
crista

cresta ilíaca n fem
crista iliaca

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ n fem
crēta

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ n fem
crux
Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
Instrument de tortura.

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ v
transire
Travessar un lloc d’un costat a l’altre.

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ v
credere credo
Tenir confiança.

creïblement /kɾeˌi.bɫeˈment/ /kɾeˌi.βɫeˈmen/ /kɾeˌib.bɫeˈmen/ /kɾəˌi.βɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈment/ adv
credibiliter

criat /kɾiˈat/ n masc
famulus

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ v
clamare
(intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
vocare
(transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

crim /ˈkɾim/ n masc
scelus

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ adj
scelestus
Relatiu al crim.

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ n neut
scelestus
Qui comet un crim.

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ n fem
iuba

criptó n masc
crypton

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ n
chrisma
L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

cristall /kɾisˈtaʎ/ n masc
crystallum

cristianisme /kɾis.ti.aˈniz.me/ /kɾis.ti.əˈniz.mə/ n masc
Christiānismus

cristià /kɾis.tiˈa/ n masc
Christianus
Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ adj masc
croaticus
Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ n masc
crucesignatus
Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.

crom n masc
chromium

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ n masc
chromosoma

cronòmetre /kɾoˈnɔ.me.tɾe/ /kɾoˈnɔ.mə.tɾə/ /kɾuˈnɔ.mə.tɾə/ n masc
horologium

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ n fem
scipio
Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.
furca
Barra de fusta amb dos ganxos en un extrem que serveix per a sostenir tabernacles.
baculus
Bastó en figura de gaiat que usaven els bisbes com a insígnia de la seva dignitat.

cru /ˈkɾu/ adj masc
crudus
No cuit, o no prou cuit.
Sense la preparació que li cal a una substància.
Dit del temps rigorós.

crucificar /kɾu.si.fiˈka/ /kɾu.si.fiˈkaɾ/ v
crucifīgō

crucifix /kɾu.siˈfiks/ n masc
crux

cruel /kɾuˈɛɫ/ adj
saevus

cruelment /kɾuˌɛɫˈmen/ /kɾuˌɛɫˈment/ adv
crūdēliter

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ n fem
trivium
Encreuament de carrers o de carreteres.

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ n masc
crater

crètic /ˈkɾɛ.tik/ n masc
amphimacer

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ v
crescere cresco

crític /ˈkɾi.tik/ adj masc
sonticus

crònic /ˈkrɔ.nik/ adj masc
chronicum

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ n fem
chronica

cu /ˈku/ n fem
kū

cua /ˈku.a/ n fem
cauda
Apèndix posterior d'alguns animals.

cub n masc
cubus

cuc n masc
vermis

cuc de seda n masc
bombyx

cucut /kuˈkut/ n masc
cuculus

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ n fem
motacilla

cuidar /kujˈða/ /kujˈðaɾ/ /kwiˈða/ v
curare
Tenir cura d'algú o d'un animal.

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ n fem
coquina culina
Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ v
coquere kuhati

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ n masc
coquus

cuir /ˈkujr/ n masc
corium

cuirassa /kujˈɾa.sa/ /kujˈɾa.sə/ /kwiˈɾa.sa/ n fem
coriacea
Peça de l'armadura que cobreix bona part del tronc i que està feta d'un material sòlid (inicialment de cuir i posteriorment de metall) per tal d'evitar desperfectes per l'atac de l'enemic.

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ n fem
femur

cuixot /kujˈʃɔt/ /kuˈʃɔt/ n masc
femorale
Tros dels pantalons en el qual s'hi fica una cama.
coxarum
Peça de l'armadura que tapa i defensa la cuixa.

cul n masc
culus

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ n fem
cochleārium

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ n masc
culpa

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ n fem
culpa

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ adj
culpabilis
Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ n neut
nocens
Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culpar /kuɫˈpa/ /kuɫˈpaɾ/ v
culpō

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ adj masc
cultus
Persona dotada de cultura.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ n masc
cultus
Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultivar /kuɫ.tiˈva/ /kuɫ.tiˈvaɾ/ /kuɫ.tiˈβa/ /kuɫ.tiˈβaɾ/ v
colere

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ n fem
cultura

cuneïforme /ku.ne.iˈfoɾ.me/ /ku.nə.iˈfor.mə/ adj
cuneatus

cunyada /kuˈɲa.ða/ n fem
glos

cunyat n masc
lēvir

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ n fem
curatio
Assistència a un malalt.

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ v
sanare
Aplicar cures mèdiques.

curi n masc
curium

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ n fem
curiositas

curiós /ku.ɾiˈos/ adj masc
curiosus
Que desitja saber coses.

cursa /ˈkuɾ.sa/ n fem
cursus

curt adj masc
curtus brevis
De poca llargada o longitud.

curullar /ku.ɾuˈʎa/ /ku.ɾuˈʎaɾ/ v
cumulo

custòdia /kusˈtɔ.ði.a/ /kusˈtɔ.ði.ə/ n fem
custodia
Acció i efecte de custodiar.

cutani /kuˈta.ni/ adj masc
pelliceus

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ n masc
calculatio

càlid adj masc
calidus

càmping /ˈkam.piŋ/ /ˈkam.piŋk/ n masc
campus tentorius

càncer /ˈkan.seɾ/ n masc
cancer
(medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.

cànem /ˈka.nem/ n masc
cannabis

càpsula articular n fem
capsula articularis

càrdies /ˈkar.di.əs/ /ˈkaɾ.ði.es/ n masc
cardia

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ n fem
onus
Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.
onus electricum
(esports de pilota) Acció d'escometre un adversari recolzant-hi el propi cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.

càstig /ˈkas.tik/ n masc
punitio poena
Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ adj masc
celticus
Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ n masc
celticus
Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ n fem
cellula

cèsar /ˈsɛ.zaɾ/ /ˈsɛ.zər/ n masc
cæsar

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ n masc
cervus cerva

cílix /ˈsi.ɫiks/ n fem
cylix

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ n fem
cithara

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ n fem
cochlea
Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ n masc
gallicauda

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ n masc
codex

còlic adj masc
tormina
Relatiu al còlon

còlic n masc
tormina
Dolor agut a l’abdomen.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ n masc
colon

còlquic /ˈkɔɫ.kik/ n masc
colchicum

còmic n masc
liber pictus
Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.
comoedus
Autor de comèdies.

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
commodus
Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ adj masc
concavus

còndil /ˈkɔn.diɫ/ n masc
condylus

cònjuge /ˈkɔɲ.d͡ʒu.d͡ʒe/ /ˈkɔɲ.d͡ʒu.ʒe/ /ˈkɔɲ.ʒu.ʒə/ n neut
conjux

còpia /ˈkɔ.pi.a/ n fem
exemplar
Acció o efecte de copiar.

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ n fem
cornea

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ v
currere curro
Caminar amb velocitat.
currere
Es diu dels fluids i líquids, com l'aire, l'aigua, la sang, etc. quan es mouen progressivament d'una part a una altra.
labi
Passar, seguir, tenir curs les coses, com per exemple, córrer el temps, el son, etc.
properare
Partir amb promptitud a posar en execució alguna cosa.
negotium
Passar algun negoci per on li correspon.
valere
Passar, valer alguna cosa per aquell any o temps de què es tracta.
confugere
Recórrer, acudir al valiment o ajuda d'algú.
acórrer
curare
Entendre alguna cosa, encarregar-se d'ella i sol·licitar-la.
rumorem
Dir-se, donar-se per notícia alguna cosa.
usitatam
En relació a les monedes, passar o ser admesa.
iusequi
Perseguir, empaitar.

córrer canyes v
certare

cúmul /ˈku.muɫ/ n masc
cumulus

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ n fem
tholus -i tholus

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ n fem
falx
(agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dallador n masc
falce

dallaire n neut
falce

dallar /daˈʎa/ /daˈʎaɾ/ /dəˈʎa/ v
falce

dalmàtica /daɫˈma.ti.ka/ /dəɫˈma.ti.kə/ n fem
dalmatica

dalt /ˈdaɫ/ /ˈdaɫt/ adv
super
A la part superior, de més amunt.

damasquí /da.masˈki/ /də.məsˈki/ adj masc
damascenus
Relatiu o pertanyent a Damasc.

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ adv
super
Situat més amunt, en un lloc més alt respecte un altre verticalment més baix.

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ n fem
saltatio

danyar /daˈɲa/ /daˈɲaɾ/ /dəˈɲa/ v
noceō

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ n masc
Dani
Natural de Dinamarca.

dar /ˈda/ /ˈdaɾ/ v
dare

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ n masc
darmstadtium

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ adj
ultimus
Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ adv
post

darwinisme /daɾ.wiˈniz.me/ /dər.wiˈniz.mə/ n masc
Darvinismus
Teoria de l'evolució desenvolupada per Charles Darwin el segle XIX.

darwinista /daɾ.wiˈnis.ta/ /daɾ.wiˈnis.te/ /dər.wiˈnis.tə/ n neut
doctrinae Darvinianae fautor

data /ˈda.ta/ n fem
dies

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ adj masc
datīvus

dau n masc
alea talus tessera
Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.

daurar /dawˈɾa/ /dawˈɾaɾ/ /dəwˈɾa/ v
aurō

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ adj masc
aureus
Del color de l’or.

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ adv
ante
En una situació o posició davantera.

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ preposition
prō
Denota una posició o situació davantera.

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ n masc
līmus

de /de/ /ˈde/ preposition
super
Preposició per a denotar el cas genitiu (objectivitat, assumpte de què tracta).
a
Preposició per a denotar el cas ablatiu (circumstancial).
in
Per en oracions de passiva.
Cada, per a denotar distribució quan s'acompanya de la preposició en.
sub
Preposició per a determinar el temps.
hinc
Preposició per a denotar il·lació o inferència.
ut
Com, usat com a conjunció comparativa.
inter
Entre quan s'acompanya de la preposició a.

de franc adv
gratis

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ adv
cito

de res Interjection
libenter

de sobines /de.soˈbi.nes/ /də.soˈbi.nəs/ /də.suˈbi.nəs/ /də.suˈβi.nəs/ adv
supīnus

de sobte adv
repente

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ n masc
altercatio
Disputa, altercació sobre alguna cosa.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ v
altercari
Disputar amb raons sobre alguna cosa.
permiscere pugnare
Combatre.
permiscere
Moure i remenar alguna cosa perquè es condensi o mescli, i perquè es liquidi o dissolgui.

decapitar /de.ka.piˈta/ /de.ka.piˈtaɾ/ /də.kə.piˈta/ v
decollo

decebre /deˈse.bɾe/ v
frustro
(antic) enganyar, trair
No complir amb les expectatives d'altri.

decentment /deˌsemˈmen/ /deˌsemˈment/ /dəˌsemˈmen/ /dəˌsemˈment/ adv
decenter

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ v
censere
Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decidu adj masc
deciduus

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ n fem
consultum

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ v
dēclārō

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ n fem
declinatio

decorar /de.koˈɾa/ /de.koˈɾaɾ/ /də.kuˈɾa/ v
decorare
Ornamentar, adornar.

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ n masc
decimetrum
(metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

dedicar /de.ðiˈka/ /de.ðiˈkaɾ/ /də.ðiˈka/ v
dedicare
Destinar al culte religiós o profà.

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ n fem
dea

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ v
defendere
Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.

definició n fem
definitio

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ adj
defōrmis

degotar /de.ɣoˈta/ /de.ɣoˈtaɾ/ /də.ɣoˈta/ /də.ɣuˈta/ v
stillare

degradar /de.ɣɾaˈða/ /de.ɣɾaˈðaɾ/ /də.ɣɾəˈða/ v
obterō

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ v
deserere
Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.

deixeble /dejˈʃe.bɫe/ /dejˈʃe.βɫe/ /dejˈʃeb.bɫe/ /deˈʃe.βɫe/ /dəˈʃəb.bɫə/ /dəˈʃɛ.βɫə/ /dəˈʃɛb.bɫə/ n masc
discens

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ v
ieiuno

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ n masc
ieiunium

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ adv
consultō

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ adj masc
ultrōneus

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ adj masc
tener

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ n masc
dēlīrium

delta /ˈdeɫ.ta/ n fem
delta
Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ n masc
delta
Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

delícia /deˈɫi.si.a/ n fem
esca
Menjar molt bo i especial.
Cosa o lloc molt agradable.

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ v
petere
Instar a algú perquè doni o faci quelcom.
indicare
Posar preu a la mercaderia qui la ven.
pulsare
Avisar o trucar perquè surtin els de dins o l'atenguin.
poscere
Proposar als pares o parents d'una dona el desig que la concedeixin per esposa.

demanda /deˈman.da/ /dəˈman.də/ n fem
quaesitum

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ n neut
demens

demiürg /de.miˈuɾk/ /də.miˈurk/ n masc
dēmiūrgus

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ n fem
democratia
Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

demolició /de.mo.ɫi.siˈo/ /də.mo.ɫi.siˈo/ /də.mu.ɫi.siˈo/ n fem
disturbātiō

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ v
demonstrare
Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
monstrare
Donar proves, posar de manifest.

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ adv
cras crās
En el dia vinent després de l'actual.
cras
En el futur de manera indeterminada.

denari /deˈna.ɾi/ /dəˈna.ɾi/ n masc
dēnārius

denominar /de.no.miˈna/ /de.no.miˈnaɾ/ /də.nu.miˈna/ v
appellare

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ adj masc
densus

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ n fem
densitas

dent /ˈden/ /ˈdent/ n fem
dens dēns
(anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de lleó n masc
taraxacum
(botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

denúncia /deˈnun.si.a/ /dəˈnun.si.ə/ n fem
indicina

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ v
depilare
Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

depilatori /de.pi.ɫaˈtɔ.ɾi/ /də.pi.ɫəˈtɔ.ɾi/ adj masc
depilatorius
Que té la capacitat de depilar.

deplorable /de.pɫoˈɾa.bɫe/ /de.pɫoˈɾa.βɫe/ /de.pɫoˈɾab.bɫe/ /də.pɫoˈɾab.bɫə/ /də.pɫuˈɾa.βɫə/ /də.pɫuˈɾab.bɫə/ adj
deplorandus
Digne de compassió, o capaç de moure a llàstima, o que quasi no té remei.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ n fem
depressio

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ v
a ducor
Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

derma /ˈdeɾ.ma/ /ˈdɛr.mə/ n masc
dermis

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ n fem
dermatologia

desafiar /de.za.fiˈa/ /de.za.fiˈaɾ/ /də.zə.fiˈa/ v
diffido

desafortunat /de.za.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.fur.tuˈnat/ adj masc
infēlix

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ v
dehortor

desaparició /de.za.pa.ɾi.siˈo/ /də.zə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
abitus

desaparèixer /de.za.paˈɾe.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃeɾ/ /də.zə.pəˈɾə.ʃə/ /də.zə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
abolescō

desaprendre /de.zaˈpen.dɾe/ /də.zəˈpən.dɾə/ /də.zəˈpɛn.dɾə/ v
dēdiscō

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ v
abdō
Posar al seu lloc, endreçar.
servo
(informàtica) guardar, enregistrar

desarmar /de.zarˈma/ /de.zaɾˈma/ /de.zaɾˈmaɾ/ /də.zərˈma/ v
dēarmō

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ n masc
calamitas
Gran desgràcia amb dany important.

desbotar /dez.boˈtaɾ/ /dez.βoˈta/ /dəz.boˈta/ /dəz.buˈta/ v
ejicere
Descarregar-se el ventre per vòmits o de cambra, o per ambdós vies.
nimbos
Ploure molt.

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ v
iacere
Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ adj
prognatus
Que descendeix, que va de dalt a baix.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ n neut
prognatus
Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ v
descendere

descobriment n masc
inventio

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ v
comperire
Veure o trobar per primer cop.

descollar v
detrahere supereminere

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ adj masc
ignoratus
Referit a quelcom del que encara no es coneix res o no se'n coneix prou.

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ n masc
advena
Persona que no és coneguda, de la que no se'n té referència.

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ n fem
descriptio

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ v
describere
Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

desembarcar /de.zem.baɾˈka/ /de.zem.baɾˈkaɾ/ /də.zəm.bərˈka/ v
egredior

desembre /dəˈzem.bɾə/ n masc
December december
Dotzè mes de l'any.

desencaix /de.zeŋˈkajʃ/ /də.zəŋˈkaʃ/ n masc
laxatio

desencaixament /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/ /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ n masc
laxatio

desencaixar /de.zeŋ.kajˈʃa/ /de.zeŋ.kajˈʃaɾ/ /de.zeŋ.kaˈʃa/ /də.zəŋ.kəˈʃa/ v
laxare

desencaixonar /de.zeŋ.ka.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ʃoˈna/ /də.zəŋ.kə.ʃuˈna/ v
extrahere

desencastar /de.zeŋ.kasˈta/ /de.zeŋ.kasˈtaɾ/ /də.zəŋ.kəsˈta/ v
deglutinare

desencauar /de.zeŋ.kaˈwa/ /de.zeŋ.kaˈwaɾ/ /də.zəŋ.kəˈwa/ v
pellere

desencebar /de.zen.seˈbaɾ/ /de.zen.seˈβa/ /də.zən.səˈβa/ v
detrahere

desencotxar /de.zeŋ.koˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.koˈt͡ʃa/ /də.zəŋ.kuˈt͡ʃa/ v
descendere

desendeutar /de.zen.dewˈta/ /de.zen.dewˈtaɾ/ /də.zən.dəwˈta/ v
liberare

desendimoniar /de.zen.di.mo.niˈa/ /de.zen.di.mo.niˈaɾ/ /də.zən.di.mo.niˈa/ /də.zən.di.mu.niˈa/ v
ejicere

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ v
creare

desert /deˈzɛɾt/ n masc
desertum deserta
Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desertar /de.zerˈta/ /de.zeɾˈta/ /de.zeɾˈtaɾ/ /də.zərˈta/ v
dēscīscō
Deixar desert, abandonar.

desfavorable /des.fa.voˈɾa.bɫe/ /des.fa.βoˈɾa.βɫe/ /des.fa.βoˈɾab.bɫe/ /dəs.fə.voˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.vuˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.βuˈɾa.βɫə/ /dəs.fə.βuˈɾab.bɫə/ adj
adversus

desfer /desˈfe/ /desˈfeɾ/ /dəsˈfe/ v
abrogo
Eliminar la feina feta.

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ n fem
pompa

deshonest /de.zoˈnest/ /də.zoˈnest/ /də.zuˈnest/ adj masc
fraudulentus

desig /deˈzit͡ʃ/ n masc
desiderium
Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.

desigual /de.ziˈɣwaɫ/ /də.ziˈɣwaɫ/ adj
impār

desinència /de.ziˈnɛn.si.a/ /də.ziˈnɛn.si.ə/ n fem
inclinamentum

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ v
desiderare

desmuntar /dez.munˈta/ /dez.munˈtaɾ/ /dəz.munˈta/ v
distrahō
Desfer alguna cosa que està construïda a peces.

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ v
inoboedio

despagar /dez.paˈɣa/ /dez.paˈɣaɾ/ /dəz.pəˈɣa/ v
displicere
(arcaisme) descontentar, disgustar

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ n masc
expergiscor

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ v
expergere
Fer treure del son.
expergiscor
(pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despesa /desˈpe.za/ /dəsˈpə.zə/ /dəsˈpɛ.zə/ n fem
sumptus

despietat /des.pi.eˈtat/ /dəs.pi.əˈtat/ adj masc
immisericors

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ adv
post deinde
més tard

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ n fem
destillatio

destinació /des.ti.na.siˈo/ n fem
fatum

destral /desˈtɾaɫ/ n fem
securis ascia

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ v
populor

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ n fem
clādes

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ n masc
dēlētor
Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ v
delere

destí /desˈti/ n masc
fatum
Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desvelar /dez.veˈɫaɾ/ /dez.βeˈɫa/ /dəz.bəˈɫa/ /dəz.vəˈɫa/ v
aperiō

desvergonyidament /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/ /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/ adv
impudenter

detectar /de.tekˈta/ /de.tekˈtaɾ/ /də.təkˈta/ v
dētegō

detectiu /de.tekˈtiw/ n masc
inquisitor

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ v
scīscō

detestar /de.tesˈta/ /de.tesˈtaɾ/ /də.təsˈta/ v
abōminor

detriment /de.triˈmen/ /de.triˈment/ /də.triˈmen/ /də.triˈment/ n masc
dētrīmentum

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ number
decem

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ v
dēbeō
Tenir una obligació pendent amb algú altre.

deures /ˈdew.ɾes/ /ˈdəw.ɾəs/ /ˈdɛw.ɾəs/ n masc
pensum
(plurale tantum) Exercicis escolars que els alumnes han de fer a casa.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ n masc
debitum

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ adj masc
vastificus

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ n fem
dēvōtiō

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ v
peredō

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ preposition
citrā

dia /ˈdi.a/ n masc
dies
Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
Espai de temps amb claror entre dues nits.

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ n masc
diabolus
Personificació del mal.

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ n masc
diaconus

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ n masc
diaphragma

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ n masc
dialectos dialectus

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
dialectologia

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ n masc
adamas
Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.

diari adj masc
cotidianus

diari n masc
acta diurna
Periòdic de notícies publicat cada dia.
commentārius
Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ n fem
foria diarrhoea

diartrosi /di.aɾˈtɾɔ.zi/ /di.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
diarthrosis

dibuix /diˈbujʃ/ n masc
imago
Acte o efecte de dibuixar.
designatio
Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ v
pingere

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ n masc
dictionarium lexicon
Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

dictatorial /dik.ta.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.tu.ɾiˈaɫ/ adj
imperiōsus

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ n fem
diaeta

dietari /di.eˈta.ɾi/ /di.əˈta.ɾi/ n masc
libellus
Espècie de calendari que usen els eclesiàstics, on disposen l'orde i el ritus de les pregàries i l'ofici diví de tot l'any.

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ n fem
diffāmātiō

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ v
diffāmō

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ adj
differens
Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ adv
aliter

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ v
differō

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
differentia discrimen

dificultat n fem
artum
Complicació, obstacle per fer una cosa.

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ n masc
diphthongos

difusió /di.fu.ziˈo/ n fem
diffusio

difícil adj
difficilis
Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

difícilment /diˌfi.siɫˈmen/ /diˌfi.siɫˈment/ adv
aegre

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ v
digerere

digne /ˈdiŋ.ne/ /ˈdiŋ.nə/ /ˈdiɡ.ne/ adj masc
dignus
Mereixedor de respecte.

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ n fem
dignitas
Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ n
dies jovis dies Iovis

dilluns n
Lunae dies dies Lunae

diluvi /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.βi/ n masc
abluvium

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ n
dies Martis dies martis

dimecres /diˈme.kɾes/ n masc
diēs Mercuriī dies Mercurii

dimensió /di.men.siˈo/ /di.mən.siˈo/ n fem
dimensio

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ n masc
(nomen) deminutivum

dimissió /di.mi.siˈo/ n fem
abdicatio

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ v
abdicō

dimoni /diˈmɔ.ni/ n masc
daemon
Esperit sobrenatural malèfic, diable.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ n masc
prandium cena
Àpat del migdia.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ v
prandere
(intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ n fem
dynastia

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ n masc
pecunia

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ n masc
dinosaurus

dinou number
undeviginti

dinovè /di.noˈβe/ /di.nuˈβɛ/ number
nōnus decimus

dins /ˈdins/ adv
intus
A l'interior d'un espai delimitat.

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ n masc
diploma

dipositar /di.po.ziˈta/ /di.po.ziˈtaɾ/ /di.pu.ziˈta/ v
confiscō

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ v
dicere
Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ v
appellari
Portar el nom de.

direcció /di.ɾek.siˈo/ n fem
pars
Orientació que pren un desplaçament o moviment.

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ adv
rēctā

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ adj masc
directus
Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

dirigir /di.ɾiˈd͡ʒi/ /di.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /di.ɾiˈʒi/ v
afficiō
Encaminar o guiar cap a un lloc o objectiu, fer adoptar una direcció.
dirigo
Manar, liderar seguint una línia o normes.

disc compacte n masc
disculus compactus

disciplina /di.siˈpɫi.na/ /di.siˈpɫi.nə/ /dis.siˈpɫi.nə/ n fem
disciplina
Conjunt de regles establertes per a mantenir l'ordre.
Branca del coneixement que és matèria d'estudi i d'ensenyament.

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ n fem
taciturnitas

discurs /disˈkurs/ n masc
locutio

discussió /dis.ku.siˈo/ n fem
disputatio

discutir /dis.kuˈti/ /dis.kuˈtiɾ/ v
iurgō
Contradir, posar en dubte.

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ n fem
dissensus

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ n fem
larva
Màscara; vestit de màscara, especialment de carnaval.
color
Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfressar /dis.fɾeˈsa/ /dis.fɾeˈsaɾ/ /dis.fɾəˈsa/ v
dissimulō

dislèxia /dizˈɫɛk.si.a/ /dizˈɫɛk.si.ə/ n fem
dyslexia

disponible /dis.poˈni.bɫe/ /dis.poˈni.βɫe/ /dis.poˈnib.bɫe/ /dis.poˈnib.bɫə/ /dis.puˈni.βɫə/ /dis.puˈnib.bɫə/ adj
parābilis

disprosi n masc
dysprosium

disputar /dis.puˈta/ /dis.puˈtaɾ/ v
altercor
Discutir amb vehemència sobre qualsevol cosa.
Lluitar per la possessió d'alguna cosa.

dissabte /diˈsap.te/ n masc
sabbatum dies Saturni

disset number
septendecim

dissetè /di.seˈte/ /di.səˈtɛ/ number
septimus decimus

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ v
dissolvō

dissolució /di.so.ɫu.siˈo/ /di.su.ɫu.siˈo/ n fem
dissolutio

distinció /dis.tin.siˈo/ n fem
distinctio

distingir /dis.tiɲˈd͡ʒi/ /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /dis.tiɲˈʒi/ v
distinguere
Diferenciar, discriminar.

distintament /disˌtin.taˈmen/ /disˌtin.taˈment/ /disˌtin.təˈmen/ /disˌtin.təˈment/ adv
disertim

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ n fem
divisio

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ v
dividere

distància /disˈtan.si.a/ n fem
distantia
Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.
Separació de forma de pensar o afectiva entre persones.

dit n masc
digitus
(anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

dit del cor n masc
digitus medius

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ n masc
dies Solis dies Dominica

diuturnitat n fem
diuturnitatis

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ n masc
dies Veneris diēs Veneris

divers /diˈvɛɾs/ /diˈvɛɾs/ /diˈβɛrs/ /diˈβɛɾs/ adj masc
varius

diversió n fem
delicia

divertir /di.veɾˈtiɾ/ /di.vəɾˈti/ /di.βerˈti/ /di.βeɾˈti/ /di.βərˈti/ v
oblectare
Distreure, entretenir, passar una bona estona.

divertit /di.veɾˈtit/ /di.vəɾˈtit/ /di.βerˈtit/ /di.βeɾˈtit/ /di.βərˈtit/ adj masc
dēlectābilis

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ adj
divisibilis

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ n fem
divisio

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ n masc
divortium

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ number
duodeviginti octodecim

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ adj masc
divus
Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
(per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ n masc
colloquium

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ n masc
diametros

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ adv
cotidie

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ n fem
diaeresis

diürn /diˈurn/ adj masc
diurnus

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ n masc
donum
Talent innat per a fer una cosa.

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ v
duplicō
Multiplicar per dos.
(futbol) Avançar, un jugador, el company d'equip que condueix la pilota en atac per donar-li suport.

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ n masc
binus
Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
(bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ v
plicare
Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ n masc
medicus
(formal, cortesia) metge

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ n masc
scriptum documentum

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ n masc
delphinus delphin

dogmàtic /doɡˈma.tik/ /duɡˈma.tik/ adj masc
dogmaticus

dol /ˈdɔɫ/ n masc
lūctus

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ v
doleo

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ adj
malus
Que fa el mal, que no és bo

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ n
dolor
Patiment, pena.

dolç adj masc
dulcis

dolçament /ˌdoɫ.saˈmen/ /ˌdoɫ.saˈment/ /ˌdoɫ.səˈmen/ /ˌdoɫ.səˈment/ adv
dulciter

dolçor /doɫˈso/ /doɫˈsoɾ/ /duɫˈso/ n fem
dulcitās

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ n masc
domicilium

dominació /do.mi.na.siˈo/ /do.mi.nə.siˈo/ /du.mi.nə.siˈo/ n masc
dominatio

dominant /do.miˈnan/ /do.miˈnant/ /du.miˈnan/ adj
eminens
que domina
el principal o superior entre altres del seu ordre o classe
dominans
que vol dominar els altres, que no sofreix que se li oposin, que el contradiguin

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ v
dominor
(intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
(transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ adj masc
domesticus

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ n fem
femina mulier
Persona del sexe femení.
Muller, independentment de la situació legal.

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ v
dare do
Entregar de franc, regalar.

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ v
dormire dormio

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ n masc
cubiculum

dos number
duo

dosi n fem
dosis

dosser /doˈse/ /doˈseɾ/ /duˈse/ n masc
protectum

dot /ˈdɔt/ n masc
dos
Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.

dotze /ˈdo.d͡ze/ number
duodecim

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ number
duodecimus
(ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac n masc
draco

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ n fem
drachma
Octava part d'una unça que conté dos argenços, o setanta-dos grans.
Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

dragona /dɾaˈɣo.na/ /dɾəˈɣo.nə/ n fem
dracaena

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ n masc
drama

drassana /dɾaˈsa.na/ n fem
navale

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ adj masc
dexter
Referent al cantó oposat a l'esquerre.
rectus
Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ n masc
ius
Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
ius iūs
Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ n fem
medicamentum

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ n masc
Druida

druïdessa /dɾu.iˈðe.sa/ /dɾu.iˈðə.sə/ /dɾu.iˈðɛ.sə/ n fem
druis

dubni n masc
dubnium

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ v
dubitare
(intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ n masc
dubitas dubium dubitatio

dubtós /dupˈtos/ adj masc
dubius

duc n masc
dux
Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ n fem
thinium

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ n masc
duodenum

duquessa /duˈke.sa/ /duˈkə.sə/ /duˈkɛ.sə/ n fem
ducissa

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ adj masc
durus
De duresa, fort, difícil de ratllar, resistent.

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ preposition
inter

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ v
durare

duresa /duˈɾe.za/ /duˈɾə.zə/ /duˈɾɛ.zə/ n fem
dūritās

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ n fem
catachytlum
Bany pres en una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ n masc
dactylus
(literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.

dàrsena /ˈðaɾ.se.na/ /ˈðaɾ.sə.nə/ n fem
navale

dàtil n masc
palmula

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ n fem
decennium
Període de deu anys.

dèdal /ˈdɛ.ðaɫ/ /ˈdɛ.ðəɫ/ n masc
labyrinthus
Laberint com a joc.

dèspota /ˈdɛs.po.ta/ /ˈdɛs.po.tə/ /ˈdɛs.pu.tə/ n neut
tyrannus

déu n masc
deus dea

dòlar /ˈdɔ.ɫaɾ/ n masc
dollarium

dònut /ˈdɔ.nut/ n masc
crustulum
Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ adj masc
ecclēsiasticus
Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclipsi /eˈkɫip.si/ n masc
eclipsis

eclèctic /eˈkɫɛk.tik/ /əˈkɫɛk.tik/ adj masc
eclecticus

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ n masc
imāgo vōcis

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ n fem
oeconomia
Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
parcē

edat /eˈðat/ n fem
aetas
Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ n masc
ēdictum

edifici /e.ðiˈfi.si/ n masc
aedificium aedificatio

editar /e.ðiˈta/ /e.ðiˈtaɾ/ v
corrigō
(informàtica) Preparar o modificar dades.

educació /e.ðu.ka.siˈo/ n fem
disciplina
Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ adj masc
comis

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ n fem
ef

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
effectus

efeminar /e.fe.miˈna/ /e.fe.miˈnaɾ/ /ə.fə.miˈna/ v
effeminare

eficient /e.fi.siˈen/ /e.fi.siˈent/ /ə.fi.siˈen/ /ə.fi.siˈent/ adj
efficiens

eficientment /e.fi.siˌemˈmen/ /e.fi.siˌemˈment/ /ə.fi.siˌemˈmen/ /ə.fi.siˌemˈment/ adv
efficienter

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ n fem
efficacitas

efígie /eˈfi.ʒi.e/ /əˈfi.ʒi.ə/ n fem
effigiēs

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ adj masc
Aegyptius
Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ n masc
amor sui

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ n fem
equa

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ n fem
instrumentum organon
Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ n masc
einsteinium

eix /ˈejʃ/ n masc
axis
Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ n masc
examen

eixarm /ejˈʃarm/ /ejˈʃaɾm/ /eˈʃaɾm/ /əˈʃarm/ n masc
carmen

eixarmar /e.ʃaɾˈma/ /ej.ʃarˈma/ /ej.ʃaɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ v
incantare

eixida /ejˈʃi.ða/ /eˈʃi.ða/ /əˈʃi.ðə/ n fem
exitus conficio
Acció d'eixir.
venditio
Despatx, venda.
exitus
La part per on s'ix.
deambulatum
Passeig al camp.
perfugium
Pretext, recurs.
dictum
Ocurrència viva i sobtada.
conversio
Acció i expressió aspra i sensible del geni natural d'algú, especialment de qui no s'esperava.
eruptio profectio
Marxa de la tropa.
effugium
Medi o raó amb què es venç algun argument, dificultat o perill.
eventus
Fi o terminació d'algun negoci.
census
Document que dóna el zelador per a mudar d'habitació, i per extensió, qualsevol document que acredita o autoritza la sortida d'algun lloc.

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ v
tergō
Llevar la humitat superficial d'una cosa.

eixàrcia /ejˈʃar.si.a/ /ejˈʃaɾ.si.a/ /eˈʃaɾ.si.a/ /əˈʃar.si.ə/ n fem
navis armamenta
Cordam i ormeigs principals d'una nau.

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ n fem
el

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ adj
comitiālis

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ n fem
electricitas

electrònic /e.ɫekˈtɾɔ.nik/ /ə.ɫəkˈtɾɔ.nik/ adj masc
electronicus
Relatiu als electrons.
Relatiu a la electrònica.

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ n fem
electronica

electró /e.ɫekˈtɾo/ n masc
electro

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ n masc
elephantus elephas
Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ adj
facētus

elegia /e.ɫeˈd͡ʒi.a/ /e.ɫeˈʒi.a/ /ə.ɫəˈʒi.ə/ n fem
elegī

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ v
legere
Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ n masc
elementum
Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
(química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic n masc
elementum

elevar /e.ɫeˈvaɾ/ /e.ɫeˈβa/ /ə.ɫəˈva/ v
levare
Portar més amunt.
Fer augmentar l’alçària.
Augmentar en quantitat.
Dirigir un escrit a una autoritat superior.

ell /ˈɛʎ/ pronoun
is

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ pronoun
ea

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ pronoun
illae

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ pronoun
ii

eloqüència /e.ɫoˈkwɛn.si.a/ /ə.ɫuˈkwɛn.si.ə/ n fem
eloquentia

eludir /e.ɫuˈði/ /e.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ v
eludere
Fugir la dificultat, sortir d'ella amb algun artifici; escapar-se.
Burlar-se d'alguna cosa, fer que no tingui efecte per mitjà d'algun artifici.

eluir /e.ɫuˈi/ /e.ɫuˈiɾ/ /ə.ɫuˈi/ v
eluo

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ n fem
em

emascular /e.mas.kuˈɫa/ /e.mas.kuˈɫaɾ/ /ə.məs.kuˈɫa/ v
abscidere

embadalir /em.ba.ðaˈɫi/ /em.ba.ðaˈɫiɾ/ /əm.bə.ðəˈɫi/ v
stupefieri

embajanir /em.ba.d͡ʒaˈni/ /em.ba.d͡ʒaˈniɾ/ /em.ba.ʒaˈni/ /əm.bə.ʒəˈni/ v
stupere

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ n masc
gravitas
Estat de la dona prenyada.

embellir /am.baˈʎi/ /am.beˈʎi/ /am.beˈʎiɾ/ /em.beˈʎi/ /em.beˈʎiɾ/ /əm.bəˈʎi/ v
ornare
Fer tornar bell; adornar.

emblanquinar /am.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈnaɾ/ /əm.bɫəŋ.kiˈna/ v
dealbo

emblanquir /am.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈkiɾ/ /əm.bɫəŋˈki/ v
dealbare

emblema /emˈbɫe.ma/ /əmˈbɫɛ.mə/ n masc
insigne

embolcall /am.boɫˈkaʎ/ /em.boɫˈkaʎ/ /əm.boɫˈkaʎ/ /əm.buɫˈkaj/ /əm.buɫˈkaʎ/ n masc
vāgīna

emborbollar /em.bor.βoˈʎa/ /em.boɾ.boˈʎaɾ/ /em.boɾ.βoˈʎa/ /əm.boɾ.boˈʎa/ /əm.bur.buˈʎa/ v
garrire
Parlar atropellada i confusament, fent molt soroll.
confundo
Confondre, barrejar unes coses amb unes altres.

emboscar /am.bosˈka/ /em.bosˈka/ /em.bosˈkaɾ/ /əm.bosˈka/ /əm.busˈka/ v
impetō cum insidiā

embriac /em.bɾiˈak/ adj masc
ebrius

embriac /em.bɾiˈak/ n masc
ebriosus

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ n fem
ebrietas

embruixar /am.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃaɾ/ /em.bɾuˈʃa/ /əm.bɾuˈʃa/ v
fascinare

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ n masc
fundibulum
Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.

emergir /e.merˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒiɾ/ /ə.mərˈʒi/ v
emergo

emfiteuta /eɱ.fiˈtɛw.ta/ /eɱ.fiˈtɛw.tɛ/ /əɱ.fiˈtɛw.tə/ n neut
emphyteuta

emfitèutic /eɱ.fiˈtɛw.tik/ /əɱ.fiˈtɛw.tik/ adj masc
emphyteuticus

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
transmigratio

eminent /e.miˈnen/ /e.miˈnent/ /ə.miˈnen/ /ə.miˈnent/ adj
ēminens

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ n masc
amiralis

emissió /e.mi.siˈo/ /ə.mi.siˈo/ n fem
ēmissiō

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ n fem
affectus

empara /amˈpa.ɾa/ /emˈpa.ɾa/ /əmˈpa.ɾə/ n fem
tutamen

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ v
glutire

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ n fem
empathia

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ n masc
clāvula

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ v
trudere
Donar una empenta.

empenya /amˈpe.ɲa/ /emˈpe.ɲa/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ n fem
metatarsus
Part superior del peu des del turmell fins als dits.
Part superior del calçat.

empenyorar /em.pe.ɲoˈɾa/ /em.pe.ɲoˈɾaɾ/ /əm.pə.ɲoˈɾa/ /əm.pə.ɲuˈɾa/ v
oppignero
Donar en penyora o per penyora.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ n masc
imperator
Cap d'un imperi.
gladius
(peixos) Peix teleosti de la família dels xífids, amb el maxil·lar prolongat en forma d’espasa, fort i ràpid i de costums pelàgics (Xiphias gladius).

empitjorar /am.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾaɾ/ /əm.pi.d͡ʒoˈɾa/ /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ v
aggravare

emplenar /em.pɫeˈna/ /em.pɫeˈnaɾ/ v
pleō
Completar un document amb les dades demanades.

empobrir /am.poˈβɾi/ /am.pɾuˈβi/ /em.poˈbɾiɾ/ /em.poˈβɾi/ /əm.poˈbɾi/ /əm.puˈbɾi/ /əm.puˈβɾi/ v
pauperō

emporprar /em.porˈpɾa/ /em.poɾˈpɾa/ /em.poɾˈpɾaɾ/ /əm.poɾˈpɾa/ /əm.purˈpɾa/ v
purpuro

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ n fem
nota

empresa /emˈpɾe.za/ /əmˈpɾə.zə/ /əmˈpɾɛ.zə/ n fem
coeptus

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ v
trudere
Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.

en /an/ /en/ /ən/ /ˈen/ preposition
a
El temps.
La manera.
L’indret indefinit precedit d’article indefinit, adjectiu, pronom o numeral.
Preposició que denota situació o estat.

en pau descansi idiom
requiescat in pace

en resum /en.reˈzum/ adv
in nuce

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ n fem
en

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ v
exardescere
(pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

encantar /aŋ.kanˈta/ /aŋ.kanˈtaɾ/ /eŋ.kanˈta/ /eŋ.kanˈtaɾ/ /əŋ.kənˈta/ v
incanto
Manipular usant fórmules màgiques, encanteris.
(figurat) Agradar amb plaer o admiració.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ n masc
cantio

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ adv
adhuc

encarir /aŋ.kaˈɾi/ /aŋ.kaˈɾiɾ/ /eŋ.kaˈɾi/ /eŋ.kaˈɾiɾ/ /əŋ.kəˈɾi/ /əŋ.kəˈɾi/ v
augere
Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
extollere
Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ v
accendere
Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ n masc
ignitabulum

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ n masc
tus

encerclar /en.serˈkɫa/ /en.seɾˈkɫa/ /en.seɾˈkɫaɾ/ v
circumdare

encetall /en.seˈtaʎ/ /ən.səˈtaj/ /ən.səˈtaʎ/ n masc
glomus

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ n masc
lactuca
Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ n fem
encyclopaedia

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ n fem
incus incūs
Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.
incus
Os de l'oïda de molts vertebrats.

enclític /eŋˈkɫi.tik/ /əŋˈkɫi.tik/ adj masc
encliticum

encomi /eŋˈkɔ.mi/ /əŋˈkɔ.mi/ n masc
præconium

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ v
diminuo

encoratjar /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /əŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ v
adhortor

encotxar /aŋ.kuˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.koˈt͡ʃa/ /əŋ.kuˈt͡ʃa/ v
rhedam conscendere
Ficar dins un cotxe.
(pronominal) Pujar al cotxe.

encruelir /eŋ.kɾu.eˈli/ /eŋ.kɾu.eˈliɾ/ /əŋ.kɾu.əˈɫi/ v
saevio
(pronominal) Manifestar-se cruel contra algú, trobant gust en el que perjudica la seva vida, opinió o interessos.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ adv
prorsum
En direcció a la banda del davant.

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ n masc
postera die

enderrocar /an.de.roˈka/ /an.de.roˈkaɾ/ /en.de.roˈka/ /en.de.roˈkaɾ/ /ən.də.roˈka/ /ən.də.ruˈka/ v
demoliri
Destruir totalment o parcialment una edificació.

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ n fem
aenigma

endocardi /en.doˈkaɾ.ði/ /ən.duˈkar.di/ n masc
endocardium

endolcir /an.doɫˈsi/ /an.doɫˈsiɾ/ /en.doɫˈsi/ /en.doɫˈsiɾ/ /ən.doɫˈsi/ /ən.duɫˈsi/ v
condulcō

endometri /en.doˈmɛ.tɾi/ /ən.doˈmɛ.tɾi/ /ən.duˈmɛ.tɾi/ n masc
endometrium

enemic /e.neˈmik/ n masc
inimicus hostis

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ n fem
energia

enfit /aɱˈfit/ /eɱˈfit/ /əɱˈfit/ n masc
cruditas

enfocar /eɱ.foˈka/ /eɱ.foˈkaɾ/ /əɱ.foˈka/ /əɱ.fuˈka/ v
animadverto
(òptica, fotografia, cinema) Ajustar l’aparell òptic per tal que la imatge aparegui nítida.
Centrar l’atenció en un tema en base als supòsits previs per tal de resoldre’l adequadament.

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ v
collabi
Posar, fer anar, al fons.
(rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'un equip, consistent a fer caure una melé ordenada, una melé espontània o un mol per haver-se ajupit fins a perdre l'equilibri, intencionadament o empesos pels jugadors de la segona i la tercera línia.

enganxador /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðo/ /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /əŋ.ɡəɲ.ʃəˈðo/ adj masc
allector
Que enganxa.

enganxar /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃaɾ/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.ɡəɲˈʃa/ v
prehendere prehendi
Agafar alguna cosa amb ganxo o penjar-la en ell.
allicere
Atreure a algú a que assenti plaça de soldat donant-li diners.
conglutinare
Agafar, apegar.
prehendi
(pronominal) Agafar-se, topar una cosa amb una altra que la deté o l'embulla.

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ v
fallo

engolir /aŋ.ɡoˈɫi/ /aŋ.ɡuˈɫiɾ/ /eŋ.ɡoˈɫi/ /eŋ.ɡoˈɫiɾ/ /eŋ.ɡuˈɫi/ /əŋ.ɡoˈɫi/ /əŋ.ɡuˈɫi/ v
gluttīre
Passar alguna cosa per la gola.

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ adv
hornō

enigma n masc
aenigma griphus

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ adj masc
aenigmaticus

enjondre /eɲˈd͡ʒon.dɾe/ /əɲˈʒɔn.dɾə/ adv
alibi

enlletgir /aɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /aɲ.ʎeˈt͡ʃiɾ/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /əɲ.ʎəˈd͡ʒi/ v
dēformāre

enlloc /eɲˈʎɔk/ /əɲˈʎɔk/ adv
nequo

enorme /eˈnoɾ.me/ /əˈnor.mə/ adj
enormis

enormitat /e.noɾ.miˈtat/ /ə.noɾ.miˈtat/ /ə.nur.miˈtat/ n fem
ēnormitās

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ Interjection
retro

ensenyament /en.se.ɲaˈmen/ /en.se.ɲaˈment/ /ən.sə.ɲəˈmen/ /ən.sə.ɲəˈment/ n masc
disciplina

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ v
docere
Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ v
concipere
Comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

enterc /anˈtɛrk/ /enˈtɛɾk/ adj masc
solidus
Dit d’un objecte, rígid, inflexible, encarcarat.
capitous
(figuradament) Obstinat, tossut.

enterrar /an.teˈra/ /en.teˈra/ /en.teˈraɾ/ /ən.təˈra/ v
dēfodiō

entitat /en.tiˈtat/ /ən.tiˈtat/ n fem
entitas

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ n fem
ostium aditus
Lloc per accedir a l'interior d'un espai.

entranya /enˈtɾa.ɲa/ n fem
viscera
Víscera, òrgan intern del cos.
praecordia
La cosa més oculta i amagada.
affectus
Afecte de l'ànima.

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ v
intrare
Passar de fora cap endins.

entre /ˈen.tɾe/ /ˈen.tɾə/ /ˈən.tɾə/ /ˈɛn.tɾə/ preposition
inter

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ n masc
exercitor

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ n masc
asportatio

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ v
exercitare

entreteixir /ˌen.tɾe.tejˈʃi/ /ˌen.tɾe.tejˈʃiɾ/ /ˌen.tɾe.teˈʃi/ /ˌen.tɾə.təˈʃi/ v
intexo
Introduir nous fils al teixit.

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ n masc
oblectāmen

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ n fem
colloquium

entropia /en.tɾoˈpi.a/ /ən.tɾoˈpi.ə/ /ən.tɾuˈpi.ə/ n fem
entropia

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ n masc
studium

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ v
invadere
Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ n fem
invidia
Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ v
invidere

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ adj masc
invidus

envelliment /am.be.ʎiˈmen/ /em.be.ʎiˈmen/ /eɱ.ve.ʎiˈment/ /əm.bə.ʎiˈmen/ /əɱ.və.jiˈmen/ /əɱ.və.ʎiˈment/ n masc
inveteratio

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ v
inveterare

envergar /am.beɾˈɣaɾ/ /em.berˈɣa/ /em.beɾˈɣa/ /eɱ.veɾˈɣaɾ/ /əm.bərˈɡa/ /əɱ.vəɾˈɣa/ v
ligare

envermellir /am.beɾ.meˈʎiɾ/ /em.ber.meˈʎi/ /em.beɾ.meˈʎi/ /eɱ.veɾ.meˈʎiɾ/ /əm.bər.məˈʎi/ /əɱ.vər.məˈji/ /əɱ.vəɾ.məˈʎi/ v
rubefacere

enyorar /a.ɲoˈɾa/ /a.ɲoˈɾaɾ/ /e.ɲoˈɾa/ /e.ɲoˈɾaɾ/ /ə.ɲoˈɾa/ /ə.ɲuˈɾa/ v
absentiam
Tenir sentiment i pena per l'absència d'alguna persona o per la falta d'alguna cosa.

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n masc
illicium
Ocell de reclam per atraure'n d'altres (per a caçar-los, fotografiar-los, etc).

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n neut
stupefieri stupidus
(central, nord-occidental) Persona aturada que no té acció ni activitat.

enèrgicament /eˌnɛr.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /əˌnɛr.ʒi.kəˈmen/ /əˌnɛɾ.ʒi.kəˈment/ adv
nāviter

epicentre /e.piˈsen.tɾe/ /ə.piˈsen.tɾə/ n masc
epicentrum

epicè /e.piˈse/ /ə.piˈsɛ/ adj masc
communis
Dit del substantiu amb gènere inherent però invariable pels dos sexes, mascle i femella.

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epidemiologia

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ n fem
epidermis

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ n fem
epilepsia

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ adj neut
Epirotes
Relatiu o pertanyent a Epir.

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ n neut
Epirotes
Persona que habita o és originària de Epir.

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ n masc
episodium

epistemologia /e.pis.te.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pis.te.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pis.tə.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pis.tə.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epistemologia

epiteli /e.piˈtɛ.ɫi/ /ə.piˈtɛ.ɫi/ n masc
epithelium

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ n fem
epenthesis

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ n fem
epistola

epònim /eˈpɔ.nim/ /əˈpɔ.nim/ n neut
eponymus

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ n masc
linea aequatorialis
Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ adj masc
aequatoriensis
Relatiu o pertanyent a l'Equador.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ n masc
aequatoriensis
Persona que habita o és originària de l'Equador.

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ n masc
aequinoctium

equip /eˈkip/ /əˈkip/ n masc
turma manipulus
Grup de persones organitzat.
armamentum
Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ n masc
impedimenta

equipol·lència /e.ki.poɫˈɫɛn.si.a/ /e.ki.poˈɫɛn.si.a/ /ə.ki.poɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puˈɫɛn.si.ə/ n fem
aequipollentia
Equivalència, qualitat d'equipol·lent.
(lògica) Igualtat de valor o estimació segons els filòsofs lògics.
(matemàtiques) Relació d'equivalència entre vectors lliures d'un espai afí, amb el mateix mòdul, sentit i direcció.

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ adj
aequivalens

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ n fem
ārea
(agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.

erbi n masc
erbium

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ n fem
ērectiō

erecte /eˈɾɛk.te/ /əˈɾɛk.tə/ adj masc
ērectus
Dret i rígid.

erer /eˈɾe/ /eˈɾeɾ/ /əˈɾe/ n masc
cribum

ergatiu /eɾ.ɣaˈtiw/ /ər.ɡəˈtiw/ adj masc
ergativus

ergo /ˈer.ɡo/ /ˈɛɾ.ɣo/ conjunction
ergo

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ n masc
ericius erinaceus

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ n masc
mus silvester
Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ n fem
er

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ n
error
Equivocació, incorrecció.

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ adj
erraticus

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ v
erugare

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ adj masc
ērudītus
Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

eruga /eˈɾu.ɣa/ n fem
eruca

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ n masc
eruptio

esbandir /az.βanˈdi/ /ez.banˈdiɾ/ /ez.βanˈdi/ /əz.bənˈdi/ v
eluo

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ n masc
rubus

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ v
eradere
Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ v
divinare
Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbrotar /az.βɾoˈta/ /ez.bɾoˈtaɾ/ /ez.βɾoˈta/ /əz.bɾoˈta/ /əz.bɾuˈta/ v
detrahere

esbós /ezˈbos/ n masc
hypographum

esca /ˈes.ka/ /ˈəs.kə/ /ˈɛs.kə/ n fem
fomes
Matèria molt seca, generalment de cuiro, drap o esponja, preparada de forma que qualsevol espurna de foc la fa cremar.

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ n masc
latrunculi

escacs /esˈkaks/ n masc
scacci latrunculi
Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ n fem
scalae
Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
scala
Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ v
ascendere

escalf /esˈkaɫf/ /əsˈkaɫf/ n masc
calor

escalfar /as.kaɫˈfa/ /as.kaɫˈfaɾ/ /es.kaɫˈfa/ /es.kaɫˈfaɾ/ /əs.kəɫˈfa/ v
calefacere
Fer pujar la temperatura i calor d'un cos.

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ n fem
bulbus esculentus
Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escambell /as.kamˈbeʎ/ /es.kamˈbeʎ/ /əs.kəmˈbeʎ/ n masc
scamnillum
Tamboret de poca alçada i sense respatller que serveix per a posar-hi els peus quan hom està assegut, o per a pujar-hi de peus.

escandalitzar /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ /es.kan.da.ɫiˈza/ /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ v
scandalizō

escandi /əsˈkan.di/ n masc
scandium

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ v
fugere

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ n masc
coleopterum

escarafall /as.ka.ɾaˈfaʎ/ /es.ka.ɾaˈfaʎ/ /əs.kə.ɾəˈfaʎ/ n masc
affectatio

escaramussar /es.ka.ɾa.muˈsa/ /es.ka.ɾa.muˈsaɾ/ /əs.kə.ɾə.muˈsa/ v
vēlitor

escarceller /es.kar.seˈʎe/ /es.kaɾ.seˈʎeɾ/ /əs.kər.səˈʎe/ n masc
carcerārius

escarnir /as.kaɾˈni/ /es.karˈni/ /es.kaɾˈni/ /es.kaɾˈniɾ/ /əs.kərˈni/ v
cavillor

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ n fem
squama

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ n fem
locus

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ n masc
scaena

esclau /esˈkɫaw/ n masc
servus famulus
Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.
sodalis
Persona allistada en alguna confraria d'esclavitud.

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ n masc
rudens
Llibant que tenien els mariners per a diferents usos.
canalis soccus
Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ n fem
schola
Col·legi, establiment per aprendre.
Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.

escoli /esˈkɔ.ɫi/ /əsˈkɔ.ɫi/ n masc
scholium

escoliasta /es.ko.ɫiˈas.ta/ /əs.ko.ɫiˈas.tə/ /əs.ku.ɫiˈas.tə/ n neut
scholiastes

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ v
auscultare ausculto

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ n fem
scopae ēverriculum
(central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ v
ēverrō
Treure la brutícia del terra amb una escombra.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ n fem
purgamentum
(nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ v
spuere
Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ n masc
scorpio nepa

escorredora /es.ko.reˈðo.ɾa/ /əs.ko.rəˈðo.ɾə/ /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ n fem
cōlum

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ n fem
cortex
Part exterior del tronc dels arbres.

escot /esˈkɔt/ /əsˈkɔt/ n masc
pars
Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.

escotar /as.koˈta/ /es.koˈta/ /es.koˈtaɾ/ /əs.koˈta/ /əs.kuˈta/ v
decurto
Tallar de tal manera el vestit que es mostra la gargamella i part del pit; fer escotadura.

escovilló /es.ko.viˈʎo/ /es.ko.βiˈʎo/ /əs.ko.viˈʎo/ /əs.ku.viˈʎo/ /əs.ku.βiˈʎo/ n masc
turunda
(medicina) Tija amb un extrem cobert de cotó o material absorbent i estèril per a obtenir mostres a examinar o per a aplicar medicaments.

escriba /esˈkɾi.ba/ /əsˈkɾi.βə/ n masc
scrība

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ n masc
scriptor

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ n fem
scriptura
acte d'escriure

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ v
scribere scribo

escrivà /es.kɾiˈva/ /es.kɾiˈβa/ /əs.kɾiˈva/ /əs.kɾiˈβa/ n masc
librāriolus

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ n masc
scrotum culleus

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ v
scrutor

esculpir /es.kuɫˈpi/ /es.kuɫˈpiɾ/ /əs.kuɫˈpi/ v
sculpere

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
sculptura

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ n fem
spuma spūma

escura-xemeneies /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/ /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/ n neut
caminarius

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ n masc
dentiscalpium

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ n masc
vipera
Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ n masc
scutum clipeus
Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ n masc
scalmus

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ n masc
flāgitium

escòcia /esˈkɔ.si.a/ /əsˈkɔ.si.ə/ n fem
scotia

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ n masc
fors

esfenoide /es.feˈnɔj.ðe/ /əs.fəˈnɔj.ðə/ n masc
os sphenoidale

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ n fem
sphaera

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ n
sphinx

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ n masc
molimen

esfèric /esˈfɛ.ɾik/ /əsˈfɛ.ɾik/ adj masc
globōsus

esgardissar /ez.ɣar.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsaɾ/ /əz.ɡər.diˈsa/ v
explicare
Desembullar; parlant dels cabells, seda, fils i altres coses semblants, arreglar els caps que s'han fet en un manyoc.
rixari
(pronominal) escabellar-se

esgargamellar-se /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/ /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/ v
vociferando

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ n fem
sauciatio

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ v
scalpere

esglai /azˈɣɫaj/ /ezˈɣɫaj/ /əzˈɡɫaj/ n masc
formido

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ n masc
gradus

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ n fem
ecclesia
Conjunt de tots els fidels cristians.
Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgotar /ez.ɣoˈta/ /ez.ɣoˈtaɾ/ /əz.ɣoˈta/ /əz.ɣuˈta/ v
exhaurire
Buidar un líquid d’un recipient.
dilapidare
Exhaurir, consumir completament.

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ n fem
ars gladii

esguerrat /ez.ɣeˈrat/ adj masc
claudus

esllomadura /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/ /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/ /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ n fem
lumbifragium
Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

esllomar /az.ʎoˈma/ /az.ʎoˈmaɾ/ /ez.ʎoˈma/ /ez.ʎoˈmaɾ/ /əz.ʎoˈma/ /əz.ʎuˈma/ v
deslumbare

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ adj masc
slovachus
Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ n masc
color

esmenar /ez.meˈna/ /ez.meˈnaɾ/ /əz.məˈna/ v
emendo
(dret) Rectificar una llei, una sentència.

esmeril /ez.meˈɾiɫ/ /əz.məˈɾiɫ/ n masc
smyris

esmolar /az.moˈɫa/ /az.moˈɫaɾ/ /ez.moˈɫa/ /ez.moˈɫaɾ/ /əz.moˈɫa/ /əz.muˈɫa/ v
acuere

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ n masc
ientaculum
El primer menjar del dia.

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
spatialis

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ n masc
spatium
Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espai subaracnoïdal n masc
spatium subarachnoideum

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ n masc
terrīculum

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ v
terrere

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ adj masc
hispanicus
Relatiu o pertanyent a Espanya.
Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ n masc
hispanus
Habitant o nadiu d'Espanya.
hispanicus
(invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espart /esˈpaɾt/ /əsˈpart/ n masc
spartum

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ n fem
gladius
Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ n fem
umerus humerus

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
eximius

especialitat /es.pe.si.a.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈðat/ n fem
singularitas

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ adv
speciatim

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ n masc
spectaculum

espectador /es.pek.taˈðo/ /es.pek.taˈðoɾ/ n masc
spectātor

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ adj masc
specialis

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ n fem
candela

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ n masc
Esperantica
Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ n fem
spes

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ v
expectare
Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
sperare
Tenir esperança en alguna cosa.

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ n masc
spiritus
Part no material de la persona, ànima.

esperonar /as.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈnaɾ/ /əs.pə.ɾoˈna/ /əs.pə.ɾuˈna/ v
calcarō
Picar amb els esperons al cavall.
(figuradament) Animar, encoratjar per fer alguna cosa.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ n masc
calcar

espessir /as.peˈsi/ /es.peˈsi/ /es.peˈsiɾ/ /əs.pəˈsi/ v
lato

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ n neut
speculator

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ v
speculari

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ n fem
spica arista

espigolar /as.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫaɾ/ /əs.pi.ɣoˈɫa/ /əs.pi.ɣuˈɫa/ v
racēmor
Collir les espigues després de la segada.

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ n fem
spina
Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ n masc
spinacia

espiral /es.piˈɾaɫ/ /əs.piˈɾaɫ/ n fem
helica

espiritualment /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ adv
spīritāliter

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ n fem
homicida

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ adj masc
splendidus

espona /asˈpo.nɛ/ /esˈpo.na/ /əsˈpo.nə/ n fem
sponda
Costat del llit.

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ n fem
spongia

esponjós /es.poɲˈd͡ʒos/ /əs.poɲˈʒos/ /əs.puɲˈʒos/ adj masc
spongius

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ adj masc
spontāneus

espontàniament /es.ponˌta.ni.aˈmen/ /es.ponˌta.ni.aˈment/ /əs.ponˌta.ni.əˈment/ /əs.punˌta.ni.əˈmen/ adv
spontē

esport /esˈpɔɾt/ n masc
ars athletica

esprémer /asˈpɾe.me/ /esˈpɾe.me/ /esˈpɾe.meɾ/ /əsˈpɾe.mə/ v
exprimere

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ n fem
scintilla
Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ n masc
asparagus

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ n fem
aroma

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ n fem
species

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ n masc
lavandula

esquadró /es.kwaˈðɾo/ n masc
turma

esqueix /asˈkejʃ/ /esˈkejʃ/ /əsˈkeʃ/ n masc
surculus
Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ n masc
sceletus skeleton
En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquella /asˈke.ʎa/ /asˈke.ʎɛ/ /esˈke.ʎa/ /əsˈke.ʎə/ /əsˈkɛ.ʎə/ n fem
tintinnabulum
Campana petita; picarol gros.
Instrument fet d'una planxa prima de ferro o coure, soldada en figura de canó, oberta per un extrem i tancada per l'altre; en aquest darrer s'hi posen dues nanses, una en l'exterior per penjar-lo, i altra en l'interior per lligar el batall, que acostuma a ser d'ós, de ferro o de fusta molta forta.
La que porta l'esqueller.

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ n fem
dorsum tergum

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ n masc
cibus

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ n fem
rima
Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ adj masc
a sinistra parte

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ v
eo cum nartas

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ v
tondere

esquinància /es.kiˈnan.si.a/ /əs.kiˈnan.si.ə/ n fem
cynanche

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n masc
sciurus sciūrus
Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquist /esˈkist/ /əsˈkist/ n masc
schistus

esquitxar /as.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃaɾ/ /əs.kiˈt͡ʃa/ v
aspergō

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ n fem
schizophrenia

esquí /esˈki/ /əsˈki/ n masc
narta

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ n fem
es

est n masc
oriens

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ n masc
stabulum
(per extensió) Lloc brut.

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ v
sistō
Fundar o crear alguna cosa.

estació /es.ta.siˈo/ n fem
statio
Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
tempus hora
Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estadant /as.taˈðan/ /es.taˈðan/ /es.taˈðant/ /əs.təˈðan/ /əs.təˈðant/ n masc
inquilinus

estadi /esˈta.ði/ n masc
stadium
Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.

estafar /as.taˈfa/ /es.taˈfa/ /es.taˈfaɾ/ /əs.təˈfa/ v
fraudare
Enganyar a algú per robar-lo o no pagar el que correspon.

estampar /as.tamˈpa/ /as.tamˈpaɾ/ /es.tamˈpa/ /es.tamˈpaɾ/ /əs.təmˈpa/ v
imprimō
Crear uns dibuixos sobre una superfície (paper, roba) fent pressió sobre un motlle en forma de planxa.

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ n masc
stagnum
Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
stannum
Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ n masc
status civitas
Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estatura /es.taˈtu.ɾa/ /əs.təˈtu.ɾə/ n fem
statūra

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ n masc
stella astrum
(astronomia) Astre que emet llum pròpia.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ n fem
stela
monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estelat /as.teˈɫat/ /es.teˈɫat/ /əs.təˈɫat/ adj masc
stellātus

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ n fem
assula

estel·lar /es.teɫˈɫaɾ/ /es.teˈɫaɾ/ /əs.təɫˈɫar/ /əs.təɫˈɫaɾ/ /əs.təˈɫar/ adj
stēllāris
Relatiu o pertanyent als estels.

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ n masc
vexillum

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ v
adhibeo
Estar entre dos límits, siguin físics o temporals.
pandō
Col·laborar en la difusió d'una notícia.

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ adj masc
stentorianus

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ v
sterilizāre
Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ v
sternuere

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ n masc
sternumentum

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ n masc
stigma
Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estil /esˈtiɫ/ n masc
stilus

estimació /es.ti.ma.siˈo/ /əs.ti.mə.siˈo/ n fem
taxatio

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ v
amare
(especialment) Amar.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ adj masc
dīlēctus
Que inspira sentiments d'afecte.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ v
extendo

estireganyós /es.ti.ɾe.ɣaˈɲos/ /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲos/ adj masc
flexibilis
Que fàcilment es doblega i estira sense arribar a trencar-se; que s'estireganya.

estispícia /es.tisˈpi.si.a/ /əs.tisˈpi.si.ə/ n fem
stispitia

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ n masc
aestas

estola /asˈtɔ.ɫa/ /asˈtɔ.ɫɛ/ /esˈtɔ.ɫa/ /esˈtɔ.ɫɔ/ /əsˈtɔ.ɫə/ n fem
stola

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ n fem
momentum

estora /esˈto.ɾa/ /esˈto.ɾɛ/ /əsˈto.ɾə/ n fem
storea
Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.
(botxes) Peça prima de material sintètic, amb perforacions per a col·locar-hi les botxes, que cobreix part del camp de joc en diferents proves d'embotxada.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ n masc
sturnus

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ adj masc
extraneus
Que és d'un altre país.

estrangular /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ v
strangulare

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ adj masc
extraneus
Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ n fem
strategia

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ adj masc
angustus
Que té poca amplada.

estricte /esˈtɾik.te/ adj masc
sevērus

estrofa /esˈtɾɔ.fa/ /esˈtɾɔ.fɔ/ /əsˈtɾɔ.fə/ n fem
stropha
Conjunt de versos que segueixen un patró mètric determinat; qualsevol de les parts simètricament iguals a les altres de què consta una oda o cançó.
versutus
Pervers.
astutus
Astut.

estronci /əsˈtɾɔn.si/ n masc
strontium

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
structura
Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
ordo
Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estruç /esˈtɾus/ n masc
struthio

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ v
angustare
Fer estreta o petita una cosa.

estuari /es.tuˈa.ɾi/ /əs.tuˈa.ɾi/ n masc
aestuārium

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ n masc
studium
Acció d'estudiar.
tablinum
Habitació dedicada per estudiar.

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ n neut
discipula
Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ v
studere
Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ n masc
acipenser

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ adj
norma
D'acord amb una norma o especificació.

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ n masc
norma
norma, especificació

estàtua /esˈta.tu.a/ n fem
statua

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ adj
sterilis
Persona que no pot engendrar.

estímul /esˈti.muɫ/ /əsˈti.muɫ/ n masc
stimulus

estómac /esˈto.mak/ n masc
alvus stomachus

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ adj masc
stultus

esòfag /eˈzɔ.fak/ n masc
fistula cibālis

etcètera /etˈsɛ.te.ɾa/ /ətˈsɛ.tə.ɾə/ n masc
et cetera

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ adj masc
aeternus

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ n fem
aeternitas

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etymologia

etimològic /e.ti.moˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.muˈɫɔ.ʒik/ adj masc
etymologicus
Relatiu o pertanyent a l'etimologia.

etnocentrisme /ˌed.no.senˈtɾiz.me/ /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/ /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
ethnocentrismus

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ n fem
eukaryota

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ n masc
euro euronummus

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ adj masc
Eurōpaeus
Relacionat amb Europa

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ n masc
Europaeus
Natural d’Europa

europi /əwˈɾɔ.pi/ n masc
europium

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ n fem
euthanasia

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ v
ēvacuō

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ n masc
evangelium

evangelitzar /e.van.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /ə.vən.ʒə.ɫidˈza/ /ə.βən.ʒə.ɫidˈza/ v
predicare

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ adj
manifestus

evidentment /e.viˌðemˈment/ /e.βiˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈment/ /ə.βiˌðemˈmen/ adv
ēvidenter

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ v
evitare

evocar /e.voˈkaɾ/ /e.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ v
evocare

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
evolutio

exactament /eɡˌzak.taˈmen/ /eɡˌzak.taˈment/ /əɡˌzak.təˈmen/ /əɡˌzak.təˈment/ adv
ad unguem

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ adj masc
exactus
Precís, ajustat a un patró.
cert

exactitud /eɡ.zak.tiˈtut/ /əɡ.zək.tiˈtut/ n fem
accuratio
Puntualitat en l'execució d'alguna cosa.

exaltació /eɡ.zaɫ.ta.siˈo/ /əɡ.zəɫ.tə.siˈo/ n fem
exaltatio

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ v
exaltare
Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.
extollere
(metafòricament) Realçar el mèrit o circumstàncies d'algú o alguna cosa amb massa encariment.

exalçament /eɡ.zaɫ.saˈmen/ /eɡ.zaɫ.saˈment/ /əɡ.zəɫ.səˈmen/ /əɡ.zəɫ.səˈment/ n masc
exaltatio

examinar /eɡ.za.miˈna/ /eɡ.za.miˈnaɾ/ /əɡ.zə.miˈna/ v
aspiciō

excavació /eks.ka.va.siˈo/ /eks.ka.βa.siˈo/ /əks.kə.və.siˈo/ /əks.kə.βə.siˈo/ n fem
excavatio

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ adj
excellens
De gran valor.

excel·lir /ek.seɫˈɫi/ /ek.seɫˈɫiɾ/ /ek.seˈɫi/ /ək.səɫˈɫi/ /ək.səˈɫi/ v
praecellō

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ n masc
excellentia

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ adv
eximiē

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ n fem
exceptio

excessivament /ek.se.si.vaˈment/ /ek.se.si.βaˈmen/ /ək.sə.si.vəˈmen/ /ək.sə.si.vəˈment/ /ək.sə.si.βəˈmen/ adv
excessive

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ n fem
excursio

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ n fem
praetextum

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ n fem
exsecutio

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ v
fungor
Portar a terme un treball fins al final.
Tocar amb un instrument una obra musical.
fungor ad necum mitto
Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ n masc
specimen
Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ n masc
exemplum specimen

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ n masc
exercitatio exercitium

exercir /eɡ.zerˈsi/ /eɡ.zeɾˈsi/ /eɡ.zeɾˈsiɾ/ /əɡ.zərˈsi/ v
exercere

exercitar /eɡ.zer.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈtaɾ/ /əɡ.zər.siˈta/ v
exercitō

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ v
exhibeō

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ v
efflāgitō

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ n masc
exsilium

existencialisme /eɡ.zis.ten.si.aˈɫiz.me/ /əɡ.zis.tən.si.əˈɫiz.mə/ n masc
existentialismus

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ v
existere sum
Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ n fem
exsistentia

exogen /eɡˈzɔ.d͡ʒen/ /eɡˈzɔ.ʒen/ /əɡˈzɔ.ʒən/ adj masc
exogenus

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ n masc
exorcismus

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ v
adiuro

exormador n masc
incantator

exornació /eɡ.zoɾ.na.siˈo/ /əɡ.zoɾ.nə.siˈo/ /əɡ.zur.nə.siˈo/ n fem
exornatio

exornar /eɡ.zorˈna/ /eɡ.zoɾˈna/ /eɡ.zoɾˈnaɾ/ /əɡ.zoɾˈna/ /əɡ.zurˈna/ v
ornare

expedició /eks.pe.ði.siˈo/ /əks.pə.ði.siˈo/ n fem
expeditio

expel·lir /eks.peɫˈɫi/ /eks.peɫˈɫiɾ/ /eks.peˈɫi/ /əks.pəɫˈɫi/ /əks.pəˈɫi/ v
expello

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ n masc
experimentum
Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ n fem
experientia

expert /eksˈpɛɾt/ /əksˈpɛrt/ adj masc
callidus

explicació /eks.pɫi.ka.siˈo/ /əks.pɫi.kə.siˈo/ n fem
explanatio

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ v
explicare
Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ v
explorare

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ n fem
diruptio

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ v
exportō

expressament /eksˌpɾe.saˈmen/ /eksˌpɾe.saˈment/ /əksˌpɾe.səˈmen/ /əksˌpɾe.səˈment/ adv
expressim

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ n fem
verbum
Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.
Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.

expòsit /eksˈpɔ.zit/ /əksˈpɔ.zit/ adj masc
expositus
Noi o noia que ha estat posat a la porta d'alguna església, casa o altre paratge públic, per no tenir amb què criar-lo els seus pares, o perquè no es conegui quins són.

extens /eksˈtens/ adj masc
longus

exteriorment /eks.te.ɾiˌorˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈment/ /əks.tə.ɾiˌorˈmen/ /əks.tə.ɾiˌoɾˈment/ adv
speciē

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ n fem
extinctio

extorquir /eks.torˈki/ /eks.toɾˈki/ /eks.toɾˈkiɾ/ /əks.toɾˈki/ /əks.turˈki/ v
extorquere

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n masc
subsicīvus
Cosa extraordinària, addicional a allò esperat.

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n neut
subsicīvus
Actor que treballa sense que hagi de dir un text.

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ adj
extraterrestrialis

extravagant /eks.tɾa.vaˈɣant/ /eks.tɾa.βaˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣant/ /əks.tɾə.βəˈɣan/ adj
profūsus

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ adj
extremus
Que està a un grau molt alt.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ n masc
extremus
Part d'un objecte situada més lluny respecte del qui parla.

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ adv
perquam

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ n fem
cacumen

extíspice /eksˈtis.pi.se/ /əksˈtis.pi.sə/ n neut
extispicis

exultar /eɡ.zuɫˈta/ /eɡ.zuɫˈtaɾ/ /əɡ.zuɫˈta/ v
exsultō

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ n masc
exercitus vires
Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ adj masc
peregrinus

eó /eˈo/ /əˈo/ n masc
aeon

fabricar /fa.bɾiˈkaɾ/ /fa.βɾiˈka/ /fə.βɾiˈka/ v
fabricare

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ n fem
pars

factici /fakˈti.si/ /fəkˈti.si/ adj masc
factīcius

facècia n fem
facetia

fada /ˈfa.ða/ n fem
fada

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ n fem
foina

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ n masc
fagotus

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ n masc
fagus

faisà /fajˈza/ n masc
phasianus

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ n fem
balteus
(pilota) Peça de l'equip d'un jugador consistent en una tira de roba, de color blau o vermell que cenyeix el tronc per la cintura, utilitzada per a identificar un jugador o un equip enfront de l'adversari.

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ n fem
phalanx
Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falca /ˈfaɫ.ka/ n fem
cuneus

falcó /faɫˈko/ n masc
falco

falda /ˈfaɫ.da/ /ˈfaɫ.də/ n fem
gremium
Part entre la cintura i els genolls d'una persona asseguda.

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ n fem
gunna
(sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
(bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

faldiller /faɫ.diˈʎe/ /faɫ.diˈʎeɾ/ /fəɫ.diˈʎe/ n masc
desultor

faldistori /faɫ.disˈtɔ.ɾi/ /fəɫ.disˈtɔ.ɾi/ n masc
faldistorium

falguera /faɫˈɣe.ɾa/ n fem
filix

falla /ˈfa.jə/ /ˈfa.ʎa/ /ˈfa.ʎə/ n fem
culpa
(geologia) Fractura de l’escorça terrestre amb un desplaçament relatiu de roca.

fals /ˈfaɫs/ adj masc
falsus
Que no s'ajusta a la veritat.

falsedat /faɫ.seˈðat/ /fəɫ.səˈðat/ n fem
falsitās
Informació o dita falsa.

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ n fem
penuria
Mancança d'una cosa necessària.

faluca /faˈɫu.ka/ /fəˈɫu.kə/ n fem
pheluca

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ n masc
phallus

fal·làcia /faɫˈɫa.si.a/ /faˈɫa.si.a/ /fəɫˈɫa.si.ə/ /fəˈɫa.si.ə/ n fem
fallacia

falç /ˈfaɫs/ n fem
merga falx

fam n fem
fames

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ n fem
fama

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ n fem
familia gens

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ adj masc
famosus

faneca /faˈne.ka/ /fəˈnɛ.kə/ n fem
medimnus

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ n masc
coenum
Barreja d'aigua i terra.

fanga /ˈfaŋ.ɡa/ /ˈfaŋ.ɡə/ n fem
pastinum

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ n fem
somnium imaginatio

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ n masc
spectrum

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ adj
fabulosus
Relatiu a la fantasia.

far n masc
pharus
Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faralló /fa.ɾaˈʎo/ /fə.ɾəˈʎo/ n masc
stakus

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ n masc
pharao pharaō
Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ n masc
fartis
Contingut amb el que està farcida una cosa.

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ n fem
thymum

farina /faˈɾi.na/ n fem
farina farīna

farinetes /fa.ɾiˈne.tes/ /fə.ɾiˈnə.təs/ /fə.ɾiˈnɛ.təs/ n fem
puls
Menjar fet amb farina de llegums, barrejada amb aigua bullint, sal i oli.

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ n fem
pharynx

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ adj masc
pharmaceuticus
Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ n masc
pharmacopola
Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ n fem
apotheca

fat /ˈfat/ n masc
fatum

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ adj
fatalis
Que esdevindrà sense poder-ho evitar.

fatiga /faˈti.ɣa/ /fəˈti.ɣə/ n fem
fatīgātiō

fatídic /faˈti.ðik/ /fəˈti.ðik/ adj masc
fatidicus
Que anuncia o pronostica el futur, especialment si anuncia desgràcies o la mort.

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ n fem
apologus fābulātiō

faust /ˈfawst/ adj masc
fastus

fautor /fawˈto/ /fawˈtoɾ/ /fəwˈto/ n masc
fautor

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ n masc
venia

fax /ˈfaks/ n masc
facsimilis
Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ n fem
fides

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ adj
debilis
Sense prou força física.

febre /ˈfe.bɾe/ n fem
febris

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ n masc
Februarius
Segon mes de l'any.

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
foederātiō

feix /ˈfej/ /ˈfejʃ/ /ˈfeʃ/ /ˈfeʃ/ n masc
fascis
Grup de tiges col·locades en paral·lel i lligades.
Quantitat de paper equivalent a dues raimes, mil fulls.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ n masc
fascismus

felicitació /fe.ɫi.si.ta.siˈo/ /fə.ɫi.si.tə.siˈo/ n fem
grātulātiō

felicitar /fe.ɫi.siˈta/ /fe.ɫi.siˈtaɾ/ /fə.ɫi.siˈta/ v
congratulor

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ n fem
felicitas laetitia
Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

feliç /feˈɫis/ adj
laetus
Que sent felicitat.

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ n masc
coactum
Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ n masc
fimum
Munt d’excrements d’animal.
Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ n fem
femina
Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ n masc
feminismus

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ n masc
faenum
Planta herbàcia dels trèvols, de tija dreta i flors vermelles (Trifolium incarnatum).
Farratge assecat per fenificació.

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ v
facere facio
Portar a terme una acció.

fer campana v
scholam praetermittere

ferida /feˈɾi.ða/ n fem
vulnus plaga
Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ v
sauciare
Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ adj masc
firmus
Que està ben subjectat i és difícil de fer trontollar.

fermament /ˌfer.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈment/ /ˌfəɾ.məˈment/ /ˌfɛr.məˈmen/ adv
firmiter

ferment /ferˈment/ /feɾˈmen/ /fərˈment/ /fəɾˈmen/ n masc
fermentum

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ n fem
fermentatio

fermesa /feɾˈme.za/ /fərˈmɛ.zə/ /fəɾˈmə.zə/ n fem
firmitās

fermi n masc
fermium

fermió n masc
fermion

feroçment /feˌɾozˈmen/ /feˌɾozˈment/ /fəˌɾozˈmen/ /fəˌɾozˈment/ adv
ferōciter

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ n masc
faber ferrarius
Persona que treballa el ferro.

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ n masc
ferrum ferri

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ n masc
ferrivia

festa /ˈfes.ta/ /ˈfes.tə/ n fem
convivium
Dia dedicat a la commemoració d'un esdeveniment, generalment comporta el lliurament laboral.

festival /fes.tiˈvaɫ/ /fes.tiˈβaɫ/ /fəs.tiˈvaɫ/ /fəs.tiˈβaɫ/ n masc
feria

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ n masc
iecur hepar
Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ n masc
feudum

fi adj masc
vescus
Dit dels materials poc gruixuts.

fiabilitat /fi.a.bi.ɫiˈtat/ /fi.ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
firmitas

fibra /ˈfi.bɾa/ /ˈfi.βɾə/ n fem
fibra

ficció n fem
commentum

fidel /fiˈðɛɫ/ adj
fidelis
que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa

fidelitat /fi.ðe.ɫiˈtat/ /fi.ðə.ɫiˈtat/ n fem
fidelitas

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ adv
fideliter

fideu /fiˈðɛw/ n masc
collȳra

figa /ˈfi.ɣə/ n fem
ficus
Fruit de la figuera (gènere Ficus).
(vulgarisme) vulva

figuera /fiˈɣe.ɾə/ n fem
ficus

figura /fiˈɣu.ɾa/ /fiˈɣu.ɾə/ n masc
figūra

figurativament /fi.ɣu.ɾaˌti.vaˈment/ /fi.ɣu.ɾaˌti.βaˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈment/ /fi.ɣu.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
figūrātīvē

fil n masc
filum fīlum
Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.

filar /fiˈɫa/ /fiˈɫaɾ/ v
neō

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ n fem
series

filipí adj masc
Philippina
Relatiu o pertanyent a les Filipines.

filipí n masc
Philippina
Persona que habita o és originària de les Filipines.
Varietat del tagal parlada a les Filipines.

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ n masc
filius natus

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ n fem
filia nata

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ n fem
filiastra

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ n masc
privignus

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ n fem
colus

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ n fem
philosophia

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ v
liquo
Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ n masc
liquatorium

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ n masc
philosophus

final /fiˈnaɫ/ adj
ultimus
Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ n fem
finis
Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ n masc
finis
fi, última part d'alguna cosa

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ adv
demum

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ v
pecuniam suppedito

finestra /fiˈnes.tɾa/ n fem
fenestra

fins preposition
usque ad

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ n masc
lingua Finnica
(només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fiola /fiˈɔ.ɫa/ /fiˈɔ.ɫɔ/ /fiˈɔ.ɫə/ n fem
fiola

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ n fem
feria

fissura /fiˈsu.ɾa/ /fiˈsu.ɾə/ n fem
fissura

fita /ˈfi.ta/ n fem
terminus
Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fitora /fiˈto.ɾa/ /fiˈto.ɾə/ n fem
fuscina

fix /ˈfiks/ adj
status

fixar /fikˈsa/ /fikˈsaɾ/ v
firmare
Deixar una cosa ben subjecta a una altra, de forma immòbil.
Establir de forma definitiva.

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ n masc
flagrum

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ n fem
flamma

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ adj masc
flamencum
Propi dels costums o l'art d'origen gitano incorporats al folklore andalús.

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ n masc
flamencum
Música i cant d'origen gitano popular del folklore andalús.
phoenicopterus
(epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flauta /ˈfɫaw.ta/ n fem
tibia

flauta dolça n fem
tibia recta

flectir /fɫekˈti/ /fɫekˈtiɾ/ /fɫəkˈti/ v
flectere

flegma /ˈfɫeɡ.ma/ /ˈfɫɛɡ.mə/ n fem
pītuīta

flequer /fɫeˈke/ /fɫeˈkeɾ/ /fɫəˈke/ n masc
panifex

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ n masc
flerovium

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ n fem
sagitta
Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.

flexibilitat /fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
flexibilitās

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ adj
flexibilis

floc /ˈfɫɔk/ n masc
pluma
Petita porció de neu.

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ n fem
flos

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ adj masc
flōrentīnus
Relatiu o pertanyent a Florència.

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ n masc
flōrentīnus
Persona que habita o és originària de Florència.

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ n fem
mucor

florir /fɫoˈɾi/ /fɫoˈɾiɾ/ /fɫuˈɾi/ v
floreō
Obrir-se les flors o fer-ne flors una planta.

flotilla /fɫoˈti.ʎa/ /fɫoˈti.ʎə/ /fɫuˈti.ʎə/ n fem
classicula

fluid /ˈfɫujt/ n masc
latex
Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ v
fluere

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ adj masc
solutus
Mancat de força.

fluor /fɫuˈor/ n masc
fluorum fluor

flux /ˈfɫuks/ n masc
fluxus

foc n masc
ignis focus
Quelcom que crema, que produeix combustió.

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ n fem
phoca

fonamentalisme /fo.na.men.taˈɫiz.me/ /fo.nə.mən.təˈɫiz.mə/ /fu.nə.mən.təˈɫiz.mə/ n masc
fundamentalismus

fonda /ˈfon.da/ n fem
diversorium

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ v
liquescere
(transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.

foner /foˈne/ /foˈneɾ/ /fuˈne/ n masc
funditor

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ n masc
fungus

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ n masc
feniculum

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ n fem
scatebra
Punt d'on brolla un curs d'aigua.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ adv
foris
A l'exterior de

foradar /fo.ɾaˈða/ /fo.ɾaˈðaɾ/ /fo.ɾəˈða/ /fu.ɾəˈða/ v
transigō

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ n masc
foramen
(pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forat negre /foˌɾadˈne.ɣɾe/ /foˌɾadˈnə.ɣɾə/ /fuˌɾadˈnɛ.ɣɾə/ n masc
foramen nigrum

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ n fem
arbor
Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ n fem
forma

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ v
formare
Donar forma

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ n masc
caseus formaticum

formidable /for.miˈðab.bɫe/ /foɾ.miˈða.bɫe/ /foɾ.miˈða.βɫe/ /foɾ.miˈðab.bɫə/ /fur.miˈða.βɫə/ /fur.miˈðab.bɫə/ adj
formīdābilis

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ n fem
formica formīca

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ n masc
caementicium opus caementicium
Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

forn n masc
furnus pistrinum
Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

fornicar /for.niˈka/ /foɾ.niˈka/ /foɾ.niˈkaɾ/ /fur.niˈka/ v
fornicor

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ n fem
furca
Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

forrellat /fo.reˈʎat/ /fo.rəˈʎat/ /fu.raˈʎat/ /fu.rəˈjat/ /fu.rəˈʎat/ n masc
veru

fort adj masc
firmus potens
Dotat de fortalesa, robust.

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ n fem
castrum castellum
Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
munitio
Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ n fem
fortuna
Sort, particularment quan és bona.

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ n fem
firmitudo vis

forçar /forˈsa/ /forˈsaɾ/ /furˈsa/ v
cōgō

fosc adj masc
obscurus
Sense llum.

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ n fem
obscuritas

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ n fem
fovea

fossa nasal n fem
cavitas nasi

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ n masc
fossa

foto /ˈfo.to/ /ˈfo.tu/ n fem
photo

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
photographia

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ n fem
photosynthesis

fotó /foˈto/ /fuˈto/ n masc
photon

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ n fem
fractio
Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
fractio fractiō
Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ n fem
fractura

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ n masc
dēfectiō

franci n masc
francium

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ n masc
francomurarius

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ adj masc
francogallicus
Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ n masc
lingua Francogallica francogallicus
(només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ n masc
frater
Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

frase /ˈfɾa.ze/ n fem
sententia
Unió de subjecte i predicat, oració.

fraternalment /fɾa.terˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈment/ /fɾə.tərˌnaɫˈmen/ /fɾə.təɾˌnaɫˈment/ adv
fraterne

fraternitat /fɾa.teɾ.niˈtat/ /fɾə.tər.niˈtat/ n fem
fraternĭtas

frau /ˈfɾaw/ n masc
fraus

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ n masc
frenum -i

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ adj masc
frigidus algidus
De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ n masc
frigor algor
Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fredor /fɾeˈðo/ /fɾeˈðoɾ/ /fɾəˈðo/ n fem
frigor

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ v
frigere

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ adj masc
frictus
Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

freixura /fɾejˈʃu.ɾa/ /fɾeˈʃu.ɾa/ /fɾəˈʃu.ɾə/ n fem
pulmo

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ v
sufflāminō

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ adj
frequens

freqüentment /fɾeˌkwemˈmen/ /fɾeˌkwemˈment/ /fɾəˌkwemˈmen/ /fɾəˌkwemˈment/ adv
saepe

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ n fem
crebritas frequentia

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ adj masc
recens
Acabat de fer.

fressa /ˈfɾe.sa/ /ˈfɾɛ.sə/ n fem
stridor

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ n masc
armarium frigidarium
Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ n masc
frons
Part de la cara per sobre dels ulls
acies
Bàndol de combat

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ n fem
finis
Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

frontis /ˈfɾon.tis/ n masc
frons
Frontispici d'un edifici.

frontispici /fɾon.tisˈpi.si/ /fɾun.tisˈpi.si/ n masc
fastigium
Façana principal i destacada d’un edifici

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ n fem
cardo cardō

frugal /fɾuˈɣaɫ/ adj
parcus

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ n fem
frūgālitās

fruit n masc
fructus fruges
Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ n fem
fructus pōmum
Fruit mengívol.

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ adj
fragilis

frígid /ˈfɾi.d͡ʒit/ /ˈfɾi.ʒit/ adj masc
frīgidus
Molt fred.
(medicina) Sense resposta a l’estímul sexual, especialment una dona.

frívol /ˈfɾi.voɫ/ /ˈfɾi.vuɫ/ /ˈfɾi.βoɫ/ /ˈfɾi.βuɫ/ adj masc
frīvolus

frívolament /ˌfɾi.vo.ɫaˈment/ /ˌfɾi.vo.ɫəˈment/ /ˌfɾi.vu.ɫəˈmen/ /ˌfɾi.βo.ɫaˈmen/ /ˌfɾi.βu.ɫəˈmen/ adv
frīvolē

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ n masc
flagellum
Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ n fem
contrāpunctus
(música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ adj
fugax

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ v
fugere
Una cosa, allunyar-se ràpidament.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ adj masc
fugitīvus
Que fuig, que s’ha escapat.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ n masc
fugitīvus
Persona que fuig.

fuita /ˈfuj.ta/ /ˈfuj.tə/ /ˈfwi.ta/ n fem
fuga

fulcre /ˈfuɫ.kɾe/ /ˈfuɫ.kɾə/ n masc
fulcrum

full /ˈfuj/ /ˈfuʎ/ n masc
folium

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ n fem
folium frons
(botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
lamina
Part tallant d'un objecte.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ n masc
frons
Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fum n masc
fumus
Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ v
fumare

funció n fem
pars

fundació /fun.da.siˈo/ n fem
fundatio
Tipus de persona jurídica que es caracteritza per ser una organització sense ànim o fins de lucre. Dotada amb un patrimoni propi atorgat pels seus fundadors, la fundació ha de perseguir les fins que es van contemplar en el seu objecte social, si bé ha de també cuidar del seu patrimoni com a mitjà per a la consecució dels fins.

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ v
fundō
Establir, erigir, instituir.

funest /fuˈnest/ adj masc
funestus

fura /ˈfu.ɾa/ /ˈfu.ɾə/ n fem
furo
Mamífer semblant a la mostela (Mustela putorius furo).
(figuradament) Persona que es fica a tot arreu per a esbrinar coses d’altri.

furga /ˈfur.ɡə/ /ˈfuɾ.ɣa/ n fem
rutābulum

furiosament /fu.ɾiˌo.zaˈmen/ /fu.ɾiˌo.zaˈment/ /fu.ɾiˌo.zəˈmen/ /fu.ɾiˌo.zəˈment/ adv
furenter

furt /ˈfurt/ n masc
furtum

fus /ˈfus/ n masc
fusus
Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.

fusell /fuˈzeʎ/ n masc
sclopetum

fusió /fu.ziˈo/ n fem
colliquatio

fusta /ˈfus.ta/ n fem
lignum materia
(normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.
lignum
(tennis) Cop d'execució incorrecta en què el contacte de la raqueta amb la pilota o el volant s'efectua en part o totalment per mitjà del marc de la raqueta.
(golf) Bastó d'empunyadura llarga i cap rodó, que s'utilitza per a fer els cops més llargs.

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ n masc
lignarius
(professions) Persona que treballa amb fusta.

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ n masc
pediludium pedifollis

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ n masc
futurum
Temps que ha de venir.
tempus futurum
Temps verbal diferent del present i del passat.

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ n fem
fabricatio
Acció i efecte de fabricar.
fabrica officīna
Paratge destinat a fabricar alguna cosa.
fabrica
Edifici sumptuós.

fàcil adj
facilis
Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàcula /ˈfa.ku.ɫa/ /ˈfa.ku.ɫə/ n fem
facula

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ adj masc
phallicus

fàmul /ˈfa.muɫ/ n masc
famulus

fàstic /ˈfas.tik/ n masc
fastidium

fèrula /ˈfɛ.ɾu.ɫa/ n fem
serperastrum

fètid adj masc
foetidus

física /ˈfi.zi.ka/ n fem
physica
Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

fístula /ˈfis.tu.ɫa/ /ˈfis.tu.ɫə/ n fem
fistula

fòbia /ˈfɔ.bi.a/ /ˈfɔ.βi.ə/ n fem
phobia

fòrum n masc
forum

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ n masc
phosphorus

fútil /ˈfu.tiɫ/ adj
cassus

gabella /ɡaˈbe.ʎa/ /ɡəˈβe.ʎə/ n fem
vectigal
Qualsevol tribut o contribució que es paga al príncep.

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ n masc
gadolinium

gafet /ɡaˈfet/ /ɡəˈfɛt/ n masc
uncinus
Peça de metall feta de fil de llautó o de ferro platejat o altra cosa semblant, que forma un ganxo amb dues anelles al peu per a clavar-lo, i que unint-se amb la gafeta serveix regularment per a cordar les obertures d'una peça de roba.
fibula
Cadascuna de les tanques de metall que es posen als llibres.

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ adv
paene

galeria n fem
cuniculus

galet /ɡaˈɫet/ /ɡəˈɫət/ /ɡəˈɫɛt/ n masc
siphunculus
Canonet de banya, canya o altra matèria que es posa a la boca de les botes i altres eines semblants per beure per ell amb facilitat.

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ n masc
galleon
Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall n masc
gallus
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).

gallec /ɡaˈʎek/ adj masc
Gallæcus
Relatiu o pertanyent a Galícia, als seus habitants o a la llengua gallega.

gallec /ɡaˈʎek/ n masc
lingua gallaeca
Natural de Galícia
(només singular) Llengua parlada a Galícia, la zona occidental d'Astúries, la comarca del Bierzo, a l'oest de Zamora i al nord de Portugal.

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ n fem
situla

gallina /ɡaˈʎi.na/ n fem
gallina gallīna
Au de corral.

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ n masc
gallinarium

galta /ˈɡaɫ.ta/ n fem
bucca gena

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ n masc
gallium

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ n masc
wallus
Individu de Gal·les.

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ n fem
galaxias

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ n masc
congius

gamarús /ɡa.maˈɾus/ n masc
cavannus
Ocell de la família de les estrígides (Strix aluco).

gambirot /ɡam.biˈɾɔt/ /ɡəm.biˈɾɔt/ n masc
irrequietus

gana n fem
fames
Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ n masc
culter
Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ n masc
procerus
(arcaisme) Home alt i prim.

garantir /ɡa.ɾanˈti/ /ɡa.ɾanˈtiɾ/ v
polliceor

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
stabulum

gargaritzar /ɡar.ɣa.ɾiˈd͡za/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈza/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /ɡər.ɡə.ɾiˈd͡za/ v
gargarizare

gargotejar /ɡar.ɣo.teˈʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒaɾ/ /ɡər.ɣu.təˈʒa/ /ɡəɾ.ɣo.təˈd͡ʒa/ v
ducere

garlaire /ɡaɾˈɫaj.ɾe/ /ɡərˈɫaj.ɾə/ n neut
garrulus

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ n fem
sertum
Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.
libum
Panellet de pa o d'una altra pasta formada en cercle.

garlar /ɡarˈɫa/ /ɡaɾˈɫa/ /ɡaɾˈɫaɾ/ /ɡərˈɫa/ v
garrire

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ n masc
porcellus

garsa /ˈɡaɾ.sa/ n fem
pica pīca

gas n masc
gasum gasium
Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ n fem
dorcas

gaseta /ɡaˈze.ta/ /ɡəˈzə.tə/ /ɡəˈzɛ.tə/ n fem
diarium rerum gestarum

gaseter n masc
venditor

gat n masc
feles felis
Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ v
fruor

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ n fem
gavia

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ n fem
gē

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ n masc
pruina

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ n masc
gigas
Ésser d'estatura desmesurada.

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ n masc
glacies
Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelat /ʒəˈɫat/ n masc
glacies
(aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ n fem
transenna invidia
Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ n fem
gemma

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ n masc
genum

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ n masc
gener

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ n masc
Ianuarius Januarius
Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ n fem
aetas

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ adv
fermē

generosament /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈment/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈmen/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈment/ adv
largē

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ n fem
largitās

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ adj masc
munificus

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ adj masc
casus possessīvus

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ n fem
gingiva

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ n masc
genocidium

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ n masc
genu poples
(anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ adv
minime
Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.
omnīnō
(interrogatiu, condicional) Quantitat mínima d'una suposició.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ n fem
gens populus

genuflexió /d͡ʒe.nu.fɫek.siˈo/ /ʒə.nu.fɫək.siˈo/ n fem
geniculatio

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ adj masc
vērus

genísser /d͡ʒeˈni.seɾ/ /ʒəˈni.sər/ n masc
ianizarus

geo- /ˈd͡ʒe.o/ /ˈʒe.o/ /ˈʒe.u/ prefix
geo-

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
geographia
Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
geologia
Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ n fem
geometria

geomètric /d͡ʒe.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.uˈmɛ.tɾik/ adj masc
geōmetricus

georgià /ʒə.oɾ.ʒiˈa/ /ʒə.ur.ʒiˈa/ n masc
Hibēricus
(masculí singular) Llengua parlada a Geòrgia.

gep /ˈd͡ʒep/ n masc
gibber

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ adj masc
gibber
Que té un gep.

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ n masc
rubus

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ n fem
soror germana
Filla dels mateixos pares.
Membre d'una comunitat religiosa.
Col·lega, companya, sòcia.

germanastre /d͡ʒeɾ.maˈnas.tɾe/ /ʒər.məˈnas.tɾə/ n masc
comprivignus
Fill del padrastre o de la madrastra.

germani /ʒərˈma.ni/ n masc
germanium

germinar /d͡ʒeɾ.miˈnaɾ/ /ʒeɾ.miˈna/ /ʒəɾ.miˈna/ v
germino

germà /d͡ʒeɾˈma/ n masc
frater
Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ adj
Germanici
Relacionat amb Alemanya, la seva cultura o llengua
Relacionat amb el germani

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ n masc
Germanica
Habitant de l'antiga Germània
Germanici
Llengua dels antic habitants de Germània
Grup de llengües europees a la que pertanyen: el danès, l'islandès, el suec, l'anglès, l'alemany, l'holandès, el frisó, l'austríac i el noruec

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ n fem
hirnea
Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ n masc
vase
Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ n masc
gerundium

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ n fem
caespes

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ n masc
gestus

gibrell /d͡ʒiˈbɾeʎ/ /ʒiˈβɾeʎ/ n masc
labrum pelvis
Tradicionalment, recipient de terrissa envernissada, rodó, aproximadament d'un pam d'alçada, que des del cul es va eixamplant fins a la boca, i serveix principalment per a rentar.

gibrella /d͡ʒiˈbɾe.ʎa/ /ʒiˈβɾe.ʎə/ n fem
pollubrum

gibrelleta /d͡ʒi.bɾeˈʎe.ta/ /ʒi.bɾəˈʎə.tə/ /ʒi.bɾəˈʎɛ.tə/ /ʒi.βɾəˈʎɛ.tə/ n fem
pollubrum
Diminutiu de gibrella.
matella
Bacineta per a orinar u orinal que habitualment es deixa sota el llit per evitar haver-s'hi de desplaçar al vàter.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ n fem
gin

ginebre /d͡ʒiˈne.bɾe/ n masc
iūniperus

gipó /d͡ʒiˈpo/ /ʒiˈpo/ n masc
thorax

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ n masc
Helianthus

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ n fem
camelopardalis giraffa
Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ v
vertere
(intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
torquere
(intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.

gla n fem
glans

glacial /ɡɫa.siˈaɫ/ adj
glacialis
Relatiu o pertanyent al glaç.

glaucoma /ɡɫawˈko.ma/ /ɡɫəwˈko.mə/ n masc
glaucoma

glaçada /gɫaˈsa.ða/ /gɫəˈsa.ðə/ n fem
gelatio

globalització /ɡɫo.ba.ɫi.za.siˈo/ /ɡɫo.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɡɫo.βa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɫu.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
globalizatio
Acció i efecte de globalitzar.
Procés pel qual un fenomen polític, econòmic, social o cultural esdevé d'àmbit universal.

globus n masc
globus
Figura en forma esfèrica.

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ n fem
glucosium

gluten /ˈɡɫu.ten/ /ˈɡɫu.tən/ n masc
gluten

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ n fem
glandula

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ n fem
gloria

gobi /ˈɡɔ.βi/ n masc
gobio

goig /ˈɡɔt͡ʃ/ n masc
gaudium
Emoció que resulta d'allò que es posseeix, es desitja o complau.

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ n fem
guttur
(anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.

golf /ˈɡoɫf/ n masc
sinus
Porció de mar tancada parcialment de terra.
pilamalleus
Esport de pilota practicat a l'aire lliure en un camp de golf que consisteix a introduir una bola en una sèrie de forats successius colpejant-la amb un bastó.

googol /ɡuˈɣoɫ/ n masc
googol

gos n masc
canis
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ v
audere

gossa /ˈɡo.sə/ n fem
canis

got /ˈɡot/ n masc
poculum
Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ n fem
gutta stilla
Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.
gutta
Element ornamental arquitectònic en forma de gota idealitzada, en especial les que es troben sota els tríglifs.

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ n masc
gubernatio rectio
Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ n masc
gubernator

governança /ɡo.veɾˈnan.sa/ /ɡo.vəɾˈnan.sə/ /ɡo.βerˈnan.sa/ /ɡo.βeɾˈnan.sa/ /ɡu.vərˈnan.sə/ /ɡu.βərˈnan.sə/ n fem
regimen

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ v
gubernare
Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

gra /ˈɡra/ n masc
frūmentum

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ adv
gradātim

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ n fem
monedula
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).

grallar /ɡɾaˈʎa/ /ɡɾaˈʎaɾ/ v
crocio

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ n fem
grammatica

gran adj
magnus
De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ n masc
granarium
(agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ n fem
praedium vicus

granment /ˌɡɾamˈmen/ /ˌɡɾamˈment/ adv
magnopere

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ n fem
rana
(zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ n fem
consutorium

gras /ˈɡɾas/ adj masc
pinguis crassus
Amb molt de greix al cos, voluminós.

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ n masc
caeliscalpium
Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ v
scabo

gratar-se v
scabo

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ n fem
gratitudo

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ n fem
glārea
(construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..
(geomorfologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 2 i 20 mm.
(geoarqueologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 10 i 200 mm.

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ v
insignare
Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ n fem
gravitas
Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó n masc
graviton

grec adj masc
Graecus Graeca
Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec n masc
Graeca Graece
Ciutadà de Grècia.
(només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec antic n masc
graece antique

grec modern n masc
lingua graeca nova

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ n masc
aquilo

gregorià /ɡɾe.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣu.ɾiˈa/ adj masc
Gregorianus

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ n masc
adeps

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ v
lūbricō

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ n masc
conflatorium
(metal·lúrgia) Cavitat inferior d’un forn de cup.

greu /ˈɡɾew/ adj
bassus
Aplicat a la música o la parla, de to baix.
serius
Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ n masc
offensa
Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.

grill /ˈɡɾiʎ/ n fem
gryllus
Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.

grip n fem
influentia

gripau n masc
bufo

gris adj masc
cinereus canus
Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

groc adj masc
flavus gilvus
Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc n masc
flavus gilvus
Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

groller /ɡɾoˈʎe/ /ɡɾoˈʎeɾ/ /ɡɾuˈʎe/ adj masc
inurbanus

grollerament /ɡɾoˌʎe.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌʎe.ɾaˈment/ /ɡɾoˌʎe.ɾəˈment/ /ɡɾuˌʎe.ɾəˈmen/ adv
barbarē

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ n masc
oscillum

grop /ˈɡɾop/ n masc
nodus
Nus dels arbres.
stipes
Part de la branca que queda unida al tronc quan aquella es talla.
arduitas
Dificultat gran en què algú es troba.

gros adj masc
carnatus
Considerable en volum.

gros n masc
carnatus
La part més important d'un tot.

grossament /ˌɡɾɔ.saˈmen/ /ˌɡɾɔ.saˈment/ /ˌɡɾɔ.səˈmen/ /ˌɡɾɔ.səˈment/ adv
asperē

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ n fem
grus
Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ adj masc
crassus

gruny /ˈɡɾuɲ/ n masc
grunnītus

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ v
grunniō
Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.

grup /ˈɡɾup/ n masc
circulus grex

gruta /ˈɡɾu.ta/ /ˈɡɾu.tə/ n fem
caverna

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ Interjection
gratiæ
Expressió per a manifestar agraïment.

grèvol /ˈɡɾe.voɫ/ /ˈɡɾe.βoɫ/ /ˈɡɾɛ.voɫ/ /ˈɡɾɛ.vuɫ/ n masc
acrifolium
Fusta del grèvol, molt apreciada en ebenisteria.

grífol /ˈgɾi.foɫ/ /ˈgɾi.fuɫ/ n masc
stolo
El lluc o brot que treuen de nou els arbres i les plantes.
impetus
Grífol d'aigua: El raig que fa l'aigua de baix a dalt, elevant-se sobre la superfície.
pullulare
Fer o traure grífols: Brotar les plantes, treure llucs nous.

gual /ˈɡwaɫ/ n masc
vadum
En un riu, zona amb el fons ferm i la fondària prou reduïda per poder passar-hi a peu o en vehicle.

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ n masc
manica
Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.

guany /ˈˈɡwaɲ/ n masc
quaestus

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ n masc
victor
Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar-se la vida v
mereo

guardabosc /ˌɡwar.dəˈβɔsk/ /ˌɡwaɾ.ðaˈbɔsk/ n neut
nemoris

guardaespatlles /ˌɡwar.dəsˈpaʎ.ʎəs/ /ˌɡwar.ða.esˈpaʎ.ʎes/ /ˌɡwaɾ.ða.esˈpaɫ.ɫes/ /ˌɡwaɾ.ðəsˈpaɫ.ɫəs/ n neut
custōs corporis

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ v
reservare
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ n masc
custos

guaret /ɡwaˈɾet/ /ɡwəˈɾet/ n masc
vervactum

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ v
sanare

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ n fem
praesidium
Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.

guatemalenc /ɡwa.te.maˈɫeŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫəŋk/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋk/ adj masc
guatemalensis

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ n fem
coturnix

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ n fem
bellum arma
Conflicte amb armes.

guerrejar /ɡe.reˈd͡ʒa/ /ɡe.reˈd͡ʒaɾ/ /ɡe.reˈʒa/ /ɡə.rəˈd͡ʒa/ /ɡə.rəˈʒa/ v
belligero
Lluitar en una guerra.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ n masc
bellator
Persona que fa la guerra, bel·licosa.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n fem
dux
Manual que serveix per orientar-se amb una tasca o en un lloc desconegut.
Via per la qual discorre un objecte.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n neut
dux
Persona que vol guiar una altra.

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ v
derigere
Fer de guia.

guineu n fem
vulpes
Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.

guitarra /ɡiˈta.ra/ n fem
cithara fides

guix n masc
fōmentum
Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
gypsum
Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.

gules /ˈɡu.ɫes/ /ˈɡu.ɫəs/ n masc
rubeus

guru /ˈɡu.ɾu/ n masc
gurus
Guia espiritual hindú.

gust /ˈɡust/ n masc
sapor
Sentit que permet percebre els sabors.
sabor

guàrdia /ˈɡwar.di.ə/ /ˈɡwaɾ.ði.a/ n fem
gustos
Cos armat encarregat de la protecció o custòdia d’una persona o d’una cosa.

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ n masc
fons calidae atque alte exsilientis aquae

gàbia /ˈɡa.bi.a/ /ˈɡa.βi.ə/ n fem
arca

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ adj
Gallicanus
Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gàrgola /ˈɡar.ɡu.ɫə/ /ˈɡar.ɣu.ɫə/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫa/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫə/ n fem
silānus

gènere n masc
genu genus
Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ n masc
zīzyphum

ha /ˈha/ Interjection
ha
Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ v
habilitare

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
habilitas

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ n neut
cultor
Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ v
habitare

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ adj
habitualis

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ v
habituare

hac /ˈak/ n fem
hā

hafni n masc
hafnium

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ n masc
halogenus

ham /ˈam/ n masc
hamus

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ n fem
concentio

harmonitzar /ar.mo.niˈd͡za/ /aɾ.mo.niˈd͡zaɾ/ /ər.mu.nidˈza/ v
concino
(intransitiu) Estar en harmonia.

harmònium /aɾˈmɔ.ni.um/ n masc
harmonium

harúspex /aˈɾus.peks/ /əˈɾus.pəks/ n masc
haruspex
Endeví de l'antiga Roma que interpretava presagis a través de l'estudi de les vísceres de les víctimes.

hassi n masc
hassium

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ v
sum
Tenir en possessió.

haver de v
debere
(seguit d’infinitiu) Valor d’obligació o necessitat.
(seguit d’infinitiu) Valor de possibilitat o probabilitat.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ v
sum

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ adj masc
Havaiana
Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ n masc
Havaiana
Individu natural de Hawaii.
(només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

hecatombe /e.kaˈtom.be/ /ə.kəˈtom.bə/ n fem
hecatombē

hedonisme /e.ðoˈniz.me/ /ə.ðoˈniz.mə/ /ə.ðuˈniz.mə/ n masc
hēdonismus

heli n masc
helium

helicòpter /e.ɫiˈkɔp.teɾ/ n masc
helicopterum
Aeronau amb capacitat d'enlairament i aterrament vertical i propulsada per una gran hèlice motoritzada o més col·locades en posició horitzontal o gairebé (conegudes típicament com a rotors).

heliotropi /ə.ɫi.oˈtɾɔ.pi/ /ə.ɫi.uˈtɾɔ.pi/ n masc
hēliotropium
Planta del gènere Heliotropium de flors oloroses i petites en cimes denses que només apareixen a la cara de la planta que dóna al Sol.

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ n masc
Hellenes

hematologia /e.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /ə.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ /ə.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
haematologia

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ n masc
livor

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ n masc
hemisphaerium

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ n fem
haemoglobinum

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ n fem
hepatitis

herba /ˈer.bə/ n fem
herba gramen

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ adj masc
herbaceus
De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.
Dit de les plantes no lignificades o amb la tija més o menys dura i rígida, en contraposició amb les plantes llenyoses.

herbari /eɾˈba.ɾi/ n masc
herbārium

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ v
haereditario
Succeir a l'universal dret d'algun difunt.

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ n neut
haereticus

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ n masc
heres
Persona que rep una herència.

hermenèutica n fem
hermeneutica

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ n masc
heros

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n masc
heroinum
(química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ n fem
herctum
Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.

herètic /eˈɾɛ.tik/ adj masc
haereticus

herèticament /eˌɾɛ.ti.kaˈmen/ /eˌɾɛ.ti.kaˈment/ /əˌɾɛ.ti.kəˈmen/ /əˌɾɛ.ti.kəˈment/ adv
haereticē

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ n fem
hedera

hexadecimal /eɡ.za.ðe.siˈmaɫ/ /əɡ.zə.ðə.siˈmaɫ/ adj
sedecimalis

hexàgon /eɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣun/ n masc
hexagonum

hiat /ˈjat/ n masc
hiatus

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ n masc
hydrogenium

hidropesia /i.ðɾo.peˈzi.a/ /i.ðɾo.pəˈzi.ə/ /i.ðɾu.pəˈzi.ə/ n fem
hydropisis
Malaltia causada per un dipòsit d'aigua que es fa en alguna part del cos.
cupido
Metafòricament, ànsia d'alguna cosa.

hiena /ˈje.na/ n fem
hyaena

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ n fem
sanitas

hijab /hiˈd͡ʒap/ /hiˈʒap/ n masc
calautica

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ n masc
hymnus

hindi /ˈhin.di/ /ˈin.di/ n masc
hindice
Llengua parlada a l'Índia.

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ n masc
equus marinus
(anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ n fem
hypochondria

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ n fem
dissimulatio

hipofàgia /i.poˈfa.d͡ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.ə/ /i.puˈfa.ʒi.ə/ n fem
hippophagia
Alimentació amb carn de cavall.

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ n masc
hippopotamus

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ n fem
hypotheca

hipotecable /i.po.teˈka.bɫe/ /i.po.teˈka.βɫe/ /i.po.teˈkab.bɫe/ /i.po.təˈkab.bɫə/ /i.pu.təˈka.βɫə/ /i.pu.təˈkab.bɫə/ adj
pignerari
Que es pot hipotecar.

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ v
hypothecare

hipotecari /i.po.teˈka.ɾi/ /i.pu.təˈka.ɾi/ adj masc
hypothecarius
pertanyent a la hipoteca

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ n fem
hypotenusa

hipèrbaton /iˈpɛr.bə.tun/ /iˈpɛɾ.ba.ton/ /iˈpɛɾ.bə.ton/ n masc
hyperbaton

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ n fem
hyperbole

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ n masc
hippodromus

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ n fem
hypothesis

hisop /iˈzɔp/ n masc
hysopum

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
histologia

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ n masc
historicus

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ n fem
fabula
relat
historia
Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

històric adj masc
historicus

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ n masc
hiems hibernus

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ v
hiemo

hola /ˈo.ɫa/ Interjection
salve ave
(castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holmi n masc
holmium

home /ˈɔ.mə/ n masc
vir
Persona del sexe masculí.

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ n masc
homicidium

homofonia /o.mo.foˈni.a/ /o.mo.foˈni.ə/ /u.mu.fuˈni.ə/ n fem
homophonia

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ adj masc
eiusdem naturae

homologar /o.mo.ɫoˈɣa/ /o.mo.ɫoˈɣaɾ/ /u.mu.ɫuˈɣa/ v
agnoscere
Contrastar els compliment de determinats requisits oficials.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ adj
cinaedus
(LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ n neut
cinaedus homosexualis
(LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
homosexualitas

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ adj masc
homonymus

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ n masc
homonymum

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ n fem
honestas

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ adj masc
hungaricus
Relatiu a Hongria, als seus habitants o a la seva llengua.

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ n masc
hungaricus
(masculí singular) Llengua originària d'Hongria.

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ n
honor
Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
(golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

honorable /o.noˈɾa.bɫe/ /o.noˈɾa.βɫe/ /o.noˈɾab.bɫe/ /o.noˈɾab.bɫə/ /u.nuˈɾa.βɫə/ /u.nuˈɾab.bɫə/ adj
honorabilis

honorari /o.noˈɾa.ɾi/ /u.nuˈɾa.ɾi/ adj masc
honōrārius

honorificar /o.no.ɾi.fiˈka/ /o.no.ɾi.fiˈkaɾ/ /u.nu.ɾi.fiˈka/ v
honorare

honorífic /o.noˈɾi.fik/ /u.nuˈɾi.fik/ adj masc
honorificus
que dona honor

honoríficament /o.noˌɾi.fi.kaˈmen/ /o.noˌɾi.fi.kaˈment/ /o.noˌɾi.fi.kəˈment/ /u.nuˌɾi.fi.kəˈmen/ adv
honorifice

honrar /onˈra/ /onˈraɾ/ /unˈra/ v
honorare

hoquei sobre gel n masc
alsulegia glacialis

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ n fem
hora hōra

horabaixa /ˌɔ.ɾaˈbaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβa.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾəˈβa.ʃə/ n
vesperascente
(literari) Hora pròxima a la posta de sol.

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ adj
horizontālis

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ n masc
fīniens

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ n fem
hormon

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ n
horror

horroritzar /o.ro.ɾiˈd͡za/ /o.ro.ɾiˈza/ /o.ro.ɾiˈzaɾ/ /u.ru.ɾiˈd͡za/ v
horrificare
Causar horror.

hort /ˈɔrt/ n masc
hortus
Unitat de mesura de superfície de la terra agrícola a Mallorca que és equivalent a 443,94 m². Cada hort es correspon amb 25 destres amb un quadrat de quatre costats de 21 pams lineals. Quatre horts fan un quartó.

horta /ˈɔr.ta/ /ˈɔr.tə/ /ˈɔɾ.ta/ /ˈɔɾ.tɔ/ n fem
holerarium

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ n masc
nosocomīum valetudinarium
Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hospitalàriament /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/ /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/ /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ adv
hospitaliter

hostatjar /os.taˈd͡ʒa/ /os.taˈd͡ʒaɾ/ /os.təˈd͡ʒa/ /us.təˈd͡ʒa/ v
hospitari hospitio
Rebre hostes a casa donant-los allotjament.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ n masc
hospes hostis
Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hostilitzar /os.ti.liˈd͡za/ /os.ti.liˈzaɾ/ /us.ti.ɫidˈza/ v
hostilia

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ n masc
deversorium

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ n fem
humanitas

humanitzar /u.ma.niˈd͡za/ /u.ma.niˈza/ /u.ma.niˈzaɾ/ /u.mə.niˈd͡za/ v
humanum
Adquirir qualitats humanes.

humil /uˈmiɫ/ adj
humilis
Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ n fem
humiliatio

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ v
humiliare
Abaixar, inclinar alguna part del cos en senyal de submissió i acatament.
Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.
abjici
(pronominal) Fer actes d'humilitat.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ n fem
humilitas

humit /uˈmit/ adj masc
humidus
Que té humitat.

humitejar /u.mi.teˈd͡ʒa/ /u.mi.teˈd͡ʒaɾ/ /u.mi.təˈʒa/ v
humectare

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ n
humor
Qualsevol líquid d'un ésser viu, sigui normal o patològic.
Estat d'ànim amb tendència cap a una emoció en concret

humà n masc
humanus

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ n masc
huracanum

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ n masc
cricetus

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ n fem
hernia

híbrid /ˈi.βɾit/ adj masc
autocinetum materiae propulsoriae miscellae
En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ n fem
hostia
Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ n masc
humerus

i conjunction
-que et
Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

iambe n masc
iambus

iatralipta /ja.tɾaˈɫip.ta/ /jə.tɾəˈɫip.tə/ n masc
iatralipta
En l'antiga Grècia i l'antiga Roma, persona que realitzava cures i tractaments mitjançant ungüents, dietes i prescripcions d'exercici.

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ n fem
icon

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ n fem
aurūgō

ictus /ˈik.tus/ n masc
apoplēxia

idea /iˈðe.a/ n fem
idea
Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ideologia

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ n neut
blennus
(pejoratiu) estúpid

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ n fem
īdōlolatrīa

ien /ˈjen/ n masc
ienum

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ v
ignōrō
Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ n fem
ignorantia

igual /iˈɣwaɫ/ adj
aequus
Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igualar /i.ɣwaˈɫa/ /i.ɣwaˈɫaɾ/ /i.ɣwəˈɫa/ v
aequare
Fer que diverses coses es tornin iguals, posar al mateix nivell.
Aplanar, posar a nivell, compensar, equilibrar.

igualment /iˌɣwaɫˈmen/ /iˌɣwaɫˈment/ adv
pariter

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ n fem
aequalitas

ili /ˈi.ɫi/ n masc
ileum
ilium

illa /ˈi.ʎa/ n fem
insula
Porció de terra isolada per la mar.

illes Britàniques pn
Britanniae
Arxipèlag europeu al nord-oest de França i a l'Oest de Bèlgica, Països Baixos i Dinamarca. L'illa principal és la Gran Bretanya i inclou la major part del Regne Unit concretament, Anglaterra, Gales i Escòcia. A l'oest de la Gran Bretanya i separada pel mar d'Irlanda, es troba la segona illa més gran de l'arxipèlag, Irlanda, inclou el país homònim i Irlanda del Nord que pertany al Regne Unit. Altres illes importants però de mida molt inferior són Man, Shetland, Wight i els grups d'illes Hèbrides i Òrcades.

illes Cook pn
Insulae de Cook

illes Fèroe /ˌi.ʎesˈfɛ.ɾo.e/ /ˌi.ʎəsˈfɛ.ɾo.e/ pn
Faerōae

illes Marshall /ˌi.ʎəzˈmar.ʃəɫ/ pn
Insulae Marsalienses
Estat independent oceànic que ocupa centenars d'illes i que està situada al nord de Nauru i Kiribati, a l'est dels Estats Federats de Micronèsia i al sud de l'illa de Wake. El nom oficial és República de les Illes Marshall.

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ adj
illicitus

il·liberal /i.ɫi.βeˈɾaɫ/ /i.ɫi.βəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.beˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.bəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.βəˈɾaɫ/ adj
illibĕrāle
No liberal; propi de l'il·liberalisme.

il·luminar /i.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈnaɾ/ v
illuminare ornare
Donar llum o esplendor.
illuminare
Enllumenar amb molts llums, temples o altres llocs.
Il·lustrar l'enteniment amb ciències o estudis.

il·lusionista /i.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /i.ɫu.zi.oˈnis.te/ /i.ɫu.zi.uˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.te/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈnis.tə/ n neut
praestīgiātor

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
illusio
Engany de la percepció.

il·lustrar /i.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾaɾ/ v
illuminare
Donar llum a l'enteniment.
Explicar, aclarir.
reddere
Fer il·lustre a alguna persona o cosa.

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ adj
illicitus
Que està fora de la legalitat, de la moral o de les regles establertes.

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ n fem
imaginatio opinio

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ v
existimare
Inventar, recrear una imatge a la ment.
imaginari
Somniar, desitjar, idear sense fonament.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ adj masc
imaginarius

imant /iˈman/ /iˈmant/ n masc
magnes

imatge /iˈma.d͡ʒe/ n fem
pictura imago

imbuir /im.buˈi/ /im.buˈiɾ/ v
imbuere

imitable /i.miˈta.bɫe/ /i.miˈta.βɫe/ /i.miˈta.βɫə/ /i.miˈtab.bɫe/ /i.miˈtab.bɫə/ adj
imitabilis
Que es pot imitar, o és capaç o digne de ser imitat.

imitació n fem
imitamentum
Acte o efecte d'imitar.
Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
(psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ adj masc
imitator
Que imita.

imitar /i.miˈta/ /i.miˈtaɾ/ v
imitari imitor

immadur /im.maˈðu/ /im.maˈðuɾ/ /im.məˈðu/ adj
immātūrus

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ adv
statim

immens /imˈmens/ /imˈmɛns/ adj masc
immensus

immolar /im.moˈɫa/ /im.moˈɫaɾ/ /im.muˈɫa/ v
immolare

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ adj
improbus

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ adj
immortalis
que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
immortalitas

immortalitzar /im.mor.ta.lidˈza/ /im.moɾ.ta.liˈzaɾ/ /im.mur.tə.ɫidˈza/ v
immortalitati

immortalment /im.morˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈment/ /im.murˌtaɫˈmen/ adv
immortaliter

immutabilitat /im.mu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.mu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
immutabilitas

immutable /im.muˈta.bɫe/ /im.muˈta.βɫe/ /im.muˈta.βɫə/ /im.muˈtab.bɫe/ /im.muˈtab.bɫə/ adj
immutabilis
Que no pot mudar-se.

immutablement /im.muˌta.bɫeˈment/ /im.muˌta.βɫeˈmen/ /im.muˌta.βɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫeˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈment/ adv
immutabiliter

immutació /im.mu.ta.siˈo/ /im.mu.tə.siˈo/ n fem
immutatio

immutar /im.muˈta/ /im.muˈtaɾ/ v
immutare

immutatiu /im.mu.taˈtiw/ /im.mu.təˈtiw/ adj masc
immutare
que immuta o té virtut d'immutar.

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ adj
impatiens
Que no té paciència.

impacientar /im.pa.si.enˈta/ /im.pa.si.enˈtaɾ/ /im.pə.si.ənˈta/ v
exacerbare

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ adv
impatienter

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ n fem
impatientia

imparcialitat /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/ /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/ n fem
aequitās

impedient /im.pe.ðiˈen/ /im.pe.ðiˈent/ /im.pə.ðiˈen/ /im.pə.ðiˈent/ adj
impediens
que impedeix

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ n masc
impedimentum
impediment diriment, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, i l'anul·la si es contrau.
impedimentum impedimento
impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ v
impedire

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ adj masc
captus
Que no pot valer-se.

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ n masc
impeditus
Malalt que no pot valer-se.

impeditiu /im.pe.ðiˈtiw/ /im.pə.ðiˈtiw/ adj masc
empêche impedire
allò que pot impedir, destorbar o embarassar

impel·lir /im.peɫˈɫi/ /im.peɫˈɫiɾ/ /im.peˈɫi/ /im.pəɫˈɫi/ /im.pəˈɫi/ v
impellere

imperant /im.peˈɾan/ /im.peˈɾant/ /im.pəˈɾan/ /im.pəˈɾant/ adj
imperans
Que impera, mana o domina.

imperar /im.peˈɾa/ /im.peˈɾaɾ/ /im.pəˈɾa/ v
imperium
Exercir la dignitat imperial.
imperare
Manar, dominar.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ adj masc
imperans
Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ n masc
imperativus
(gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperatori /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/ adj masc
imperatorius
allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

imperatòria /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
imperatoria
planta de flors petites, blanques, en forma de gira-sol; el fruit xato, l'arrel grossa d'una polzada, blanca fosca en l'exterior, verda en l'interior, aromàtica i picant.

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ n masc
imperfectum

imperi n masc
imperium
Acció d'imperar o manar amb autoritat.
Estats subjectes a l'emperador.
Dignitat de l'emperador.
Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ adj
imperialis
pertanyent a l'emperador o a l'imperi

imperiosament /im.pe.ɾiˌo.zaˈmen/ /im.pe.ɾiˌo.zaˈment/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈmen/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈment/ adv
imperiose

imperiós /im.pe.ɾiˈos/ /im.pə.ɾiˈos/ adj masc
imperiosus
que mana amb imperi, o que es fa amb imperi.

impersonal /im.peɾ.soˈnaɫ/ /im.pər.suˈnaɫ/ /im.pəɾ.soˈnaɫ/ adj
impersonalis

impetrable /im.peˈtɾa.bɫe/ /im.peˈtɾa.βɫe/ /im.peˈtɾab.bɫe/ /im.pəˈtɾa.βɫə/ /im.pəˈtɾab.bɫə/ adj
impetrabilis
Que es pot impetrar.

impetració n fem
impetratio

impetrant /im.peˈtɾan/ /im.peˈtɾant/ /im.pəˈtɾan/ /im.pəˈtɾant/ adj
impetratoris
Que impetra.

impetrar /im.peˈtɾa/ /im.peˈtɾaɾ/ /im.pəˈtɾa/ v
impetrare
Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.

impetuosament /im.pe.tuˌo.zaˈmen/ /im.pe.tuˌo.zaˈment/ /im.pə.tuˌo.zəˈmen/ /im.pə.tuˌo.zəˈment/ adv
impetuose

implicar /im.pɫiˈka/ /im.pɫiˈkaɾ/ v
implicare
Tenir com a conseqüència natural.

imploració n fem
imploratio

implorar /im.pɫoˈɾa/ /im.pɫoˈɾaɾ/ /im.pɫuˈɾa/ v
implorare

import /imˈpɔrt/ n masc
pretii

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ n fem
introductio

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ adj
momenti gravis
Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ adv
utiliter

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ v
interesse
Ser convenient, favorable, d'importància.
æstimare
Valer o arribar a tal quantitat les coses comprades.
introducere
(comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.

importància /im.poɾˈtan.si.a/ /im.poɾˈtan.si.ə/ /im.purˈtan.si.ə/ n fem
momentum

imposar /im.poˈza/ /im.poˈzaɾ/ /im.puˈza/ v
imponere impono
Carregar, posar alguna cosa damunt d'una altra.
instituere
Instruir a algú en alguna matèria.
incutere
Infondre respecte, por.

impossibilitar /im.po.si.bi.ɫiˈta/ /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /im.po.si.βi.ɫiˈta/ /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ v
imposibile

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ adj
impossibilis

impost n masc
vectigal

imprecació /im.pɾe.ka.siˈo/ /im.pɾə.kə.siˈo/ n fem
imprecatio

imprecar /im.pɾeˈka/ /im.pɾeˈkaɾ/ /im.pɾəˈka/ v
impreco

imprecatori /im.pɾe.kaˈtɔ.ɾi/ /im.pɾə.kəˈtɔ.ɾi/ adj masc
imprecatorius
que es fa amb imprecació

impregnació /im.pɾeŋ.na.siˈo/ /im.pɾəŋ.nə.siˈo/ n fem
pægnatio

impregnar /im.pɾeŋˈna/ /im.pɾeɡˈna/ /im.pɾeɡˈnaɾ/ /im.pɾəŋˈna/ v
impregnari

impremta /imˈpɾem.ta/ /imˈpɾem.tə/ n fem
typographica
Art d'imprimir.
typus
Oficina o lloc on s'imprimeix.

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ v
suadere

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ n fem
impressio
Acció o efecte d'imprimir.
Efecte o alteració que un cos causa en un altre.
Efecte que fan les coses espirituals en l'ànim.
signum
Marca o senyal que alguna cosa deixa en una altra pressionant.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ adj masc
typographus
Que imprimeix.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ n masc
typographus
Qui imprimeix o és amo d'una impremta.

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ v
imprimere
Deixar marcada la figura d'una cosa en una altra.
Fixar en l'ànim alguna noció o afecte.
typis
Estampar, donar a la impremta.

improperar /im.pɾo.peˈɾa/ /im.pɾo.peˈɾaɾ/ /im.pɾu.pəˈɾa/ v
improperare

improperi /im.pɾoˈpɛ.ɾi/ /im.pɾuˈpɛ.ɾi/ n masc
improperium

imprudentment /im.pɾuˌðemˈmen/ /im.pɾuˌðemˈment/ adv
audacter

impugnació /im.puŋ.na.siˈo/ /im.puŋ.nə.siˈo/ /im.puɡ.na.siˈo/ n fem
impugnatio

impugnador /im.puŋ.naˈðo/ /im.puŋ.nəˈðo/ /im.puɡ.naˈðoɾ/ n masc
impugnator

impugnar /im.puŋˈna/ /im.puɡˈna/ /im.puɡˈnaɾ/ v
impugnare

impugnatiu /im.puŋ.naˈtiw/ /im.puŋ.nəˈtiw/ /im.puɡ.naˈtiw/ adj masc
impugnans
Que impugna o és capaç d'impugnar.

impuls /imˈpuɫs/ n masc
impulsio

impulsiu /im.puɫˈsiw/ adj masc
impellens
Que impel·leix o pot impel·lir.

impulsor /im.puɫˈso/ /im.puɫˈsoɾ/ n masc
instigator
Qui impel·leix, impulsa.

impur /imˈpur/ adj masc
impūrus
Que no és pur.

imputabilitat /im.pu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.pu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
imputabile

imputable /im.puˈta.bɫe/ /im.puˈta.βɫe/ /im.puˈta.βɫə/ /im.puˈtab.bɫe/ /im.puˈtab.bɫə/ adj
imputativus
Que es pot imputar.

imputació /im.pu.ta.siˈo/ /im.pu.tə.siˈo/ n fem
imputatio

imputador /im.pu.taˈðo/ /im.pu.taˈðoɾ/ /im.pu.təˈðo/ adj masc
imputator
Que imputa.

imputar /im.puˈta/ /im.puˈtaɾ/ v
imputare
Atribuir alguna culpa, delicte o acció.

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ adj masc
inactuosus

inactivitat /i.nak.ti.viˈtat/ /i.nak.ti.βiˈtat/ /i.nək.ti.viˈtat/ /i.nək.ti.βiˈtat/ n fem
dēsidia

inauguració /i.naw.ɣu.ɾa.siˈo/ /i.nəw.ɣu.ɾə.siˈo/ n fem
inauguratio

inaugural /in.aw.ɣuˈɾaɫ/ /in.əw.ɣuˈɾaɫ/ adj
inauguralis
aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

inaugurar /i.naw.ɣuˈɾa/ /i.naw.ɣuˈɾaɾ/ /i.nəw.ɣuˈɾa/ v
inaugurare
Obrir o començar de forma solemne.

incapaç /iŋ.kaˈpas/ /iŋ.kəˈpas/ adj
incapax

incendi n masc
incendium

incendiar /in.sen.diˈa/ /in.sen.diˈaɾ/ /in.sən.diˈa/ v
incendere

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ adj masc
incendiarius
Que maliciosament causa incendis.

incentiu n masc
incitāmentum

incert /inˈsɛrt/ adj masc
incertus
Sense certesa, amb dubte sobre la decisió a prendre.
No conegut amb certesa.

incident /in.siˈðen/ /in.siˈðent/ /in.siˈðent/ adj
incidens
que té una incidència accessòria

incidentment /in.siˌðemˈmen/ /in.siˌðemˈment/ adv
incidenter

incidir /in.siˈði/ /in.siˈðiɾ/ v
incidere
Topar sobre una superfície.

incidència /in.siˈðɛn.si.a/ n fem
incisio

incitament /in.si.taˈmen/ /in.si.taˈment/ /in.si.təˈmen/ /in.si.təˈment/ n masc
incitamentum

incitar /in.siˈta/ /in.siˈtaɾ/ v
concito

incitatiu /in.si.taˈtiw/ /in.si.təˈtiw/ adj masc
incitare
que incita o té virtut d'incitar

inclinació /iŋ.kɫi.na.siˈo/ /iŋ.kɫi.nə.siˈo/ n fem
inclinatio
Acció i efecte d'inclinar o inclinar-se.

inclinar /iŋ.kɫiˈna/ /iŋ.kɫiˈnaɾ/ v
inclinare
Tòrcer cap avall alguna cosa.
(pronominal) Tenir propensió natural a alguna cosa.
movere
Girar o persuadir algú que faci alguna cosa.
flectere
(pronominal) Decantar-se cap un costat.

inclinatiu /iŋ.kɫi.naˈtiw/ /iŋ.kɫi.nəˈtiw/ adj masc
inclinare
que inclina o pot inclinar

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ v
inclūdō

inclusivament /iŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ adv
inclusive

incomodar /iŋ.ko.moˈða/ /iŋ.ko.moˈðaɾ/ /iŋ.ku.muˈða/ v
incommodare

incomoditat /iŋ.ko.mo.ðiˈtat/ /iŋ.ku.mu.ðiˈtat/ n fem
incommoditas

inconstant /iŋ.konsˈtan/ /iŋ.konsˈtant/ /iŋ.kunsˈtan/ adj
dēvius

inconvenientment /iŋ.kom.be.niˌemˈmen/ /iŋ.koɱ.ve.niˌemˈment/ /iŋ.koɱ.və.niˌemˈment/ /iŋ.kum.bə.niˌemˈmen/ /iŋ.kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
incommodē

incorporació /iŋ.koɾ.po.ɾa.siˈo/ /iŋ.koɾ.po.ɾə.siˈo/ /iŋ.kur.pu.ɾə.siˈo/ n fem
corporatio

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ v
congregari incorporare
Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
congregari
(pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ adv
barbare perperam

incrassar /iŋ.kɾaˈsa/ /iŋ.kɾaˈsaɾ/ /iŋ.kɾəˈsa/ v
crassum

increpació /iŋ.kɾe.pa.siˈo/ /iŋ.kɾə.pə.siˈo/ n fem
increpatio

increpador /iŋ.kɾe.paˈðo/ /iŋ.kɾe.paˈðoɾ/ /iŋ.kɾə.pəˈðo/ n masc
objurgatoris
Qui increpa.

increpar /iŋ.kɾeˈpa/ /iŋ.kɾeˈpaɾ/ /iŋ.kɾəˈpa/ v
increpare

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ adj
incredibilis
Impossible de creure.
Extraordinari, sorprenent.

incrustar /iŋ.kɾusˈta/ /iŋ.kɾusˈtaɾ/ v
incrūstō

inculcació /iŋ.kuɫ.ka.siˈo/ /iŋ.kuɫ.kə.siˈo/ n fem
inculcatio

inculcar /iŋ.kuɫˈka/ /iŋ.kuɫˈkaɾ/ v
inculcare

incumbir /iŋ.kumˈbi/ /iŋ.kumˈbiɾ/ v
pertinere

incumbència /iŋ.kumˈbɛn.si.a/ /iŋ.kumˈbɛn.si.ə/ n fem
cura

incòmodament /iŋˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /iŋˌkɔ.mo.ðaˈment/ /iŋˌkɔ.mo.ðəˈment/ /iŋˌkɔ.mu.ðəˈmen/ adv
incommodè

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
incommodus
Que incomoda o que no té comoditat.

incórrer /iŋˈko.re/ /iŋˈko.reɾ/ /iŋˈko.rə/ v
incurrere

indagació /in.da.ɣa.siˈo/ /in.də.ɣə.siˈo/ n fem
indagatio

indagador /in.da.ɣaˈðo/ /in.da.ɣaˈðoɾ/ /in.də.ɣəˈðo/ n masc
indagator
Qui indaga.

indagar /in.daˈɣa/ /in.daˈɣaɾ/ /in.dəˈɣa/ v
indagare

indecent /in.deˈsen/ /in.deˈsent/ /in.dəˈsen/ /in.dəˈsent/ adj
indecēns

indemne /inˈdem.ne/ /inˈdɛm.nə/ adj
indemnis
lliure i exempt de cap dany

indemnitat /in.dem.niˈtat/ /in.dəm.niˈtat/ n masc
indemnitas

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ n masc
compensatio

indemnitzar /in.dem.niˈd͡za/ /in.dem.niˈza/ /in.dem.niˈzaɾ/ v
indemnem

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ adj
independens
Lliure, sense subjecció ni dependència

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ n fem
libertas

indi n masc
indium
Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ n fem
indicium

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ v
indicare

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ n masc
indicativus

indiferent /in.di.feˈɾen/ /in.di.feˈɾent/ /in.di.fəˈɾen/ /in.di.fəˈɾent/ adj
incūriōsus

indigent /in.diˈd͡ʒen/ /in.diˈd͡ʒent/ /in.diˈʒen/ /in.diˈʒent/ n neut
indigens

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ n fem
indignatio

indignar /in.diŋˈna/ /in.diɡˈna/ /in.diɡˈnaɾ/ v
irritare

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ adj masc
indignus
Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indignitat /in.diŋ.niˈtat/ /in.diɡ.niˈtat/ n fem
indignitas

indisposar /in.dis.poˈza/ /in.dis.poˈzaɾ/ /in.dis.puˈza/ v
serere
Privar de la disposició convenient envers algú, o llevar la preparació necessària per alguna cosa.
afficere
causar alguna indisposició o falta de salud.

indisposició /in.dis.po.zi.siˈo/ /in.dis.pu.zi.siˈo/ n fem
invaletudo praeparatio
falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ n masc
indīviduum
Persona membre d'un grup social, comunitat.

individuació /in.di.vi.ðu.a.siˈo/ /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/ n fem
singularitas

individual /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.βi.ðuˈaɫ/ adj
individui
Propi de l'individu o que li pertany.

individualitzar /in.di.vi.ðu.a.ɫiˈzaɾ/ /in.di.vi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈza/ /in.di.βi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ v
singillatim

indoeuropeu /ˌin.do.ew.ɾoˈpɛw/ /ˌin.do.əw.ɾoˈpɛw/ /ˌin.du.əw.ɾuˈpɛw/ adj masc
Indo-Europaeus

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ adj masc
indonesicus
Originari, pertanyent o relatiu a Indonèsia.

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ n masc
indonesicus
Natural d'Indonèsia.
(només singular) Llengua pròpia d'Indonèsia que pertany al grup malaiopolinesi i deriva del malai.

inducció /in.duk.siˈo/ n fem
inductio
Acció d'induir.

induir /in.duˈi/ /in.duˈiɾ/ v
inducere
Instigar, persuadir, moure a algú a fer quelcom.
efficere
Ocasionar, donar motiu perquè s'esdevingui un fet.

indult /inˈduɫ/ /inˈduɫt/ n masc
indultus

industriar /in.dus.tɾiˈa/ /in.dus.tɾiˈaɾ/ v
erudire

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ adj
indiges
Que és nascut a la pròpia terra.

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ n neut
indigena
Persona nascuda a la pròpia terra, en contraposició als vinguts de fora.

inert /iˈnɛrt/ adj
iners

inestable /i.nesˈta.bɫe/ /i.nesˈta.βɫe/ /i.nesˈtab.bɫe/ /i.nəsˈta.βɫə/ /i.nəsˈtab.bɫə/ adj
instābilis

inevitable /i.ne.viˈta.bɫe/ /i.ne.βiˈta.βɫe/ /i.ne.βiˈtab.bɫe/ /i.nə.viˈtab.bɫə/ /i.nə.βiˈta.βɫə/ /i.nə.βiˈtab.bɫə/ adj
inevitabilis

inexorable /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/ /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/ /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ adj
inexōrābilis

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ adj masc
imperītus

infamació /iɱ.fa.ma.siˈo/ /iɱ.fə.mə.siˈo/ n fem
infamatio

infamar /iɱ.faˈma/ /iɱ.faˈmaɾ/ /iɱ.fəˈma/ v
infamare

infamatori /iɱ.fa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fə.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
infamans
allò que infama

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ adj
infamis
que no té honra, crèdit o estimació.
vilis
molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ n masc
infans
Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.

infantat /iɱ.fanˈtat/ /iɱ.fənˈtat/ n masc
infantis

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ n fem
peditatus

infatuar /iɱ.fa.tuˈa/ /iɱ.fa.tuˈaɾ/ /iɱ.fə.tuˈa/ v
infatuare

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ n fem
infectio

infectar /iɱ.fekˈta/ /iɱ.fekˈtaɾ/ /iɱ.fəkˈta/ v
inficere

infeliç /iɱ.feˈɫis/ /iɱ.fəˈɫis/ adj
tristis
Que no és feliç.

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ v
inferre

infermeria /iɱ.feɾ.meˈɾi.a/ /iɱ.fər.məˈɾi.ə/ n fem
valētūdinārium
Sala dedicada a la cura dels malalts o ferits en establiments no sanitaris.

infern /iɱˈfɛrn/ n masc
infernus gehenna
En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ adj
infernus

infestació /iɱ.fes.ta.siˈo/ /iɱ.fəs.tə.siˈo/ n fem
infestatio

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ v
infestare

infidel /iɱ.fiˈðɛɫ/ adj
infidēlis
No fidel.
Que manté una relació amorosa amb una persona fora de la parella.

infiltració /iɱ.fiɫ.tɾa.siˈo/ /iɱ.fiɫ.tɾə.siˈo/ n fem
infiltratio

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ v
permeo

infinit /iɱ.fiˈnit/ adj masc
infīnītus

infinitiu n masc
infinitivus

inflamable /iɱ.fɫaˈma.bɫe/ /iɱ.fɫaˈma.βɫe/ /iɱ.fɫaˈmab.bɫe/ /iɱ.fɫəˈma.βɫə/ /iɱ.fɫəˈmab.bɫə/ adj
inflammari
Que és fàcil d'inflamar o d’inflamar-se.

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ n fem
inflammatio

inflamar /iɱ.flaˈma/ /iɱ.flaˈmaɾ/ /iɱ.fləˈma/ v
inflammare

inflamatori /iɱ.fɫa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fɫə.məˈtɔ.ɾi/ adj masc
inflammas
Que causa inflamació.

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ v
inflare
Omplir de vent alguna cosa.
(per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
inflare turgere
(pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

inflexible /iɱ.fɫekˈsi.bɫe/ /iɱ.fɫekˈsi.βɫe/ /iɱ.fɫekˈsib.bɫe/ /iɱ.fɫəkˈsi.βɫə/ /iɱ.fɫəkˈsib.bɫə/ adj
rigens

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ v
infligo

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ v
influere
Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ n fem
influxus
Acció i efecte d'influir.
(antic) Influença, malaltia produïda pels astres.
auctoritas
(metonímia) Intervenció que algú té en algun negoci per la seva autoritat, valiment i persuasió.

infondre /iɱˈfon.dɾe/ /iɱˈfon.dɾə/ v
infundere

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ n fem
informandi doctrina
Acció i efecte d'informar o informar-se.
inquisitio
(dret) Indagació jurídica i legal d'algun fet o delecte.

informant /iɱ.forˈman/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.furˈman/ /iɱ.fuɾˈmant/ n neut
inquisitor

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ v
certiorem
Donar informes o notícies d'alguna cosa.
animare
(filosofia) Donar forma a la matèria.
verbum
(dret) Dir un advocat en judici allò que creu més convenient a favor del seu client.

informatiu /iɱ.foɾ.maˈtiw/ /iɱ.fur.məˈtiw/ adj masc
edocens
que informa o serveix per donar notícia d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ adj
informis
Que no té la forma, figura i perfecció que li correspon.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ n masc
instructio
Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.
verbum
(dret) Acte d'informar l'advocat i el mateix discurs que pronuncia.

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ n fem
informatica
Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infraestructura /ˌiɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa/ /ˌiɱ.fɾəs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
infrastuctura

infringir /iɱ.fɾinˈd͡ʒi/ /iɱ.fɾinˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fɾinˈʒi/ v
transgredi

infusió /iɱ.fu.ziˈo/ n fem
decoctum

infàmia /iɱˈfa.mi.a/ /iɱˈfa.mi.ə/ n fem
infamia infamiam
purgar la infàmia, es deia del reu còmplice en un delicte que, havent declarat contra el seu company, no era tingut per testimoni idoni per estar infamat del delicte i posant-lo en el turment i ratificant allí la seva declaració es deia que purgava la infàmia.

ingenu /iɲˈd͡ʒɛ.nu/ /iɲˈʒɛ.nu/ adj masc
ingenuus
Franc, sincer, candorós, veraç, honrat, senzill.
Qui ha nascut lliure.

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ v
ingerere
Introduir per la boca a l'estómac.
immiscere
(pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ n masc
pars

inhabilitar /in.a.βi.liˈta/ /in.a.βi.liˈtaɾ/ /in.ə.βi.liˈta/ v
ineptum
Impossibilitar a un per alguna cosa.
(dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ v
inhālō

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ v
inhibire

inhumà /in.uˈma/ adj
inhumanis

inhòspit /inˈɔs.pit/ adj masc
inhospitālis

inicial /i.ni.siˈaɫ/ adj
initiālis

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ v
initiare
Donar inici o principi a alguna cosa.
Introduir una persona en una associació o ideologia.

iniquitat /i.ni.kiˈtat/ n fem
iniquitas

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ n fem
iniectiō

injuriar /in.d͡ʒu.ɾiˈa/ /in.d͡ʒu.ɾiˈaɾ/ /in.ʒu.ɾiˈa/ v
injuriari

injúria /inˈd͡ʒu.ɾi.a/ /inˈʒu.ɾi.ə/ n fem
injuria
Delicte causat per paraules o actes contra l'honor o la reputació d'una persona.

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ adj
innocēns
Pur, sense malícia o falta.

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ n fem
innocentia

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ adj masc
novator
Que innova.

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ n masc
novator
Qui innova.

innovar /in.noˈva/ /in.noˈvaɾ/ /in.noˈβa/ /in.nuˈva/ /in.nuˈβa/ v
novare

inoblidable /i.no.bɫiˈða.bɫe/ /i.no.bɫiˈðab.bɫə/ /i.no.βɫiˈða.βɫe/ /i.no.βɫiˈðab.bɫe/ /i.nu.bɫiˈðab.bɫə/ /i.nu.βɫiˈða.βɫə/ /i.nu.βɫiˈðab.bɫə/ adj
memorābilis

inofensiu /i.no.fenˈsiw/ /i.no.fənˈsiw/ /i.nu.fənˈsiw/ adj masc
innocuus

inquiet /iŋ.kiˈet/ adj masc
inquietus
Que no està quiet.
Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inquietar /iŋ.ki.eˈta/ /iŋ.ki.eˈtaɾ/ /iŋ.ki.əˈta/ v
inquietare
Pertorbar la quietud.
alterare
Commoure, alterar, no deixar tranquil.

inquirir /iŋ.kiˈɾi/ /iŋ.kiˈɾiɾ/ v
inquirere

insacular /in.sa.kuˈɫa/ /in.sa.kuˈɫaɾ/ /in.sə.kuˈɫa/ v
saccum

insalubre /in.saˈɫu.bɾe/ /in.səˈɫu.βɾə/ adj
insalubris

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ v
inscribere
(matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ n masc
insectum
Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

insegur /in.seˈɣu/ /in.seˈɣuɾ/ /in.səˈɣu/ adj masc
intūtus

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ adj
inseparabilis
Que no es pot separar una cosa de l’altra.

inserir /in.seˈɾi/ /in.seˈɾiɾ/ /in.səˈɾi/ v
inserere
Incloure, introduir una cosa en altra.

insidiar /in.si.ðiˈa/ /in.si.ðiˈaɾ/ v
īnsidior

insigne /inˈsiŋ.ne/ /inˈsiŋ.nə/ /inˈsiɡ.ne/ adj
insignis

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ v
attingere
Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
inducere
Significar alguna cosa només suggerint-la.
indicare
(dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ v
insistere

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ adj
insolens
atrevit, desvergonyit, descarat.

inspeccionar /ins.pek.si.oˈna/ /ins.pek.si.oˈnaɾ/ /ins.pək.si.uˈna/ v
inspicere

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ v
inspirare
Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lar /ins.talˈlaɾ/ /ins.taɫˈɫa/ /ins.təɫˈɫa/ v
inaugurare
Muntar alguna cosa en un lloc determinat.

instar /insˈta/ /insˈtaɾ/ v
instare
Repetir la súplica o petició, insistir en ella.
En una discussió acadèmica, impugnar la solució donada a l'argument.

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ v
instaurare

instigar /ins.tiˈɣa/ /ins.tiˈɣaɾ/ v
instigare

instil·lar /ins.tiɫˈɫa/ /ins.tiɫˈɫaɾ/ /ins.tiˈɫa/ v
instillare

instint /insˈtin/ /insˈtint/ n masc
instinctus

instituir /ins.ti.tuˈi/ /ins.ti.tuˈiɾ/ v
instituere

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ n fem
instructio

instructor n masc
docens

instruir /ins.tɾuˈi/ /ins.tɾuˈiɾ/ v
instruere
Ensenyar, adoctrinar.
(dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ n masc
instrumentum organum
Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
organum
Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument de música n masc
instrumentum musicum

instruït /ins.tɾuˈit/ adj masc
doctus
Format, amb instrucció en alguna disciplina.

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ n fem
insulinum

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ n masc
insultatio maledictum

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ adj
insultans
Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ v
insultare

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ adj
seditiosus
Que s'insurgeix, es revolta.

insurgir-se /in.surˈʒir.sə/ /in.suɾ.ʒiɾˈsə/ /in.suɾˈd͡ʒiɾ.se/ v
insurgere

insípid /inˈsi.pit/ adj masc
frigidus

intacte /inˈtak.te/ /inˈtak.tə/ adj masc
intactus

integrant /in.teˈɣɾan/ /in.teˈɣɾant/ /in.təˈɣɾan/ /in.təˈɣɾant/ adj
integrans
Que integra.

integrar /in.teˈɣɾa/ /in.teˈɣɾaɾ/ /in.təˈɣɾa/ v
integrare
Donar integritat a una cosa, compondre un tot de les seves parts integrants.

integritat /in.te.ɣɾiˈtat/ /in.tə.ɣɾiˈtat/ n fem
integritas

intel·lecte /in.teɫˈɫɛk.te/ /in.teˈɫɛk.te/ /in.təɫˈɫɛk.tə/ /in.təˈɫɛk.tə/ n masc
intellectus

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ adj
intelligens

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
intelligentia
(no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ n fem
intentio

intent /inˈten/ /inˈtent/ n masc
conatus
Acció i efecte d'intentar.

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ v
intentare
Tenir l'ànim de fer alguna cosa.
intendere
Procurar, pretendre.

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ n fem
interaction

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ adj
intercalaris
Allò que s'intercala.

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ v
intercalare
Interposar o col·locar un element entre altres d'una sèrie.

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ v
intercedere

interceptar /in.ter.sepˈta/ /in.teɾ.sepˈtaɾ/ /in.tər.səpˈta/ v
intercipere
Apoderar-se d'alguna cosa abans que arribi al fi a que es destinava.
Impedir, destorbar el curs d'alguna cosa.

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ adj
interest
Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ v
lucrari
Convenir, ser útil, suscitar interès.
lucri
Donar part a un en alguna negociació i comerç de profit i interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ adj masc
quaestuosus
Que es deixa dominar per l'interès.

interfície gràfica d'usuari /in.teɾˌfi.si.e n fem
graphica usoris interfacies

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ n fem
interiectio

interlinear /in.ter.li.neˈa/ /in.teɾ.li.neˈaɾ/ /in.tər.ɫi.neˈa/ v
interlineare

interlingua /in.teɾˈɫiŋ.ɡwa/ /in.tərˈɫiŋ.ɡwə/ n masc
Interlingua

intern /inˈtɛrn/ adj masc
internus
ocult a l'interior

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ adj
internātiōnālis

internar /in.terˈna/ /in.teɾˈna/ /in.teɾˈnaɾ/ /in.tərˈna/ v
introducere
Conduir una cosa terra endins.
Fer ingressar en una institució, internat.
penetrare
Penetrar, fer entrar a dins.
(pronominal) Introduir-se, endinsar-se.

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ n neut
apellator
Qui interpel·la.

interpel·lar /in.ter.peɫˈɫa/ /in.teɾ.peɫˈɫar/ /in.tər.pəɫˈɫa/ v
interpellare

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ v
intermiscere
Interposar una cosa entre altres que són ordenades.
interpolare
Afegir, inserir notes, addicions i text nou en escrits d'altres.

interposar /in.ter.poˈza/ /in.teɾ.poˈza/ /in.teɾ.poˈzaɾ/ /in.tər.puˈza/ /in.təɾ.poˈza/ v
interponere
Posar unes coses entre altres.
adhibere
Posar a algú com a mitjancer o intermediari.

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ v
interpretare
Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ adj
interrogans
interrogatiu

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ n masc
interrogationis
Signe que s'usa en l'escriptura quan es pregunta: ?

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ v
interrogare
Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ v
interrumpere

intersecar /in.ter.seˈka/ /in.teɾ.seˈka/ /in.teɾ.seˈkaɾ/ /in.tər.səˈka/ v
intersecari

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ n fem
interventus

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ v
intervenire
Assistir amb autoritat a algun negoci.
intercedere
Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ n masc
faenus usura
Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

intimar /in.tiˈma/ /in.tiˈmaɾ/ v
intimare
(transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.

intitular /in.ti.tuˈɫa/ /in.ti.tuˈɫaɾ/ v
intitulare

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ adj
intramuscularis

intransitiu /in.tɾan.ziˈtiw/ /in.tɾən.ziˈtiw/ adj masc
intransitīvus
Que no passa d'un a un altre, contrari a transitiu.
(gramàtica) Dit d'un verb, que no accepta complement directe.

intricat /in.tɾiˈkat/ adj masc
contortus

introducció /in.tɾo.ðuk.siˈo/ /in.tɾu.ðuk.siˈo/ n fem
inductiō
(literatura) Secció inicial el propòsit principal de la qual és contextualitzar el text font o ressenyat que està exposat a continuació, en general en forma de cos o desenvolupament del tema, i posteriorment com a conclusions.

introduir /in.tɾo.ðuˈi/ /in.tɾo.ðuˈiɾ/ /in.tɾu.ðuˈi/ v
introducere
Ficar dins o donar entrada a un en algun lloc.
Donar principi a alguna cosa o posar-la en ús.
immiscere
(pronominal) Entrar en alguna dependència o negoci.
instilo
Instruir, iniciar en la instrucció.

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ n neut
interpres
El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
(teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
(música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ n fem
diluvies

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ v
inundare

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ adj
insolens

inutilitzar /i.nu.ti.ɫiˈd͡za/ /i.nu.ti.ɫiˈza/ /i.nu.ti.ɫiˈzaɾ/ v
inutilem

invalidar /im.ba.ɫiˈða/ /im.ba.ɫiˈðaɾ/ /im.bə.ɫiˈða/ /iɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /iɱ.və.ɫiˈða/ v
rescindere

invasió n fem
invasio
(voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.

invectiva /im.bekˈti.βa/ /im.bəkˈti.βə/ /iɱ.vekˈti.va/ /iɱ.vəkˈti.və/ n fem
objurgatio

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ n fem
inventio

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ v
invenire
Crear una cosa del no res.
fingire
Dir una mentida, fingir.

inventari /im.benˈta.ɾi/ /im.bənˈta.ɾi/ /iɱ.venˈta.ɾi/ /iɱ.vənˈta.ɾi/ n masc
inventārium

inventariar /im.ben.ta.ɾiˈa/ /im.ben.ta.ɾiˈaɾ/ /im.bən.tə.ɾiˈa/ /iɱ.ven.ta.ɾiˈaɾ/ /iɱ.vən.tə.ɾiˈa/ v
inventarium

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ n masc
inventor
Persona que fa invencions.

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ n fem
collocatio
Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ v
invertere
Alterar, trastornar les coses o el seu ordre.
impendere
(economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ n fem
quaestio
Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigador /im.bes.ti.ɣaˈðo/ /im.bes.ti.ɣaˈðoɾ/ /im.bəs.ti.ɣəˈðo/ /iɱ.ves.ti.ɣaˈðoɾ/ /iɱ.vəs.ti.ɣəˈðo/ adj masc
indāgātor

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ v
investigare

investir /im.besˈti/ /im.bəsˈti/ /iɱ.vesˈtiɾ/ /iɱ.vəsˈti/ v
investire

inveterar-se /im.be.teˈɾaɾ.se/ /im.bə.təˈɾar.sə/ /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/ /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ v
inveterascere

invisible /im.biˈzi.βɫe/ /im.biˈzi.βɫə/ /im.biˈzib.bɫe/ /im.biˈzib.bɫə/ /iɱ.viˈzi.bɫe/ /iɱ.viˈzib.bɫə/ adj
invisus

invitació /im.bi.ta.siˈo/ /im.bi.tə.siˈo/ /iɱ.vi.ta.siˈo/ /iɱ.vi.tə.siˈo/ n fem
invitatio

invitar /im.biˈta/ /im.biˈtaɾ/ /iɱ.viˈta/ /iɱ.viˈtaɾ/ v
invitare

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ v
invocare

invulnerable /im.buɫ.neˈɾa.βɫe/ /im.buɫ.neˈɾab.bɫe/ /im.buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /im.buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /iɱ.vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /iɱ.vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
invulnerābilis

inútil /iˈnu.tiɫ/ adj
impraestabilis
Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

inútil /iˈnu.tiɫ/ n neut
impraestabilis
qui no és útil

iod /ˈjɔt/ n fem
ioth

iode /ˈjɔ.ðə/ n masc
iodium iodum

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ n masc
iogurtum

iota /ˈjɔ.ta/ /ˈjɔ.tə/ n fem
iota

ira /ˈi.ɾa/ n fem
iracunde

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ adj masc
iranicus
Relatiu o pertanyent a l’Iran o la seva llengua.

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ n masc
iranicus
Persona que habita o és originària de l’Iran.
(masculí singular) irànic

iridi n masc
iridium

irregular /i.re.ɣuˈɫaɾ/ /i.rə.ɣuˈɫa/ /i.rə.ɣuˈɫar/ adj
anomalus

irrigar /i.riˈɣa/ /i.riˈɣaɾ/ v
irrigō

irritar /i.riˈta/ /i.riˈtaɾ/ v
irritare
Excitar vivament l'ira.
rescindere
Anul·lar, invalidar.

irèixer-se /iˈrɛ.ʃər.sə/ /iˈɾej.ʃeɾ.se/ v
irasci

irònic adj masc
ironicus

islam /izˈɫam/ n masc
islam

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ n fem
islamophobia

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ n fem
ischaemia

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ adj
Israelita
Relatiu o pertanyent a l’antic Israel.

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ n neut
Israelita
Persona de l’antic Israel.

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ n masc
isthmus

isòsceles /iˈzɔ.se.ɫes/ /iˈzɔ.sə.ɫəs/ /iˈzɔs.sə.ɫəs/ adj
īsoscelēs

isòtop n masc
isotopus

italià /i.tə.ɫiˈa/ n masc
italicus italus
(només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterar /i.teˈɾa/ /i.teˈɾaɾ/ /i.təˈɾa/ v
iterare

iterbi n masc
ytterbium

itri n masc
yttrium

ió /iˈo/ n masc
ion

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ adv
iam
Des d’abans, en un moment anterior.

jactació /d͡ʒak.ta.siˈo/ /ʒək.tə.siˈo/ n fem
iactatio

jactar-se /d͡ʒakˈtaɾ.se/ /ʒək.tərˈsə/ /ʒəkˈtar.sə/ /ʒəkˈtaɾ.sə/ v
jactare

jade /ˈd͡ʒa.ðe/ /ˈʒa.ðə/ n masc
jadeītēs

jamaicà /ʒə.məjˈka/ adj masc
Jamaicensis
Relatiu o pertanyent a Jamaica.

jamaicà /ʒə.məjˈka/ n masc
Jamaicensis
Persona que habita o és originària de Jamaica.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ adj masc
Japonicus
Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ n masc
Lingua Iaponica lingua Iaponica
(només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ n fem
amiculum

jardiner /d͡ʒar.ðiˈne/ /d͡ʒaɾ.ðiˈneɾ/ /ʒər.diˈne/ n masc
hortulanus
(professions) Persona que es dedica a la jardineria, com a afició o com a ofici remunerat.

jardí /d͡ʒaɾˈði/ n masc
hortus
Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ n masc
iazium

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ n fem
hierarchia

jeronimià /d͡ʒe.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾu.ni.miˈa/ adj
hieronymianum

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ adj
Iēsuīta

jeure /ˈd͡ʒɛw.ɾe/ v
jacere
(oriental) Estar estirat, ja sigui al terra o al llit.

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ n masc
lingua iudaeogermanica
Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ pronoun
ego
Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ n masc
ludus
Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.

joc d'ordinador /ˌd͡ʒɔɡ.dor.ni.naˈðo/ /ˌʒɔɡ.doɾ.ni.nəˈðo/ /ˌʒɔɡ.dur.ni.nəˈðo/ n masc
ludus computatri

joc de rol n masc
ludus personarum
(videojocs) Videojoc en què es crea un personatge jugador a partir d'uns trets definits prèviament, les habilitats del qual es van desenvolupant d'acord amb l'experiència acumulada a mesura que avança la història.

joglaressa /d͡ʒo.ɣɫaˈɾe.sa/ /d͡ʒoɡ.ɡɫaˈɾe.sa/ /ʒoɡ.ɡɫəˈɾə.sə/ /ʒu.ɣɫəˈɾɛ.sə/ /ʒuɡ.ɡɫəˈɾɛ.sə/ n fem
joculatrix

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ n fem
lūdibrium

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ n fem
gemma
Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ n masc
gemmarius
Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.

jonc /ˈd͡ʒoŋ/ /ˈd͡ʒoŋk/ /ˈʒoŋ/ /ˈʒoŋk/ n masc
iuncus
Gènere de plantes de la família de les juncàcies (Juncus sp).

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ adj masc
jordanicus
Relatiu o pertanyent a Jordània.

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ n masc
jordanicus
Persona que habita o és originària de Jordània.

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ n fem
ī

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ n masc
iugum
(agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

jova /ˈd͡zɔ.va/ /ˈd͡zɔ.βa/ /ˈʒo.və/ /ˈʒɔ.βa/ n fem
angarīa
(històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ adj
iuvenis
En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ n neut
iuvenis
Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ n fem
iuventas iuventus

jubilació n fem
secessus

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ v
abire

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ n masc
iudaismus

judaïtzar /d͡ʒu.ða.iˈd͡za/ /d͡ʒu.ða.iˈza/ /d͡ʒu.ða.iˈzaɾ/ /ʒu.ðə.iˈd͡za/ v
judaizare

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ n masc
ziudo

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ adj masc
iudaeus

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ n masc
iudaeus
Seguidor de la religió del judaisme.

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ n masc
lusor

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ v
ludere ludo
Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.
lascivere
Fer broma, provocar.
sponsionem facere
Apostar sobre alguna cosa en concret.
ludo
(habitualment jugar a) Practicar, un esportista o un equip, un determinat esport de pilota.

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ n masc
Iulius
Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ n masc
petroselinum petroselinon

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ n fem
silva tropica

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adj masc
idipsum
Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adv
idipsum

junta /ˈd͡ʒun.ta/ /ˈʒun.tə/ n fem
congressus
Congrés, concurrència de persones.
additio
Addició, augment, afegidura.

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ n masc
Iunius
Sisè mes de l'any.

junyir /d͡ʒuˈɲi/ /d͡ʒuˈɲiɾ/ /ʒuˈɲi/ v
adjugare
(transitiu) Unir i lligar el jou els bous o altres bèsties.

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ n masc
iuramentum

juramentar /d͡ʒu.ɾa.menˈta/ /d͡ʒu.ɾa.menˈtaɾ/ /ʒu.ɾə.mənˈta/ v
obstringere

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ v
jurare

jurisdiccional /d͡ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.dik.si.uˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.uˈnaɫ/ adj
iurisdictionalis

just /ˈd͡ʒust/ adj masc
justus
Conforme segons justícia i raó.
arctus
Ajustat a una altra cosa, igual en pes, mida o mesura.

just /ˈd͡ʒust/ adv
aequaliter

just /ˈd͡ʒust/ n masc
justus

justament /ˌd͡ʒus.taˈmen/ /ˌd͡ʒus.taˈment/ /ˌʒus.təˈmen/ /ˌʒus.təˈment/ adv
aeque

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ v
justificare
(religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ n fem
iustitia

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ n neut
iudex

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ v
judicare

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ n masc
considium

jàssera /ˈd͡ʒa.se.ɾa/ /ˈʒa.sə.ɾə/ n fem
trabs
En construcció tradicional, biga molt grossa situada horitzontalment entre dues parets d'una construcció, travessant pel mig un espai sense columnes, i que suporta bigues més fines sobre les quals descansa un sostre.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ adj masc
Īō̆nius
Relatiu a, o de Jònia o els jonis.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ n masc
Īō̆nius
Dialecte del grec antic originari de l’antiga Jònia.

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ n masc
carate

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ n masc
labyrinthus
Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
Per extensió, camí o circuit intricat.
Per extensió i en general, bolic o desordre.
En mecànica, certa juntura complexa per a fluids entre un element mòbil i un altre de fix o dos de mòbils.
labyrinthus labyrinthus vestibularis
Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
labyrinthus cochlearis labyrinthus ethmoidalis labyrinthus membranaceus labyrinthus osseus
Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.

labirintulomicets n masc
labyrinthulomycetes
Labirintulomicots quan es prenen com una classe pertanyent al regne dels fongs.

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ n masc
labōrātōrium

lament /ɫaˈmen/ /ɫaˈment/ /ɫəˈmen/ /ɫəˈment/ n masc
lamentum

lamentar /ɫa.menˈta/ /ɫa.menˈtaɾ/ /ɫə.mənˈta/ v
lamentari

lantani /ɫənˈta.ni/ n masc
lanthanum

lapidar /ɫa.piˈða/ /ɫa.piˈðaɾ/ /ɫə.piˈða/ v
lapido

lapislàtzuli /ɫa.pizˈɫa.d͡zu.ɫi/ n masc
lapis lazuli

lapsus /ˈɫap.sus/ n masc
lapsus

laringe /ɫaˈɾiɲ.d͡ʒe/ n fem
larynx

laringitis /ɫa.ɾiɲˈd͡ʒi.tis/ /ɫə.ɾiɲˈʒi.tis/ n fem
laryngitis

larva /ˈɫar.bə/ /ˈɫar.βa/ /ˈɫaɾ.va/ /ˈɫaɾ.və/ /ˈɫaɾ.βa/ n fem
larva

lasciu /ɫaˈsiw/ /ɫəsˈsiw/ adj masc
lascīvus

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ n fem
latitudo geographica

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ n fem
lava

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ n masc
trulleum latrina
Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
latrina
(per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lawrenci n masc
lawrencium

laxar /ɫakˈsa/ /ɫakˈsaɾ/ /ɫəkˈsa/ v
laxare

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ adj masc
lector lectrix

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ n masc
lector lectrix
Persona que llegeix tot sol en silenci.

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ n fem
lectio

legal /ɫeˈɣaɫ/ adj
legalis

legalment /ɫeˌɣaɫˈmen/ /ɫeˌɣaɫˈment/ /ɫəˌɣaɫˈmen/ /ɫəˌɣaɫˈment/ adv
lēge

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ v
lēgem ferre

legió /ɫe.d͡ʒiˈo/ /ɫe.ʒiˈo/ /ɫə.ʒiˈo/ n fem
legiō

legítim /ɫeˈd͡ʒi.tim/ /ɫeˈʒi.tim/ /ɫəˈʒi.tim/ adj masc
legitimus

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ n masc
lēmma
(filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
(filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ adj masc
lentus
Que es mou molt a poc a poc.

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ adv
lente

lentitud /ɫen.tiˈtut/ /ɫən.tiˈtut/ n fem
lentitudo

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ n fem
lepra

leptó n masc
lepton

lesbiana /ɫez.biˈa.na/ /ɫəz.biˈa.nə/ n fem
tribas

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ adj
letalis

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ n fem
torpedo

letó /ɫəˈto/ adj masc
letticus
Relatiu a Letònia o la seva llengua.

letó /ɫəˈto/ n masc
letticus
Individu de Letònia.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Letònia.

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ n fem
leucaemia

leucòcit /ɫewˈkɔ.sit/ /ɫəwˈkɔ.sit/ n masc
leucocytus

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
lexica condere

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ adj masc
lexicographicus

li /ɫi/ pronoun
ei

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ n fem
libatio

libel /ɫiˈβɛɫ/ n masc
libellus
La certificació que presentaven els libel·làtics.
supplex
Petició, pediment, memorial.

libel·làtic /ɫi.βeɫˈɫa.tik/ /ɫi.βəɫˈɫa.tik/ adj masc
libellaticus
S'aplicava als cristians que per deslliurar-se de les persecucions, treien certificats d'haver obeït els decrets dels emperadors.

libido /ɫiˈbi.ðo/ /ɫiˈbi.ðu/ /ɫiˈβi.ðu/ n fem
libīdō

liburna /ɫiˈbuɾ.na/ n fem
liburna

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ n fem
libellula

licor /ɫiˈkor/ n masc
ebriamen

limfa /ˈɫiɱ.fa/ /ˈɫiɱ.fə/ n fem
lympha

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ n masc
lymphoma

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ n masc
lymphocytus

limitar /ɫi.miˈta/ /ɫi.miˈtaɾ/ v
finio
Posar límits, fites o termes en algun terreny.
coarcto
Escassejar, donar amb limitació.
restringo
(metafòricament) Cenyir, abreviar, coartar.

limitat /li.miˈtat/ adj masc
definitus
que té uns límits

limítrof /ɫiˈmi.tɾof/ /ɫiˈmi.tɾuf/ adj masc
finitimus

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ n fem
linguistica
Disciplina que estudia el llenguatge.

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ n masc
lynx

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ n masc
lichen

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ n fem
lyra
Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.

literalment /ɫi.teˌɾaɫˈmen/ /ɫi.teˌɾaɫˈment/ /ɫi.təˌɾaɫˈmen/ /ɫi.təˌɾaɫˈment/ adv
ad verbum

literari /ɫi.teˈɾa.ɾi/ /ɫi.təˈɾa.ɾi/ adj
litterarius

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
litteratura litterae

liti n masc
lithium

litigar /ɫi.tiˈɣa/ /ɫi.tiˈɣaɾ/ v
litigare

lituà adj masc
lithuanicus
Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà n masc
lithuanicus
Individu de Lituània.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ n fem
liturgia

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ n masc
livermorium

llac n masc
lacus

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ v
latrare
Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ n neut
latro fur

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ n masc
latratus

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ n fem
locusta
Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).

llamborda /ʎamˈboɾ.ða/ /ʎəmˈbor.də/ n fem
silex
Llosa quadrilonga per lligar els empedrats.
lapidum
Filada de distància en distància en els recs per a que serveixi de senyal als qui hagin d'escurar.

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ n masc
fulgur fulmen

llana /ˈʎa.na/ n fem
lana lāna
Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ n fem
canthus
Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ n masc
lacerta

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ n fem
fax
Llum elèctric portàtil.

llança /ˈʎan.sa/ n fem
lancea
Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ v
iactare
Tirar una cosa amb impuls.

llapis n masc
graphis plumbum
Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llar /ˈʎar/ n fem
caminus
Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.

llarg /ˈʎark/ adj masc
longus
Que té una llargada superior a la normal.

llastar /ʎasˈta/ /ʎasˈtaɾ/ /ʎəsˈta/ v
saburro

llatí /ʎaˈti/ adj masc
Latinus
Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ n masc
latine lingua Latina
(lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.

llatí medieval n masc
Latinitas medii aevi

llatí vulgar n masc
lingua Latina vulgaris sermo vulgaris

llaurar /ʎawˈɾa/ /ʎawˈɾaɾ/ /ʎəwˈɾa/ v
arare
(agricultura) Solcar la terra amb l'arada.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ n masc
labium labrum

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ n fem
semen
Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavorar /ʎa.voˈɾaɾ/ /ʎa.βoˈɾa/ /ʎə.voˈɾa/ /ʎə.vuˈɾa/ /ʎə.βuˈɾa/ v
elaborare

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ adv
tum
aleshores, en aquest cas

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ n masc
lyra
Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ n masc
africus

llebre /ˈʎe.bɾe/ n fem
lepus
Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llegar /ʎeˈɣa/ /ʎeˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ v
legare

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ n masc
lēgātum

llegenda n fem
fabula

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ adj masc
fabularis

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ v
legere lego

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ n masc
legūmen

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ n fem
lex
Norma d'obligat compliment.
Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ adj
fīdus

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ n fem
fides

lleig /ˈʎet͡ʃ/ adj masc
foedus turpis

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ n fem
lingua
Llenguatge (ús impropi).
(anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.

llengua de signes n fem
lingua gesticulatoria

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ n masc
solea
Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ n masc
lingua
Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ n fem
lens

lleny /ˈʎeɲ/ n masc
lignum

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ n fem
cremium lignum
Fusta que es destina a fer foc.

llençar /ʎenˈsa/ /ʎenˈsaɾ/ v
abiciō

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ n masc
sabanum

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ n masc
leopardus pardus

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ v
lambo
Passar la llengua per una superfície.

llest /ˈʎest/ adj masc
sapiens
Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.

llet n fem
lac

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ n fem
littera litera
Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ v
conscribo
Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lleuda /ˈʎew.ða/ /ˈʎɛw.ðə/ n fem
vectigal
Tribut molt antic de Catalunya, especialment aquell que es pagava per les mercaderies.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ adj masc
levis
De poc pes.

lleugeresa /ʎew.d͡ʒeˈɾe.za/ /ʎəw.ʒəˈɾə.zə/ /ʎəw.ʒəˈɾɛ.zə/ n fem
levitās

lleva /ˈʎe.va/ /ˈʎe.və/ /ˈʎe.βa/ /ˈʎe.βə/ n fem
delectus

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ n masc
oriens
Part de l'horitzó per on surt el sol.
subsolanus
Vent que ve de llevant del sol.

llevar /ʎeˈvaɾ/ /ʎeˈβa/ /ʎəˈva/ /ʎəˈβa/ v
adimo
Prendre una cosa d'entre altres o del lloc on estava, recollir.
tollere
(pronominal) Eixir del llit.
obstetrico
Assistir la llevadora als parts.
ferre
Produir fruit.
inducere perfici
Estufar-se el pa, una massa que fermenta.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ n masc
fermentum
Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ preposition
praeter
exceptuant

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ n masc
extraculum

lleó /ʎəˈo/ n masc
leo
Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lli /ˈʎi/ n masc
linteum linum
Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibertar /ʎi.beɾˈtaɾ/ /ʎi.βerˈta/ /ʎi.βeɾˈta/ /ʎi.βərˈta/ v
liberare

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ n fem
libertas
Estat o qualitat de ser lliure.

llibre /ˈʎi.bɾe/ n masc
liber codex
Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibreter /ʎi.bɾeˈteɾ/ /ʎi.βɾeˈte/ /ʎi.βɾəˈte/ n masc
bibliopola

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ n fem
licentia

lligacama /ˌʎi.ɣaˈka.ma/ /ˌʎi.ɣəˈka.mə/ n fem
genuālia
Complement del vestit (cinta o cordill) que rodeja la cama i prem contra ella el mitjó o mitja per tal de subjectar-lo i evitar que caigui.

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ v
ligare
Assegurar amb una corda o similar.

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ n fem
lima
Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.

llimac /ʎiˈmak/ n masc
līmax limax

llimar /ʎiˈma/ /ʎiˈmaɾ/ v
limare
Treballar amb la llima.
elimare
Polir o retocar alguna obra.

llimbs /ˈʎims/ n masc
limbus

llimona /ʎiˈmo.na/ n fem
citreus
Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llimonada /ʎi.moˈna.ða/ /ʎi.moˈna.ðə/ /ʎi.muˈna.ðə/ n fem
limonāta

llinatge /ʎiˈna.d͡ʒe/ /ʎiˈna.d͡ʒə/ n masc
prōsāpia

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ n fem
hyperthyrum

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ n masc
līmen
Peça travessera de baix de la porta.
Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
Límit de percepció d’un estímul.

lliri n masc
lilium

llis /ˈʎis/ adj masc
glaber

lliscós /ʎisˈkos/ adj masc
lubricus

llista /ˈʎis.ta/ n fem
index
(informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.

llit n masc
lectus cubīle
Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ n fem
libra

lliurament /ʎiw.ɾaˈmen/ /ʎiw.ɾaˈment/ /ʎiw.ɾəˈmen/ /ʎiw.ɾəˈment/ n masc
puerperium

lliure /ˈʎiw.ɾe/ adj
liber
Que no depèn d'altri.

lliurement /ˌʎiw.ɾeˈmen/ /ˌʎiw.ɾeˈment/ /ˌʎiw.ɾəˈmen/ /ˌʎiw.ɾəˈment/ adv
līberē

lliçó n fem
auditio documentum
Ensenyament transmès per un mestre.

lloança /ʎoˈan.sa/ /ʎoˈan.sə/ /ʎuˈan.sə/ n fem
laus

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ v
laudare

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ n fem
lupa

llobató /ʎo.baˈto/ /ʎo.bəˈto/ /ʎu.bəˈto/ /ʎu.βəˈto/ n masc
lupellus

lloc n masc
locus

llom /ˈʎom/ n masc
lumbus

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ n masc
umbilicus

llop n masc
lupus hirpus
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

lloreda /ʎoˈɾe.ða/ /ʎuˈɾɛ.ðə/ n fem
daphnon

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ n masc
laurus bonifacia laurocerasus
Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

lloriga /ʎoˈɾi.ɣa/ /ʎoˈɾi.ɣə/ /ʎuˈɾi.ɣə/ n fem
lorica
Cota de malla.
Armadura de cavall per a ús en la guerra.

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ n masc
psittacus
Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
(peixos) tord lloro

llosc /ˈʎosk/ adj masc
lusciosus
Qui mira malament, o no hi veu molt.

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
podium
Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

llotós /ʎoˈtos/ /ʎuˈtos/ adj masc
limosus
Fangós.

lluerna /ʎuˈɛr.na/ /ʎuˈɛr.nə/ /ʎuˈɛɾ.na/ /ʎuˈɛɾ.nɛ/ n fem
lampyris
Cuca de llum.

llufa /ˈʎu.fa/ /ˈʎu.fə/ n fem
ventositatis
Ventositat expel·lida sense soroll.
cauda
Cua, drapot o cosa semblant que es posa amb una agulla als vestits dels homes o dones per a burlar-se d'ells.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ n fem
pugna
Acte de lluitar.

lluitador /ʎuj.taˈðo/ /ʎuj.taˈðoɾ/ /ʎuj.təˈðo/ /ʎwi.taˈðoɾ/ n masc
pugnator

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ v
pugnare

llum n fem
lux lumen
Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.

lluminós /ʎu.miˈnos/ adj masc
lūminōsus
Molt il·luminat.
Que emet força llum.

lluna /ˈʎu.na/ n fem
luna lūna
Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
(dialectal) mirall
Període menstrual, regla.
(peixos) bot

lluna plena n fem
plenilūnĭum

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ adv
procul

llunyà /ʎuˈŋa/ adj masc
procul

lluquet /ʎuˈket/ /ʎuˈkət/ /ʎuˈkɛt/ n masc
sulfuratum
Tros de caramuixa ensofrat per encendre llum.

llur /ˈʎur/ adj
earum

lluscositat /ʎus.ko.ziˈtat/ /ʎus.ku.ziˈtat/ n fem
luscisio

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ n fem
lacrima

llàntia n fem
lampas

local /ɫoˈkaɫ/ /ɫuˈkaɫ/ adj
localis

localment /ɫoˌkaɫˈmen/ /ɫoˌkaɫˈment/ /ɫuˌkaɫˈmen/ adv
localiter

locució /ɫo.ku.siˈo/ /ɫu.ku.siˈo/ n fem
locutio

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ n masc
logarithmus

longeu /ɫoɲˈd͡ʒɛw/ /ɫoɲˈʒɛw/ /ɫuɲˈʒɛw/ adj masc
vivax

longitud /ɫoɲ.d͡ʒiˈtut/ /ɫoɲ.ʒiˈtut/ /ɫuɲ.ʒiˈtut/ n fem
longitudo

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ adj
garrulus
Que parla molt.

loteria /ɫo.teˈɾi.a/ /ɫo.təˈɾi.ə/ /ɫu.təˈɾi.ə/ n fem
sortītiō

lumbar /ɫumˈbar/ adj
lumbus

lustre /ˈɫus.tɾe/ /ˈɫus.tɾə/ n masc
lūstrum

luteci n masc
lutetium

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ n masc
Luxemburgicus
(només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

luxúria /ɫukˈsu.ɾi.a/ /ɫukˈsu.ɾi.ə/ n fem
cupido

làser /ˈɫa.zeɾ/ n masc
laser

làtex /ˈɫa.teks/ /ˈɫa.təks/ n masc
latex

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ n neut
dux

límit /ˈɫi.mit/ n masc
terminus limes

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ n fem
linea
Longitud sense cap altra dimensió.
Ratlla.
Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
aequatorialis
Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
ramus
Llinatge, raça, successió de parentiu.
vallum
Cordó o trinxera per a destorbar l'entrada en alguna part.
ordo
Formació de la tropa en ordre de batalla.
linea ordo
(futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.

líquid adj masc
liquidus
Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid n masc
liquidus

lògica /ˈɫɔ.d͡ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.kə/ n fem
logica

lúcid /ˈɫu.sit/ adj masc
lūcidus

macerar /ma.seˈɾa/ /ma.seˈɾaɾ/ /mə.səˈɾa/ v
macerare
Estovar una cosa submergint-la en un líquid.

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ n fem
noverca

madrileny /mə.ðɾiˈɫəɲ/ /mə.ðɾiˈɫɛɲ/ adj masc
Matritensis

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ n fem
fragum

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ adj masc
maturus
Crescut, adult.
En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ v
maturesco

maduresa /ma.ðuˈɾe.za/ /mə.ðuˈɾə.zə/ /mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
mātūritās

mag /ˈmak/ n masc
magus
Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ n masc
apothēca

magencar /ma.d͡ʒeŋˈka/ /ma.d͡ʒeŋˈkaɾ/ /ma.ʒeŋˈka/ /mə.ʒəŋˈka/ v
sarculo
Fer el primer treball als sembrats traient les males herbes quan les plantes comencen a créixer.
recolo
Fer la segona cavada a la terra de conreu pel maig, especialment les vinyes.

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ n masc
magnesium

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ n masc
magnētismus

magnetòfon /maŋ.neˈtɔ.fon/ /maɡ.neˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fun/ n masc
magnetophonum
Aparell d’enregistrament i de reproducció de sons per mitjà de la imantació permanent d'una cinta magnètica.

magnitud /maŋ.niˈtut/ /maɡ.niˈtut/ /məŋ.niˈtut/ n fem
magnitudo

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ adj masc
magneticus

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ adj masc
magnificus

magrana /maˈɣɾa.na/ n fem
granatum malum granatum

mai adv
numquam umquam

maig n masc
Maius
Cinquè mes de l'any.

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ n fem
māiestās

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ adj
major
Més gran.
Més important.
instructor
Que s’encarrega del detall en un cos de l'exèrcit.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n fem
majus
(nàutica) Vela principal d'una embarcació que va en l'arbre mestre o major.
major
Primera premissa d'un sil·logisme.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n masc
praefectus
Superior, principal, cap de certes corporacions.
primus
Cap de l’exèrcit.

major d'edat n neut
major
Qui té l'edat determinada per la llei per eixir de tutela.

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ n masc
promus

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ n fem
maioritas

mal adj masc
malus
De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal n masc
malum
Maldat, fet inacceptable moralment.
Sensació de dolor o malaltia.
Resultat físic d'un cop o estrip, dany

mal de cap n masc
capitis dolor

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ adj masc
aeger

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ n fem
morbus infirmitas aegritudo
(medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ n fem
molochites

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ adj masc
nomin

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ n fem
imprecatio exsecratio

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ v
imprecari
Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malentendre /ˌmaɫ.enˈten.dɾe/ v
fallor

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ n masc
ambiguitas

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ n fem
riscus

malgastar /ˌmaɫ.ɣasˈta/ /ˌmaɫ.ɣasˈtaɾ/ /ˌmaɫ.ɣəsˈta/ v
prodigere

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ preposition
quamquam

mallerenga /ma.ʎeˈɾeŋ.ɡa/ /mə.ʎəˈɾəŋ.ɡə/ /mə.ʎəˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
aegithalus

malson /ˌmaɫˈsɔn/ n masc
incubus incubō

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ v
malo tractare

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ n masc
coxa

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n fem
malva
Planta de la família de les malvàcies de flors pentàmeres de color porpra, rosa o blanc.

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ n fem
malitia

mamífer /maˈmi.feɾ/ n masc
mammalis mammalia

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ n masc
praeceptum
Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

mancança /maŋˈkan.sa/ /məŋˈkan.sə/ n fem
penuria

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ n fem
citrus tangerina

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ n masc
lingua Sinensis Mandarinica
(només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandat /manˈdat/ /mənˈdat/ n masc
mandātum

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ n fem
maxilla

maneguí /ma.neˈɣi/ /mə.nəˈɣi/ n masc
manulcus
Mànega o cilindre de pell oberta pels dos caps per abrigar les mans.

manejar /ma.neˈd͡ʒa/ /ma.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ v
afficiō
Usar alguna cosa o fer-la anar amb les mans.
(pronominal) Moure's, fer diligències hàbilment.

manera /maˈne.ɾa/ /məˈne.ɾə/ n fem
via

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ n masc
manganum

mango /ˈmaŋ.ɡo/ /ˈmaŋ.ɡu/ n masc
aniba

manifassejar /ma.ni.fa.seˈd͡ʒa/ /ma.ni.fa.seˈd͡ʒaɾ/ /ma.ni.fa.seˈʒa/ /mə.ni.fə.səˈd͡ʒa/ /mə.ni.fə.səˈʒa/ v
statuere
Manejar arbitràriament alguna cosa.

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ adj masc
ardelio
Entremaliat, bulliciós i de poc profit.

manifasseria /ma.ni.fa.seˈɾi.a/ /mə.ni.fə.səˈɾi.ə/ n fem
officiositas

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ n fem
demonstratio

maniqueisme /ma.ni.keˈiz.me/ /mə.ni.kəˈiz.mə/ n masc
manichaeismus

manllevar /maɲ.ʎeˈvaɾ/ /maɲ.ʎeˈβa/ /məɲ.ʎəˈva/ /məɲ.ʎəˈβa/ v
mutuor
Obtenir en préstec.

mans /ˈmans/ adj masc
cicur
Referit als animals, dòcil, domesticat.

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ n fem
lodix
Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ n fem
butyrum butyr

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ n masc
amictus

manteniment /man.te.niˈmen/ /man.te.niˈment/ /mən.tə.niˈmen/ /mən.tə.niˈment/ n masc
tuitio

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ v
habeo
Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

manumetre /ma.nuˈme.tɾe/ /mə.nuˈmə.tɾə/ /mə.nuˈmɛ.tɾə/ v
manumittere

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ n masc
manuscriptum

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ n fem
follis

manxiula /maɲˈt͡ʃiw.ɫa/ /məɲˈʃiw.ɫə/ n fem
causticus
(medicina) Pegat de cantàrides o altra cosa que alça bombolles.

manyà /maˈɲa/ /məˈɲa/ n masc
claustrārius

mapa /ˈma.pa/ n masc
charta tabula

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ n masc
offucia
Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ n
mare pontus pelagus

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ n fem
smaragdus

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ n fem
Marathon

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ n masc
marmor

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ n fem
nota
Senyal que un objecte deixa en un altre.
margo
(antigament) Territori fronterer amb l'enemic.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ adj masc
Mārtiāna
Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ n masc
Mārtiāna
Habitant del planeta Mart.
Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ n fem
mater māter
Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ n fem
aestus

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ n masc
vertigo

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ n masc
margō

marialluïsa /maˌɾi.a.ʎuˈi.za/ /məˌɾi.ə.ʎuˈi.zə/ n fem
Lippia citriodora

maridar /ma.ɾiˈða/ /ma.ɾiˈðaɾ/ /mə.ɾiˈða/ v
maritare
Casar una dona, prendre marit.

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n fem
coccinella
Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n masc
perfluus
(despectiu) Home homosexual.

marina /məˈɾi.nə/ n fem
classis
Part de l'exèrcit d'un país dedicat a la seva flota, inclosos edificis, personal (fins i tot el de terra), embarcacions i avions embarcats.

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ n masc
nauta
En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marisc /maˈɾisk/ /məˈɾisk/ n masc
concha

marit /maˈɾit/ n masc
maritus

marital /ma.ɾiˈtaɫ/ /mə.ɾiˈtaɫ/ adj
marītālis

marlota /marˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.tɔ/ /mərˈɫɔ.tə/ n fem
maurorum

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ n masc
marchensis

marrà /maˈra/ /məˈra/ n masc
aries
Mascle de l'ovella.

marró /maˈro/ adj
brunneus brunus
D'un color propi de la castanya.

martell /maɾˈteʎ/ n masc
malleus martellus
Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martellejar /mar.te.ʎeˈʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /mər.tə.ʎəˈʒa/ /məɾ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ v
malleō

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ n masc
martyrium

marxar /marˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃaɾ/ /mərˈʃa/ v
duco
Desfilar.

març /ˈmals/ /ˈmars/ n masc
martio Martius
Tercer mes de l'any.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ adj masc
maritimus
Relatiu al mar.

marítim /maˈɾi.tim/ /məˈɾi.tim/ adj masc
maritimus
Pertanyent o relacionat amb el mar.

mascara /masˈka.ɾa/ /məsˈka.ɾə/ n fem
macula
Taca feta amb fum, tinta, sutge, etc.

mascarada /mas.kaˈɾa.ða/ /məs.kəˈɾa.ðə/ n fem
personatorum
Conjunt de màscares en un ball o sarau.

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ n masc
mas masculus
Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.
mascula
Peça que encaixa dins d'una altra com una clau en la seva femella.
mortariolum
Petita peça de ferro amb el seu polvorí per a fer salva en les festivitats.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ n masc
masculismus

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ adj masc
masculus
Que pertany al mascle.
masculinus
Metafòricament, dit de les expressions o estil de molta energia.

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ n fem
carcer

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ adv
nimis
En quantitat excessiva.

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
pasta
Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.

massacrar /ma.saˈkɾa/ /ma.saˈkɾaɾ/ v
trucīdō

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ n fem
trucidatio

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ v
masticare
Trinxar el menjar amb les dents.

mastí /masˈti/ /məsˈti/ n masc
canis Anglicus

matalàs /ma.taˈɫas/ n masc
culcita
Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ v
occido neco
Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ adj masc
idem
Sense canvis.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ adj
corporeus
Relatiu a la matèria.
Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ n masc
corporeus
Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.

matern /maˈtɛɾn/ /məˈtɛrn/ adj masc
maternus
Relatiu a la mare.

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ adj
māternus
Relatiu a la mare.

matinada /ma.tiˈna.ða/ /mə.tiˈna.ðə/ n fem
matutinum

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ n fem
mātūtīnum

matricidi /ma.tɾiˈsi.ði/ /mə.tɾiˈsi.ði/ n masc
mātricīdium

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
matrimonium
Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ n fem
materia
Component de l'Univers que té una massa i un volum.

matí /maˈti/ n masc
matutinum mane

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
clava ferrea
Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
malleus
Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maó /maˈo/ n masc
later

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ n masc
Maeander

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ n masc
māchina

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ adj masc
mechanicus

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ n fem
mechanicus

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ n fem
medalia

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ n masc
medicina

medicina /me.ðiˈsi.na/ n fem
medicina ars curae
Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medieval /me.ði.eˈvaɫ/ /me.ði.eˈβaɫ/ /mə.ði.əˈvaɫ/ /mə.ði.əˈβaɫ/ adj
mediaevalis
Relatiu a l'edat mitjana, període comprès entre la caiguda de l'imperi romà i el descobriment d'Amèrica aproximadament.

mediocre /me.ðiˈɔ.kɾe/ /mə.ðiˈɔ.kɾə/ adj
mediocris

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ n fem
meditātiō
Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ adj masc
mediterraneus

medul·la /meˈðu.ɫa/ /meˈðuɫ.ɫa/ /məˈðu.ɫə/ /məˈðuɫ.ɫə/ n fem
medulla

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ n fem
pulmo

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ n fem
dimidium

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ n masc
meitnerium

mel n fem
mel

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ n masc
melanoma

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ n fem
condītus

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ n fem
melodia

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ n fem
lien

meló /məˈɫo/ n masc
pepo

mem /ˈmɛm/ n masc
mīmēma
Entitat mínima de pensament.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n masc
sodālis
Cadascuna de les quatre extremitats del cos.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n neut
sodālis
Persona que forma part d'una organització, societat, etc.

memoritzar /me.mo.ɾiˈd͡za/ /me.mo.ɾiˈza/ /me.mo.ɾiˈzaɾ/ /mə.mo.ɾiˈd͡za/ /mə.mu.ɾiˈd͡za/ v
memini

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ n fem
memoria

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ n masc
mendelevium

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ n fem
meningitis

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ n masc
cenaculum
Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ n masc
cibus
Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ v
edere edo
Ingerir aliments.

menovell /me.noˈveʎ/ /me.noˈβeʎ/ /mə.noˈveʎ/ /mə.nuˈveʎ/ /mə.nuˈβeʎ/ n masc
digitus minimus

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ n fem
menstrua

ment /ˈmen/ /ˈment/ n fem
mens animus

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ n fem
menta
Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
(especialment) menta pebrera (Mentha piperita)

mentida /menˈti.ða/ n fem
mendacium
Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ v
mentior mentiri
Dir mentides o falsedats.

mentor /menˈto/ /menˈtoɾ/ /mənˈto/ n masc
mentor

mentre /ˈmen.tɾe/ conjunction
dum
Durant el mateix temps en què.
en cas que

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ adv
interim

mentó /menˈto/ n masc
mentum

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ adv
minus

menyspreable /ˌmeɲs.pɾeˈa.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈa.βɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈa.βɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈab.bɫə/ adj
contemptibilis

menysprear /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈaɾ/ v
contemno

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ n masc
contemptus

meravella /me.ɾaˈve.ʎa/ /me.ɾaˈβe.ʎa/ /mə.ɾəˈvə.ʎə/ /mə.ɾəˈvɛ.jə/ /mə.ɾəˈβe.ʎə/ /mə.ɾəˈβɛ.ʎə/ n fem
mīrābilis

meravellosament /me.ɾa.veˌʎo.zaˈment/ /me.ɾa.βeˌʎo.zaˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈment/ /mə.ɾə.βəˌʎo.zəˈmen/ adv
mirābiliter

meravellós /me.ɾa.veˈʎos/ /me.ɾa.βeˈʎos/ /mə.ɾə.vəˈʎos/ adj
mirabilis

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ n masc
mercator

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ n fem
merx

mercat /meɾˈkat/ n masc
forum macellum
Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercuri /mərˈku.ɾi/ n masc
hydrargyrum argentum vivum

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ n fem
merda
Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ adj masc
meridianus

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ n fem
merula
(ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ v
merere

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ n masc
mensis

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ n fem
mixtura

mesquita /mesˈki.ta/ n fem
meschita

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ n masc
caurus

mestre /ˈmes.tɾe/ n masc
docens magister
Persona que ensenya d'altres.
litterator
Ensenyant d'educació infantil o d'educació primària.

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ n fem
domina
Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa n fem
domiseda

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ v
metior

metall /meˈtaʎ/ n masc
metallum

metal·lúrgia /me.taɫˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /me.taˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /mə.təɫˈɫur.ʒi.ə/ /mə.təɫˈɫuɾ.ʒi.ə/ /mə.təˈɫur.ʒi.ə/ n fem
metallurgia

metge /ˈme.d͡ʒe/ n neut
medicus
Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ n fem
metonymia

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ n masc
metrum

metre cúbic n masc
metrum cubicum

metre quadrat n masc
metrum quadratum

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ adj masc
metropolitanus
Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
Relatiu o pertanyent al metro.

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ n masc
metropolitanus
metro

metxa /ˈme.t͡ʃa/ /ˈme.t͡ʃə/ n fem
spiculum
Extrem més prim d’una peça allargada que s’encaixa en el forat d'una altra.

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ n fem
metaphora

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ adj masc
metallicus
Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ n masc
simia simius
Simi de cua llarga i prènsil.

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ n masc
microphonum

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ n fem
mensura immoducum immoducus
Dimensió d'alguna cosa, mesura lineal.
mensura fustibus immoducum immoducus
Instrument que serveix per conèixer les dimensions d'alguna cosa.
fustibus immoducum immoducus mensuralis
(catolicisme) Cinta o tafetà beneït que té la llargària d'alguna imatge.
modus immoducum immoducus
Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.

midó /miˈðo/ n masc
amylum

mig /ˈmit͡ʃ/ adj
dimidium
Que és la meitat d'un tot.

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ n masc
meridianum meridies
Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ n fem
postmeridiana
Temps després de migdia.

migjorn /ˌmid͡ʒˈd͡ʒoɾn/ /ˌmiˈd͡ʒorn/ /ˌmiˈd͡ʒoɾn/ n masc
auster

migranya /miˈɣɾa.ɲa/ /miˈɣɾa.ɲə/ n fem
hemicranium

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ v
migrō

mil number
mille
(cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
(valor ordinal) Milè, milena.
Un nombre elevat indeterminat.

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ adj masc
mediolanensis
Relatiu o pertanyent a Milà.

miliar /mi.ɫiˈar/ adj
miliarius

miliard /mi.ɫiˈart/ number masc
deciens miliens centena milia

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ adj
militaris
Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ n neut
miles
Persona que forma part d'un exèrcit.

milió number masc
decies centena milia

mill /ˈmiʎ/ n masc
milium

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ adj
melior
En grau superior comparat amb un altre.

millorar /mi.ʎoˈɾa/ /mi.ʎoˈɾaɾ/ /mi.ʎuˈɾa/ v
melior fio
(pronominal) Fer-se una cosa millor a ella mateixa.

milà /miˈɫa/ n masc
milvus
Au rapinyaire de la família Accipitridae i subfamília Milvinae.

mim /ˈmim/ n neut
mima
Actor que fa ús de la mímica.

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ n fem
minera fodina
mina
(numismàtica) Moneda equivalent a 100 dracmes.

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ v
effodere
Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ n masc
minaretum

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ n masc
minerale
Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mini /ˈmi.ni/ n masc
minium

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ v
abscondo
Reduir la importància d'una cosa.
(informàtica) Fer que un element visual ocupi un espai reduït preestablert en pantalla.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ n masc
ministerium

minut n masc
minuta horae pars sexagesima

minúscul /miˈnus.kuɫ/ adj masc
minūtus

miolar /mi.oˈɫa/ /mi.oˈɫaɾ/ /mi.uˈɫa/ v
felio

miracle /miˈɾa.kɫe/ n masc
miraculum mīrāculum

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ n masc
speculum
Material polit que reflecteix imatges.

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ v
video
Fixar l'atenció visual.

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ n fem
murra

mirífic /miˈɾi.fik/ adj masc
mirifĭcus

miscel·lani /mi.seɫˈɫa.ni/ /mi.seˈɫa.ni/ /mi.səɫˈɫa.ni/ /mi.səˈɫa.ni/ /mis.səɫˈɫa.ni/ adj masc
miscellus

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ n fem
missa

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ n masc
nuntius

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ n masc
nuntius

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ n masc
missionarius missiōnārius

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ n fem
litterae

missió n fem
missio

misteri n masc
mysterium
Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ adj masc
obscurus

misèria /miˈzɛ.ɾi.a/ /miˈzɛ.ɾi.ə/ n fem
miseria
Situació de pobresa.

mite n masc
mythos
Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitigar /mi.tiˈɣa/ /mi.tiˈɣaɾ/ v
mītigō

mitja lluna n masc
semiluna
Figura que representa la lluna minvant o creixent amb un quart de la cara visible.

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ n fem
noctis intempestum

mitjançant /mi.d͡ʒanˈsan/ /mi.d͡ʒanˈsant/ /mi.d͡ʒənˈsan/ /mi.d͡ʒənˈsant/ preposition
per

mitjà adj
mediocris
Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjó /miˈd͡ʒo/ n masc
udo

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
mythologia

mitosi /miˈtɔ.zi/ n fem
mitosis

mitridat /mi.tɾiˈðat/ n masc
mithridaticia

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ adj masc
mōbilis
Relatiu als béns mobles.

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
mōbilitās

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ n masc
mucus
Humor que penja del nas.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ n masc
sudarium
Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.

moció /mo.siˈo/ /mu.siˈo/ n fem
mōtiō

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ n fem
habitus novus
Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.

moderar /mo.ðeˈɾa/ /mo.ðeˈɾaɾ/ /mo.ðəˈɾa/ /mu.ðəˈɾa/ v
moderor

modestament /moˌðes.taˈmen/ /moˌðes.taˈment/ /moˌðes.təˈment/ /muˌðes.təˈmen/ adv
modestē

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ v
adaptō

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ n fem
modestia

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ n fem
mephitis

moixera de pastor n fem
sorbus

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ n fem
mola
Pedra rodona i plana del molí.
Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.
moles
Cosa gran en volum o quantitat.
cos
Pedra rodona que serveix per esmolar les tisores, ganivets i altres instruments d'acer.
aqua
Quantitat d'aigua que basta per fer anar un molí.

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ v
molere

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ v
turbare

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ n masc
molybdaenum

moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ n masc
molitor

moll adj masc
udus
Ple d'aigua.

moll n masc
medulla
Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ n fem
frustum
Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ n fem
muscus
Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adj
multi
En gran quantitat o nombre.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adv
multa
De manera abundant.

moltonada n fem
grex

moltíssim /moɫˈti.sim/ /muɫˈti.sim/ adj masc
plurimus

moltó /moɫˈto/ /muɫˈto/ n masc
aries
Mascle de l'ovella castrat.

mol·lificar /mo.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mu.ɫi.fiˈka/ /muɫ.ɫi.fiˈka/ v
mollificare

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ n fem
molecula
Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ n masc
mola

moma /ˈmo.ma/ /ˈmo.mə/ n fem
mens pecunia
Familiarment, diners.
mens
Allò que es dóna o es rep per sobre l'estipulat per llei.
Ganga.

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ n masc
punctum

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ n fem
monarchia
Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ n fem
pecunia nummus

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ n masc
crumēna
Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ n masc
monasterium

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ adj masc
monetalis

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ n fem
faba

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ n masc
mongolicus
(masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ n fem
monacha

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ n masc
monachus nonnus

monopatí /mo.no.paˈti/ /mo.no.pəˈti/ /mu.nu.pəˈti/ n masc
tabula subrotata

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ n masc
monstrum

monsó /monˈso/ /munˈso/ n masc
ventus monsonius

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ n masc
monumentum

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ adj
mōrālitās

moralitat n fem
mōrālitās

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ n fem
muraena
(peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

morera /moˈɾe.ɾa/ /moˈɾe.ɾə/ /muˈɾe.ɾə/ n fem
morus

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ n masc
morphema

morfina /moɾˈfi.na/ /moɾˈfi.nə/ /murˈfi.nə/ n fem
morphinum

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ n fem
morphologia

morganàtic /moɾ.ɣaˈna.tik/ /mur.gəˈna.tik/ adj masc
morganaticus

morigerar /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /mo.ɾi.ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.ʒəˈɾa/ /mu.ɾi.ʒəˈɾa/ v
morigero

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ v
morior mori
Deixar d'existir, cessar.

moro /ˈmɔ.ɾo/ /ˈmɔ.ɾu/ adj masc
mauris
(popularment) Magribí, relatiu al nord d'Àfrica.

mort adj masc
mortuus
Que no viu.

mort n fem
mors exitium
Fi de la vida.

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ adj
letalis
Que pot morir.
Que pot matar, letal.

mortificar /mor.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈkaɾ/ /mur.ti.fiˈka/ v
mortificare
Llevar la vitalitat natural o disminuir el vigor o activitat d'alguna part del cos.
(també pronominal) Refrenar les passions castigant el cos i reprimint la voluntat.
molestare
Afligir, disgustar, causar pena o molèstia.

mosca /ˈmos.kə/ n fem
musca
Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ n masc
moscovium

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ n masc
mosquetum

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ n masc
culex
Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ v
mordere
Clavar les dents en alguna cosa.
(figuradament) Dir mal d'algú.

most /ˈmost/ n masc
mustum

mostassa /mosˈta.sə/ /musˈta.sə/ n fem
saurion

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ n masc
mystax

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ n fem
mustela

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ n fem
indicare ostento
Acció de mostrar.
indico
Tros o petita quantitat d'un material, utilitzat per a analitzar-lo o determinar-ne les propietats o conèixer les seves qualitats. Testimoni, prova, senyal, indici, espècimen.
specimen
(estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.
exemplum
Disseny, patró, model, exemple.
delineatio
El dibuix de les robes.
panni
El cap de peça en les teles, panys i teixits.
stipendium
En l'àmbit militar, paga dels soldats o soldada.
delineatio panni stamen
Flor de les oliveres i de les vinyes.
signum
Detenció que fa el gos quan veu la caça.
laquearium mostratio panni
Feix de cànem o de lli de cert nombre de manolls.

mot n masc
verbum

motiu /muˈtiw/ n masc
ratio
Causa d'un fet.

motivar /mo.tiˈva/ /mo.tiˈvaɾ/ /mo.tiˈβa/ /mu.tiˈva/ /mu.tiˈβa/ v
corrōborō

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ n fem
autobirota

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ n fem
sacciperium

motí /moˈti/ /muˈti/ n masc
seditio

moure /ˈmɔw.ɾe/ v
moveo
Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ n masc
motus
Acció de moure.

mudar /muˈða/ /muˈðaɾ/ v
migrō
Canviar de domicili.

mugró n masc
papilla

mullar /muˈja/ /muˈʎa/ /muˈʎaɾ/ v
imbuere
Impregnar d'aigua o altre líquid.

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ n fem
uxor

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ n fem
multa

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ v
multō

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ v
accumulō

municipal /mu.ni.siˈpaɫ/ adj
mūnicipālis
Relatiu o pertanyent al municipi.

municipi n masc
municipium

munt /ˈmun/ /ˈmunt/ n masc
cumulus
(per extensió) Pila de coses (coses que s'apilen fent forma de muntanya).

muntanya /munˈta.ɲa/ n fem
mons

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ adj masc
montaniosus

muntar /munˈta/ /munˈtaɾ/ v
equito
Una animal equí, cobrir la femella, cavalcar.
Disposar un establiment, un negoci per a que comenci a funcionar.

mur /ˈmu/ /ˈmuɾ/ n masc
mūrus
Paret gruixuda.

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ n fem
murus
Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.

murgonar /mur.ɡuˈna/ /mur.ɣoˈna/ /mur.ɣuˈna/ /muɾ.ɣoˈna/ /muɾ.ɣoˈnaɾ/ v
fulcire

murri /ˈmu.ri/ adj masc
grassator
Esquerp, taciturn, melancòlic, sorrut.

murta /ˈmur.tə/ /ˈmuɾ.ta/ n fem
murta

murí adj masc
mūrīnus

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ n fem
Musa

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ n masc
spondylus

museu /muˈzew/ n masc
museum
Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

musical adj
mūsicus
Relacionat amb la música.

musical n masc
mūsicus
Espectacle teatral amb música i cançons.

mussol n masc
Athene noctua
Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).

mussolina /mu.soˈɫi.na/ /mu.soˈɫi.nə/ /mu.suˈɫi.nə/ n fem
tela

musulmà /mu.zuɫˈma/ adj masc
muslimanus
Relatiu a l'Islam.

musulmà /mu.zuɫˈma/ n masc
muslimanus
Persona seguidora de l'Islam

mut /ˈmut/ adj masc
mutus

muó n masc
myon

mà n fem
manus
(anatomia) Part final del braç, dividida en dits.

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ n fem
magia magice

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ adj masc
magicus

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ n masc
manubrium
Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.

mànega /ˈma.ne.ɣa/ n fem
caligas
Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.

màniga n fem
manica

màquina /ˈma.ki.na/ n fem
machina

màrtir /ˈmar.tir/ n neut
martyr

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ n fem
masca
Careta per amagar o cobrir el rostre.
personata
Disfressa, vestit per a disfressar-se, persona tràgica.

màstil /ˈmas.tiɫ/ n masc
malus

màxim /ˈmak.sim/ adj masc
maximum

mèrit /ˈmɛ.ɾit/ n masc
meritum

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ n masc
via methodus

mèu /ˈmɛw/ Interjection
miau

més adv
magis
Diferència comparativa per excés.

mínim /ˈmi.nim/ adj masc
minimum

mític /ˈmi.tik/ adj masc
fabularis

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ n masc
mōbilis
Telèfon mòbil.

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ n fem
mumia

món n masc
mundus
Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ n fem
morum
Fruit de la morera.

múscul n masc
musculus nervus

músic /ˈmu.zik/ n masc
mūsica

música /ˈmu.zi.ka/ n fem
musica cantus
Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

mústic /ˈmus.tik/ adj masc
marcidus

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ n masc
vaccinium

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ adj
nātiōnālis

nacionalisme /na.si.o.naˈɫiz.me/ /nə.si.o.nəˈɫiz.mə/ /nə.si.u.nəˈɫiz.mə/ n masc
nationalismus

nació /na.siˈo/ n fem
gens
Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).

nadalenc /na.ðaˈɫeŋ/ /na.ðaˈɫeŋk/ /nə.ðəˈɫəŋk/ /nə.ðəˈɫɛŋ/ /nə.ðəˈɫɛŋk/ adj masc
natalicius

nadó /naˈðo/ /nəˈðo/ n masc
infans

naixement n masc
nascentia

nan /ˈnan/ adj
nanus

nap n masc
nāpus
Planta de la família de les crucíferes (Brassica napus) que es conrea per la seva arrel comestible i les seves llavors.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ adj masc
neāpolītānus
Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ n masc
neāpolītānus
Persona que habita o és originària de Nàpols.

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ n masc
naris

nas n masc
nasus naris
En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nata /ˈna.tə/ n fem
cramum
Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ n fem
natatio

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ n fem
clūnis

natura /naˈtu.ɾa/ n fem
natura
Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ adj
naturalis
Relatiu a la natura.

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ adv
naturaliter

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ adj masc
Nazarēnus
Relatiu o pertanyent a Natzaret.

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ n masc
Nazarēnus
Persona que habita o és originària de Natzaret.
Imatge de Jesucrist portant la creu durant el via crucis.
Penitent durant una processó de setmana santa, típicament vestit amb una túnica morada.

nau n fem
navis
Embarcació.
(arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ n masc
naufragium

naval /naˈvaɫ/ /naˈβaɫ/ /nəˈvaɫ/ /nəˈβaɫ/ adj
classarius

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ n fem
navigatio

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ v
navigare

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ n fem
filia fratris

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ n masc
nepos filius fratris

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ v
requirere egere

necessitat /ne.se.siˈtat/ n fem
necessitudo

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ v
natare nato

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ v
negare
Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.

negligent /ne.ɣɫiˈd͡ʒen/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒent/ /ne.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒent/ adj
neglegens

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ v
neglegō
Deixar de tenir cura.
No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
incūria

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ v
agō
Fer negoci amb béns, mercaderies.
Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ adj masc
niger ater
Del color del carbó, fosc, sense blancor.

negror /neˈɣɾo/ /neˈɣɾoɾ/ /nəˈɣɾo/ n fem
nigredo nigritia

nen /ˈnen/ n masc
puer infans
Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ n masc
neodymium

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
neologismus

neptuni /nəpˈtu.ni/ n masc
neptunium

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ n masc
nervus
Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.

nervi medià n masc
nervus medianus

nerviós /ner.βiˈos/ /neɾ.viˈos/ /neɾ.βiˈos/ /nər.biˈos/ /nəɾ.viˈos/ adj masc
trepidus
Relatiu al nervi.
Dit d'algú que es mou molt, que canvia d'estat d'humor o que es mostra intranquil.

nespla /ˈnes.pɫa/ /ˈnes.pɫə/ n fem
mespilum

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ adj masc
purus mundus
Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ v
purgare

neu n fem
nix

neurociència /ˌnew.ɾo.siˈɛn.si.a/ /ˌnɛw.ɾo.siˈɛn.si.ə/ /ˌnɛw.ɾu.siˈɛn.si.ə/ n fem
neuroscientia

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ n fem
neuron

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ n fem
neutralitas

neutrí n masc
neutrino

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ n masc
neutron

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ n fem
ningor

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ v
nivare ningere

nevera /neˈve.ɾa/ /neˈβe.ɾa/ /nəˈve.ɾə/ /nəˈβe.ɾə/ n fem
neviera
Lloc on es conserva la neu per al seu ús.

nexe /ˈnɛk.se/ /ˈnɛk.sə/ n masc
nexus

neó /nəˈo/ n masc
neon

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ n fem
nicotina

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ n fem
necromantia

nihoni n masc
nihonium

nimbe /ˈnim.be/ /ˈnim.bə/ n masc
nimbus
Cercle brillant col·locat darrere del cap d'un personatge sagrat en una pintura o escultura.

nimfa /ˈniɱ.fa/ /ˈniɱ.fə/ n fem
nympha

nina /ˈni.na/ n fem
pūpa
Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ningú /niŋˈɡu/ pronoun
nemo

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ n masc
pupa
Joguina que representa una figura humana masculina.
(plural) Joguina que representa un animal.

ninot /niˈnɔt/ n masc
neuropastum
Persona que es deixa dominar pels altres.

ninot de neu n masc
vir nivis

niobi n masc
niobium

nit n fem
nox
Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ n masc
nitrogenium

niu n masc
nidus
Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ n masc
gradus

no adv
non
Partícula de negació o contradicció.

no entendre-hi un borrall v
nil in aliqua re percipere

no-binari /ˌno.βiˈna.ɾi/ adj masc
non binarium
(LGBTI) Que no compleix les exigències del binarisme de gènere, especialment algú que no s'emmarca ni com a home ni com a dona.

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ n masc
nobelium

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ adj
nōbilis
Relatiu o pertanyent a la noblesa.
Allò que és especialment digne i ètic.

noblesa /nobˈbɫe.za/ /nobˈbɫə.zə/ /noˈbɫe.za/ /noˈβɫe.za/ /nubˈbɫɛ.zə/ /nuˈβɫɛ.zə/ n fem
ingenuitas
Classe social formada per aquells que en una alguna època foren distingits amb un títol nobiliari. També els seus hereus quan el títol és hereditari.
Qualitat de noble (en qualsevol dels seus significats).

nociu /noˈsiw/ /nuˈsiw/ adj masc
nocuus

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ n fem
nōtiō
concepte, idea

nocturn /nokˈtuɾn/ /nukˈturn/ adj masc
nocturnus

nogensmenys /ˌnoˌd͡ʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmɛɲs/ adv
tamen

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ n masc
iuglans

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ n fem
puella

noli /ˈnɔ.ɫi/ n masc
vectura

nom /ˈnom/ n masc
nomen
(lingüística) Substantiu, categoria gramatical que designa éssers, accions, estats o conceptes.
nomen nōmen
Apel·latiu personal.

nom propi n masc
nōmen prōprium

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ n masc
numerus

nombre atòmic n masc
numerus atomicus

nombrós /nomˈbɾos/ /numˈbɾos/ adj masc
creber

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ adj masc
nōminātīvus

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ n masc
nominativus

només /noˈmes/ /nuˈmes/ adv
solum

nona /ˈnɔ.na/ /ˈnɔ.nɔ/ /ˈnɔ.nə/ n fem
nōna
(litúrgia) Hora de l’ofici diví abans de les vespres.
(històric, plural) Novè dia abans dels idus del calendari romà, corresponent al dia 5 o al 7 segons el mes.

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ n fem
nurus

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ number
nonaginta

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ number
nonaginta quinque

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ number
nonaginta duo

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ number
ūndēcentum

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
nonaginta quattuor

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ number
nonaginta septem

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ number
nonaginta sex

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ number
nonaginta tres

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ number
nonaginta unus

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ number
nōnāgēsimus

nord n masc
septentrio septemtrio

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ n masc
caurus

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ n fem
norma

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ adj
normalis
Que segueix una norma.

normalitzar /nor.ma.ɫiˈd͡za/ /noɾ.ma.ɫiˈza/ /noɾ.ma.ɫiˈzaɾ/ /noɾ.mə.ɫiˈd͡za/ /nur.mə.ɫiˈd͡za/ v
ad normam redigō

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ adv
normaliter

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ adj masc
Normannus
Relatiu o pertanyent a Normandia o la seva llengua.
Relatiu o pertanyent a l'estil arquitectònic normand, present també a Anglaterra i a la Itàlia meridional.

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ n masc
Normannus
Persona que habita o és originària de Normandia.
Teixit de cotó fet amb lligat de sarja.
(masculí singular) Llengua romànica parlada a Normandia.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ adj masc
lingua norvegica
Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ n masc
lingua norvegica
(només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ pronoun
nos

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ adj masc
noster

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ n fem
nota
Anotació ràpida, avís deixat a una altra persona, apunt.
Cada un dels elements de l'escala musical.
tonus
Valoració, quantitativa o qualitativa, d'una assignatura, un examen, un exercici escolar, etc. amb vista a una avaluació educativa.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ adj
notābilis
Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notari /noˈta.ɾi/ /nuˈta.ɾi/ n masc
notārius

nou adj masc
novus
Recent, modern, que implica novetat.

nou number
novem
(cardinal) Vuit més un.

nou del coll n masc
prominentia laryngea

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ n fem
mythistoria

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ n masc
November november
Onzè mes de l'any.

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ n masc
novicius

novè /noˈve/ /noˈvə/ /noˈβe/ /nuˈvɛ/ number
nonus

nu adj masc
nudus
Sense roba o vestit.

nucli /ˈnu.kli/ n masc
nucleus

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ n fem
nūditas

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ v
numerare

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ n fem
numismatica
Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

nus n masc
nodus
Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ n masc
sponsus

nyanyo /ˈɲa.ɲo/ /ˈɲa.ɲu/ n masc
tuber

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ v
nascor
Sortir a llum del ventre de la mare.

nét n masc
nepos

néta /ˈne.ta/ n fem
neptis

níquel /ˈni.kəɫ/ n masc
niccolum

nòrdic antic n masc
lingua Nordica antiqua

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ n masc
numerus
Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ n fem
nūpta

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ n masc
nubes aer
Condensació d'aigua al cel.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ conjunction
aut
Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ n fem
ō

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ v
pareo

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ n masc
obeliscus

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ adj masc
apertus

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ n fem
adeps

objecte /obˈd͡ʒɛk.te/ /obˈʒɛk.tə/ /ubˈʒek.tə/ /ubˈʒɛk.tə/ n masc
objectum

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ n masc
scopus
(militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.

oblic /oˈbɫik/ /uˈbɫik/ /uˈβɫik/ adj masc
limus
Dit de la línia o pla que cau sobre una altra i no forma angle recte.

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ v
obliviscor
No recordar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ n fem
obligātiō

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ v
compellere

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ n masc
oblivio

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ adj masc
oblongus

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ v
aperire

obscenament /opˌse.naˈmen/ /opˌse.naˈment/ /opˌse.nəˈment/ /upˌse.nəˈmen/ /upˌsɛ.nəˈmen/ adv
obscēnē

obscenitat /op.se.niˈtat/ /op.sə.niˈtat/ /up.sə.niˈtat/ n fem
obscēnitās
Expressió o paraula obscena.

obscè /opˈse/ /upˈse/ /upˈsɛ/ adj masc
obscēnus

observació /op.ser.βa.siˈo/ /op.seɾ.va.siˈo/ /op.seɾ.βa.siˈo/ /op.səɾ.və.siˈo/ /up.sər.və.siˈo/ n fem
animadversiō
Acte o efecte d'observar.

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ n fem
obsessio

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ adj
obsolētus

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ n masc
obstantia

obstrucció /ops.tɾuk.siˈo/ /os.tɾuk.siˈo/ /ups.tɾuk.siˈo/ Interjection
obstructiō

obstruir /ops.tɾuˈi/ /ops.tɾuˈiɾ/ /os.tɾuˈi/ /ups.tɾuˈi/ v
obstruō

obtenir /op.teˈni/ /op.teˈniɾ/ /op.təˈni/ /up.təˈni/ v
potior

obvi /ˈɔb.bi/ /ˈɔb.vi/ /ˈɔb.vi/ adj masc
perspicuus

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ adj masc
corpulentus

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ n fem
anser avica

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ n masc
avis

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ n masc
oceanus

oci /ˈɔ.si/ n masc
otium

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ n masc
October
Desè mes de l'any.

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ n masc
octagonon octagonum

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ v
possideo
Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
Omplir un lloc o espai.

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ n fem
oda

odi n masc
odium invidia

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ v
odere odisse

oest /oˈest/ /uˈest/ n masc
occidens occasus

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ v
offendere

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ n fem
offensa

ofensiu /o.fenˈsiw/ /o.fənˈsiw/ /u.fənˈsiw/ adj masc
offensus

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ v
offerre
Posar alguna cosa a disposició d'algú.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ adj
official
Sancionat per l'autoritat competent, formal, legal.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ n masc
praefectus
Càrrec militar de sergent en amunt.

oficialment /o.fi.siˌaɫˈmen/ /o.fi.siˌaɫˈment/ /u.fi.siˌaɫˈmen/ adv
officialiter

ofrenar /o.fɾeˈna/ /o.fɾeˈnaɾ/ /o.fɾəˈna/ /u.fɾəˈna/ v
offerō

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ n masc
oganesson

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ n masc
olfactus

oli n masc
oleum
(normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ n fem
Olympias

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ n fem
oliva olea

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ n masc
olea

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ n fem
olla

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ n fem
odor

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ n masc
ulmus

ombra /ˈom.bɾa/ n fem
umbra
Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

ombrívol /omˈbɾi.voɫ/ /omˈbɾi.βoɫ/ /umˈbɾi.vuɫ/ /umˈbɾi.βuɫ/ adj
umbrans
Dit d'un lloc on dóna poc el sol i acostuma a haver-hi ombra.
nubilus
Tenebrós, cobert de tenebres.

ometre /oˈme.tɾe/ /oˈmə.tɾə/ /uˈmɛ.tɾə/ v
omittō

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ n fem
omissiō
Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omniscient /om.ni.siˈen/ /om.ni.siˈent/ /om.nis.siˈent/ /um.ni.siˈen/ /um.nis.siˈen/ adj
omnisciens

omplir /omˈpɫi/ /omˈpɫiɾ/ /umˈpɫi/ v
oppleo

on adv
unde ubi

ona /ˈo.na/ n fem
fluctus

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ n fem
unda
Ona gran.
Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

onagre /oˈna.ɣɾe/ /oˈna.ɣɾə/ /uˈna.ɣɾə/ n masc
onager

oncle /ˈoŋ.kɫe/ n masc
patruus avunculus
Germà del pare o de la mare.

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
oncologia

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ n fem
onomatopoeia

onomatopeic /o.no.ma.toˈpɛjk/ /o.no.mə.toˈpɛjk/ /u.nu.mə.tuˈpɛjk/ adj masc
onomatopoeticus

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ adv
uspiam

onze /ˈon.ze/ number
undecim

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ number
undecimus

opció n fem
optiō
Elecció entre dues o més possibilitats.

operar /o.peˈɾa/ /o.peˈɾaɾ/ /o.pəˈɾa/ /u.pəˈɾa/ v
agere

opilar /o.piˈɫa/ /o.piˈɫaɾ/ /u.piˈɫa/ v
obstruo

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ n fem
opinio iudicium

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ n fem
opportunitas

oportú /o.poɾˈtu/ /u.purˈtu/ adj masc
opportūnus

oposar /o.poˈza/ /o.poˈzaɾ/ /u.puˈza/ v
adversor

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ adj masc
oppositus

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ n fem
oppositio
Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
(astronomia) Posició de dos astres amb longitud celeste que difereix en 180º.
Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

oprimir /o.pɾiˈmi/ /o.pɾiˈmiɾ/ /u.pɾiˈmi/ v
opprimō
Tractar amb rigor injust, amb autoritat excessiva.

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ adj
optimisticus
Persona que veu les coses de manera positiva

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ n masc
aurum

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ n masc
pongo

oratori /o.ɾaˈtɔ.ɾi/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi/ adj masc
ōrātōrium

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
ōrātōria

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ n masc
ordo

ordenar /or.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈnaɾ/ /oɾ.ðəˈna/ /ur.dəˈna/ /ur.ðəˈna/ v
imperō
Arranjar en un ordre.
Donar ordres, manar.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ n masc
hordeum

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ n masc
computatrum ordinatrum

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ adj masc
ordinarius cotidianus

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n masc
ordo
Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ n fem
auris auricula

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ n fem
hirundo

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
orīganum
Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ n masc
orphanus

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ n neut
aurifex

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ n masc
orphanotrophium

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ n masc
organismus

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
consociatio
(metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ v
ordinō
Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ n masc
orgasmus patrātiō

orgia /oɾˈd͡ʒi.a/ /oɾˈʒi.ə/ /urˈʒi.ə/ n fem
orgia

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ n masc
organum organum tubulatum

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ n masc
superbia

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ adj
superbus
Persona que té orgull.

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ n masc
oriens

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ adj
orientalis

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ n masc
origo

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ adj
primitivus
Que es remunta a l’origen.
originalis
Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
novitatis
Creat des d'un punt de vista innovador.

originar /o.ɾi.d͡ʒiˈna/ /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɾ/ /o.ɾi.ʒiˈna/ /u.ɾi.ʒiˈna/ v
provenio

orina /oˈɾi.na/ /oˈɾi.nə/ /uˈɾi.nə/ n fem
lōtium

orinar /o.ɾiˈna/ /o.ɾiˈnaɾ/ /u.ɾiˈna/ v
mingo

ornar /orˈna/ /oɾˈna/ /oɾˈnaɾ/ /urˈna/ v
decoro

ornitologia /or.ni.to.ɫoˈʒi.a/ /oɾ.ni.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oɾ.ni.to.ɫoˈʒi.ə/ /ur.ni.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ornithologia
Branca de la zoologia que estudia els ocells.

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ n masc
ornithorhynchus

orpiment /or.piˈmen/ /oɾ.piˈmen/ /oɾ.piˈment/ /ur.piˈmen/ n masc
auripigmentum

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ n fem
orchestra

orquídia /oɾˈki.ði.ə/ /urˈki.ði.ə/ n fem
orchis

ortodòxia /oɾ.toˈðɔk.si.a/ /oɾ.toˈðɔk.si.ə/ /ur.tuˈðɔk.si.ə/ n fem
orthodoxia

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
orthographia

os /ˈos/ n masc
os
Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ v
oscillare
Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi n masc
osmium

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ n neut
obses

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ n fem
ostrea

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ adj masc
osmanicus
Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

ou /ˈow/ n masc
ovum
Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
(aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.
(col·loquial) testicle

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ n masc
ovarium

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ n fem
ovis

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ v
ovulo
L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ n masc
oxygenium

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ n masc
oxymorum

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ n masc
ozonum

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ n fem
audientia
Sentit responsable de la percepció dels sons.

pa n masc
panis
(aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ adj
patiens
Que té paciència.

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ n fem
patientia
(no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
expectatio patientia
(no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ n masc
novercus
El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ n fem
matrina

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ n masc
patrinus
Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

paella /paˈe.ʎa/ n fem
sartago
Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ n masc
pensio

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ v
solvere

pagell /paˈd͡ʒeʎ/ /paˈʒeʎ/ /pəˈʒeʎ/ n masc
erythinus

palada /paˈɫa.ða/ /pəˈɫa.ðə/ n fem
copiosa
Porció de material o coses que s'agafen d'un cop amb una pala, com per exemple: una palada de sorra.

paladar /pa.ɫaˈða/ /pa.ɫaˈðaɾ/ /pə.ɫəˈða/ n masc
palātum
Sostre de la boca en els humans i els animals vertebrats.
Sentit del gust

palanca /paˈɫaŋ.ka/ n fem
vectis

palau n masc
palatium

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ n fem
palaeographia

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ adj masc
palaeolithicus

palestra /paˈɫes.tɾa/ /pəˈɫes.tɾə/ n fem
palaestra

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ n neut
caementarius
Mestre obrer de la construcció.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ n masc
palimpsestus
Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ n fem
stipula

pallanga /paˈʎaŋ.ɡa/ /pəˈʎaŋ.ɡə/ n neut
prolongus
Persona alta i prima.

pallissa /paˈʎi.sa/ /pəˈji.sə/ /pəˈʎi.sə/ n fem
palearium
Lloc on es guarda la palla; paller.

pallús /paˈʎus/ /pəˈjus/ /pəˈʎus/ n masc
stranem
El rebuig o allò que queda de la palla llarga.

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ n masc
palma
(anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ n fem
palma
Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.

palpís n masc
frustulum pars polpa

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ n masc
palladium

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ n fem
panacēa

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ n fem
pandemia

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ adj masc
panegiricus
Pertanyent a l'oració homònima.

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ n masc
panegiricus
Oració retòrica en alabança d'algú.
panegyris
lloança

panerola /pa.neˈɾɔ.ɫa/ /pa.neˈɾɔ.ɫɔ/ n fem
blatta

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ n fem
passa
Gra de raïm dessecat al sol.

pansit /panˈsit/ /pənˈsit/ adj masc
marcidus

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ n fem
monitorium
(voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ n masc
bracae

panteix /panˈtaјʃ/ /pənˈtɛʃ/ n masc
anhelitus

panteixar /pan.tejˈʃa/ /pan.tejˈʃaɾ/ /pan.teˈʃa/ v
anhelare

pantà /panˈta/ /pənˈta/ n masc
palūs

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ n fem
abdomen
Ventre, estómac, abdomen dels animals.

panxell /paɲˈt͡ʃeʎ/ /pəɲˈʃeʎ/ n masc
apala

pany n masc
sera claustrum
Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.
distensio
Paret d'un edifici.
limus
Falda de roba, com el d'una capa.
bracteola
Fulla d'or, o de plata.
clavis
Part d'una arma de foc que serveix per a disparar-la.

pap /ˈpap/ n masc
edo guttur
Part carnosa entre la barba i el coll d'un animal, en especial dels ocells, en forma de bossa i on dipositen el menjar. Gavatx.
edo stomachus
Ventre de l'home.
cor edo
L'interior de l'home.

papa /ˈpa.pa/ n masc
papa
(religió) Títol del bisbe de Roma, cap de l'Església catòlica.

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ n fem
papilio
Insecte lepidòpter.

paparra /paˈpa.ra/ /pəˈpa.rə/ n fem
ricinus
Àcar paràsit pla i ovalat amb mandíbules que xuclen la sang.

papat /paˈpat/ /pəˈpat/ n masc
papatus

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ n masc
charta papyrus
Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.

paper higiènic n masc
anitergium charta purgatoria

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ n fem
papissa

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ n masc
papyrus

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ n masc
fascis
Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ n fem
paradoxum

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ n masc
paradisus

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ n masc
umbrella

paral·lelogram /pa.ɾa.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾə.ɫə.ɫuˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫuˈɣɾam/ n masc
parallelogramma

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
paraplegia

paraula /paˈɾaw.ɫa/ n fem
verbum vocabulum
Allò que es diu.

parc /ˈpark/ n masc
hortī
Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

pardal /pərˈdaɫ/ n masc
passer
(ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ n masc
pater atta
Progenitor masculí.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ n masc
par
Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
crobyi
(balear) Uns quants, una partida, un nombre petit indeterminat.
par jugum
(agronomia) Conjunt de dos animals de jou.

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ n fem
par
Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
(esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ adj
parentālis

pares /ˈpa.ɾəs/ n masc
parentes
Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ n fem
paries
Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ v
parere

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ adj masc
Lutetianus
Relatiu o pertanyent a París.

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ n masc
Lutetianus
Persona que habita o és originària de París.

parió /pa.ɾiˈo/ /pə.ɾiˈo/ adj masc
æquus
Igual, semblant, company, companyó, parell.

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ n fem
dictio

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ n masc
senatus parlamentum
Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ adj
orator

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ v
parlare loqui
Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parpella /paɾˈpe.ʎa/ n fem
palpebra cilium

parrell /paˈreʎ/ n masc
gypsus
Guix amb què s’acostuma a mesclar el vi.

parsimònia /paɾ.siˈmɔ.ni.a/ /pəɾ.siˈmɔ.ni.ə/ n fem
parsimonia

part n fem
pars
Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.

part n masc
nascentia partus
Acte de donar a llum a un infant.

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ n fem
participatio

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ adj
particeps
Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ n neut
particeps
Individu que participa en alguna cosa.

particular /paɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /pər.ti.kuˈɫar/ /pəɾ.ti.kuˈɫa/ adj
speciālis

partit /paɾˈtit/ n masc
certamen
(esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ n fem
partitura

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ n fem
particula

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ n fem
parabola

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ n masc
paragraphus

paràlisi cerebral n fem
paralysis cerebralis

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ n masc
parasitus
Persona que viu aprofitant-se d'altres.

paròdia n masc
cavillatio

pas n masc
passus
Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ n masc
andron
Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ n masc
syngraphus

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ v
praetereo
Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
Canviar, portar, d'un lloc a un altre.
(esports de pilota) Fer arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ n masc
praeteritum

passatemps /ˌpa.saˈtems/ /ˌpa.səˈtems/ n masc
delicium

passatger /pa.saˈd͡ʒe/ /pa.saˈd͡ʒeɾ/ /pə.səˈd͡ʒe/ n masc
vector
Persona que viatja en un vehicle sense haver de tripular-lo ni participar en qualsevol altra feina. En especial les que viatgen en embarcacions.

passeig /paˈset͡ʃ/ /pəˈsət͡ʃ/ /pəˈsɛt͡ʃ/ n masc
iter
Acte de passejar.

passejar /pa.seˈd͡ʒa/ /pa.seˈd͡ʒaɾ/ /pa.seˈʒa/ /pə.səˈd͡ʒa/ /pə.səˈʒa/ v
ambulo
(intransitiu) Caminar a poc a poc pel plaer de fer-ho.
(transitiu) Acompanyar algú a prendre l’aire.

passivitat n fem
passivitas

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ n fem
perturbatio

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ n fem
pasta

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ n fem
carota
Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ v
conficere
Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pastera /pasˈte.ɾa/ /pəsˈte.ɾə/ n fem
alveāre
Recipient còncau per a pastar guix, morter, argila, etc.

pastereta /pas.teˈɾe.ta/ /pəs.təˈɾə.tə/ /pəs.təˈɾɛ.tə/ n fem
alveolus
Cotxinilla, baconet, panerola.
Caixó de fusta en què es rep l'aigua en la cuina.
Eina petita de fusta que seveix d'escopidora.
Gaveta.

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ n masc
pastor
Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ v
pabulor

pastís /pasˈtis/ n masc
scriblita placenta
Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.

patacada /pa.taˈka.ða/ /pə.təˈka.ðə/ n fem
ictus

patata /pəˈta.tə/ n fem
patata

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ adj masc
paternus
Relatiu al pare.

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ n masc
pedisequus

pati /ˈpa.ti/ n masc
aula

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ v
patior
Penar, tolerar, sofrir amb resignació.
Tenir, estar posseït d'alguna cosa.
sustineo
Sentir els greuges, injúries o pesars.
aegroto
Tenir algun mal o algun dolor (doldre).

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ adj masc
pathogenum

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ n masc
patriarcha

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
patrimonium bona
Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrocinar /pa.tɾo.siˈna/ /pa.tɾo.siˈnaɾ/ /pə.tɾo.siˈna/ /pə.tɾu.siˈna/ v
patrōcinor

patrulla /paˈtɾu.ʎa/ /pəˈtɾu.ʎə/ n fem
circuitus

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ v
fraxō

pau n fem
pax
Absència de guerra.

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ n fem
pausa

pavelló de l'orella n masc
auricula

paviment /pa.viˈment/ /pa.βiˈmen/ /pə.viˈmen/ /pə.viˈment/ /pə.βiˈmen/ n masc
pavīmentum

país /paˈis/ n masc
regio patria
Unitat fisiogràfica o paisatgística.
topia
Pintura que representa viles, llocs, cases de camp, etc.
pintura
Tela o paper pintat que es posa en els ventalls.

paó /paˈo/ n masc
pavo pāvō

pe /ˈpe/ n fem
pē
Lletra p/P.

peanya /peˈa.ɲa/ /peˈa.ɲə/ n fem
suppedaneum
Pedestal o base sobre la que reposa una estàtua o una imatge.

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ n masc
piper

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ n masc
Capsicum annuum
Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ adj masc
peccans

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ v
peccare peccō
Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ n masc
peccatum scelus

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ adj
pectorālis
Relatiu al pit o al tòrax.

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ n masc
pectorālis
Peça d’orfebreria o de tela portada penjada sobre el pit com a insígnia o ritual.

pedal /peˈðaɫ/ /pəˈðaɫ/ n masc
insilia

pedaç /peˈðas/ n masc
assumentum
Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.
pannus
(informàtica) Fitxer que conté una o diverses modificacions d'un programa destinades a corregir-ne un error, a incorporar-hi funcions noves o a actualitzar-lo.

pedestal /pe.ðesˈtaɫ/ /pə.ðəsˈtaɫ/ n masc
crepido

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ n fem
paediatria

pedra /ˈpe.ðɾa/ n fem
lapis petra
Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència

pedrer /peˈðɾe/ /peˈðɾeɾ/ /pəˈðɾe/ n masc
gigēria
Segon estómac muscular dels ocells amb funció trituradora ajudada per petites pedres que s'empassen.

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ n fem
lapicīdīnae

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ v
battuere
Donar un cop o cops amb una certa força.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ n masc
piscis
Animal vertebrat aquàtic ovípar.

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ n masc
bolonae

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ v
glubere

pelar-se-la /peˈɫaɾ.se.ɫa/ /pəˈɫar.sə.ɫə/ v
glubo

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ n masc
pelicanus

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ n fem
cutis
Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pellingo n masc
vestis

pellingoy n masc
vestis

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ n fem
pellicula
Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

penca /ˈpeŋ.ka/ /ˈpɛŋ.kə/ n fem
folium
Fulla de cansalada.
crusta
Tros llarg de ceba, pebrot, etc., panna.
affectare
El tros de sola o baqueta amb que assotaven als delinqüents.

pendent /penˈden/ /penˈdent/ /pənˈden/ /pənˈdent/ adj
pendens

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ v
paeniteo

penell /peˈneʎ/ n masc
ventilogium

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ n masc
pernio

penetració /pe.ne.tɾa.siˈo/ /pə.nə.tɾə.siˈo/ n fem
penetratio
(voleibol) Acció de joc d'un saguer consistent a desplaçar-se momentàniament a la zona d'atac per fer de col·locador, de manera que tots els davanters puguin fer d'atacants.

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ v
penetrare

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ n masc
penis

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ v
pendeō
Disposar una cosa de manera que estigui agafada només per dalt i el seu pes no reposi en lloc.
Estrangular algun animal o persona deixant el seu cos suspès d'una corda agafada al voltant del coll.

penol /peˈnɔɫ/ /pəˈnɔɫ/ n masc
extremum

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ n masc
cogitatio

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ v
cogitare cogito

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ n fem
alimonia
Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ v
pectere pectō
Posar en ordre els cabells amb una pinta.

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ n masc
rupes

penyora /peˈɲo.ɾa/ /pəˈɲo.ɾə/ n fem
pignori pignoris pignus signum
Allò que es dóna per seguretat d'algun deute o contracte.
pignori pignoris pignus
Qualsevol cosa no material que serveix per seguretat i fermesa d'alguna cosa.
En alguns jocs, cosa que cal pagar o obligació contreta per culpa d'una mala jugada o situació similar.

península /peˈnin.su.ɫa/ n fem
paeninsula paenīnsula

penó /peˈno/ /pəˈno/ n masc
extremum
La punta dels pals de les antenes d'una embarcació.

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ preposition
nam

per casualitat /peɾ adv
fortuito

per exemple adv
exempli gratia

per molts anys Interjection
felicem natalem
Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què adv
quare cur

per si de cas adv
si forte

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ n fem
pirum

perca /ˈpeɾ.ka/ /ˈpɛr.kə/ n fem
perca

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ v
sagire
Copsar per mitjà dels sentits.

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ n fem
sensus

perdiu /peɾˈðiw/ n fem
perdrix perdix

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ v
ignoscere
Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdre /ˈpɛ.ðɾe/ /ˈpɛɾ.ðɾe/ v
amitto perdo
No saber on es troba una cosa pròpia. No trobar alguna cosa que es tenia o que estava a la vista. Extraviar.
superari
En un joc, aposta, competició o batalla, treure menys puntuació que un altre, fracassar, o no guanyar.
perdo
Mancar d'algun subjecte amb qui abans es tenia tracte, amistat, etc. o de les seves conveniències, utilitat, etc., com per exemple, perdre un bon amic, els seus bons consells, etc.
Ocasionar dany o ruïna, espiritual o temporal.
evanescere
Anar faltant el color o llustre que alguna cosa tenia.
decido
Decaure algú del concepte o estimació en què era tingut, com per exemple, perdre molt amb el seu cap un empleat.
dilapido
Destruir, desaprofitar, fer malbé.
amittere jure nudo stupeo
Faltar a l'obligació d'allò que significa, o fer el contrari; per exemple, perdre el respecte (ser irrespectuós), perdre la cortesia (ser groller), etc.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ Interjection
repete
Fórmula de cortesia per a demanar disculpes.

peregrinar /pe.ɾe.ɣɾiˈna/ /pe.ɾe.ɣɾiˈnaɾ/ /pə.ɾə.ɣɾiˈna/ v
erro
Anar d'un lloc a un altre per terres estranyes.

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ v
perficere

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ n fem
perfectiō

perfectament /perˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈment/ /pərˌfek.təˈmen/ /pərˌfɛk.təˈmen/ /pəɾˌfɛk.təˈment/ adv
ad unguem

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ adj masc
perfectus
Sense cap defecte o mancança.

perfet /peɾˈfet/ /pərˈfet/ n masc
perfectum

perfum /peɾˈfum/ n masc
unguentum costum

pergamí /pər.ɡəˈmi/ n masc
membrana

pericardi /pe.ɾiˈkaɾ.ði/ /pə.ɾiˈkar.di/ n masc
pericardium

perill /peˈɾiʎ/ n masc
periculum

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ adj masc
periculosus

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
diurnalismus

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ n neut
diurnarius

peristàltic /pe.ɾisˈtaɫ.tik/ /pə.ɾisˈtaɫ.tik/ adj masc
peristalticus
Referent al moviment rítmic de contracció o compressió i relaxació del tub digestiu.

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ adj masc
recurrens
Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ n masc
recurrens
Publicació de gran abast amb noticies que genera nova edició de forma freqüent i periòdica (un diari cada dia, un setmanari cada setmana). La informació acostuma a ser de tipus generalista.

perjudicar /per.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /pər.ʒu.ðiˈka/ v
praejudico

perjurar /per.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾaɾ/ /pər.ʒuˈɾa/ v
perjuro
Jurar fals, ser perjur.
pejero
Jurar molt o per vici o per afegir força a un jurament.

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ n masc
periūrium

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ n fem
margarita
Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ adj
aeternus

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ v
permittere

permutar /per.muˈta/ /peɾ.muˈta/ /peɾ.muˈtaɾ/ /pər.muˈta/ v
permuto
Intercanviar de lloc dues coses.

permòdol /peɾˈmɔ.ðoɫ/ /pərˈmɔ.ðuɫ/ /pəɾˈmɔ.ðoɫ/ n masc
abacus
Peça composta de tres fustes col·locades en triangle per a sostenir prestatges.
mensala mutulus
Peça de ferro que surt de la paret sobre la què se sostenen els balcons.

pern /ˈpɛrn/ n masc
clavus
Clau rodó i de gran cabota quasi rodona.
cuodax
Clavilla de ferro.
munire
Instrument de ferro amb què es tanquen i obren portes, finestres, etc.
uncus
Espècie de mig golfo o clau ganxut sense punta que usen els fusters per posar i treure fàcilment les portes.

pernil /pərˈniɫ/ n masc
perna
(aliments) Embotit format amb la carn del porc.

perorar /pe.ɾoˈɾa/ /pe.ɾoˈɾaɾ/ /pə.ɾoˈɾa/ /pə.ɾuˈɾa/ v
peroro
Fer un discurs llarg i inoportú.

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ adj
perpendiculāris

perpetuar /per.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈaɾ/ /pər.pə.tuˈa/ v
aeternō

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ conjunction
quia
Nexe causal.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ n fem
capillamentum caliandrum

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ adj
persicus
Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ n neut
perses
Natural de Pèrsia.

perseguir /pal.siˈɣi/ /per.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣiɾ/ /pər.səˈɣi/ /pəɾ.səˈɣi/ v
apīscor
Seguir una persona, animal o objecte que s'està escapant amb intenció d'atrapar-lo.
Intentar aconseguir un objectiu a través del treball assidu.

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ v
persevērō

persistència /peɾ.sisˈtɛn.si.a/ n fem
pervicacia

persona /peɾˈso.na/ n fem
homo

persona jurídica n fem
persona iuridica

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ adj
proprius
Relatiu o pertanyent a la persona.

personalitat n fem
indoles
Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.

persuadir /per.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈðiɾ/ /pər.su.əˈði/ v
exōrō

pertot /peɾˈtot/ /pərˈtot/ adv
ubicumque

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ v
insum
Ésser alguna cosa propietat d'algú.

peruà /pə.ɾuˈa/ adj masc
peruviana
Relatiu o pertanyent al Perú o la seva llengua.

peruà /pə.ɾuˈa/ n masc
peruviana
Persona que habita o és originària del Perú.

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ n masc
circumferentia

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ n masc
aetas
Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ n masc
pondus
(no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ v
expendō
(transitiu) Mesurar el pes.

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ adj masc
gravis

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ n masc
piscator
Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ v
piscor
Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ n masc
praesepe

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ n fem
peseta
Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessigar /pa.siˈɡa/ /pe.siˈɣa/ /pe.siˈɣaɾ/ /pə.siˈɣa/ /pə.siˈɣa/ v
vellicare
Estrènyer la pell amb dos dits.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ n fem
pestis

pestanya /pesˈta.ɲa/ n fem
cilia cilium
Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ n masc
peditum
Ventositat expel·lida per l'anus.

petar /peˈta/ /peˈtaɾ/ /pəˈta/ v
pēdō
(pronominal) Expulsar gas per l'anus, resultat de la digestió.

petició /pe.ti.siˈo/ /pə.ti.siˈo/ n fem
petitio

petit /peˈtit/ adj masc
parvus
De poca grandària, volum o alçada.

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ n fem
vestīgium vola

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ n masc
petroleum
Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ n masc
navis petrolearia
Vaixell de càrrega dissenyat per al transport de petroli o altres combustibles líquids.

petó /peˈto/ n masc
basium osculum

peu n masc
pes pēs
Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ n fem
pars

peó /peˈo/ n masc
pedes
(històric) Soldat d'infanteria que lluitava a peu.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ n fem
ungula

pi n masc
pinus taeda
(botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ n neut
pianistus

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ n masc
clavile
Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

pic /ˈpik/ n masc
aestus punctum
Punt que es fa amb la punta de la ploma o amb altre instrument semblant.
aestus discrimine pulsatio
Cop que es dóna a la porta per trucar.
aestus discrimine macula
Senyal o taca a manera de piga que tenen algunes coses.
punctio aestus
Forat que es fa amb instrument petit i de punxa, com l'agulla.
aestus picus
Cim d'un puig o muntanya que termina en punta.
aestus
(golf) Marca deixada per la bola en un camp de joc, especialment al green i al carrer, en caure-hi.

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ n fem
hasta amula labrum
Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
amula labrum pila
Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
amula labrum
aigüera
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
Pic, cim d'una muntanya.

picada /piˈka.ða/ /piˈka.ðə/ n fem
punctio
Acció i efecte de picar.
Ferida produïda amb algun instrument de punxa, o per insectes o ocells amb el fibló o amb el bec.
condimentum
Composició d'algunes coses aixafades al morter que es fa per amanir les viandes.

picant /piˈkan/ /piˈkant/ adj
acromonia
Acrimònia d'algunes coses que exciten el sentit del gust.
mordax
Que té certa acrimònia ofensiva, o per la forma de dir o pel significat de les paraules.

picaporta /pi.kaˈpɔr.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.tɔ/ /pi.kəˈpɔr.tə/ n masc
cantharus

picar /piˈka/ /piˈkaɾ/ v
percutere
Donar cops a alguna cosa amb pedra, bastó, martell o altre instrument.
percutere pruire pungere stomachari
picar la carn, trinxar-la
pungere
picar l'ullet, fer l'ullet, tancar-lo ràpidament com a signe de complicitat.
mordere
Mossegar el peix l'esquer posar en l'ham per pescar.
ferire
Agafar els ocells alguna cosa amb el bec, prendre's el menjar.
pruire
Coure, causar coïssor, tenir una sensació desagradable de picor, cremor o formigueig.
picar a algú, provocar
gloriari stomachari
(pronominal) Jactar-se d'alguna bona qualitat o habilitat, tenir-se per destre en algun art.

picat /piˈkat/ n masc
gurguliosus
Resultat de picar.

picola /piˈkɔ.ɫa/ /piˈkɔ.ɫɔ/ /piˈkɔ.ɫə/ n fem
parvi

picotejar /pi.ko.teˈd͡ʒa/ /pi.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ko.teˈʒa/ /pi.ko.təˈd͡ʒa/ /pi.ku.təˈʒa/ v
ferire

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ adj masc
lingua Pedemontana
Relatiu o pertanyent a Piemont o a la seva parla.

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ n masc
lingua Pedemontana
Persona que habita o és originària de Piemont.

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ n fem
pietas

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ n fem
lentigo

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ n masc
pigmentum

pila /ˈpi.ɫa/ n fem
pila
Bateria elèctrica.

pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ n neut
columna
Element vertical de suport en una construcció.

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ n fem
pila
Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ v
gubernō

pimpoll /pimˈpoʎ/ n masc
pullulus

pineda /piˈne.ða/ n fem
pinetum

pinsà n masc
fringillus

pinta /ˈpin.ta/ n fem
pecten
Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintallavis /ˌpin.taˈʎa.vis/ /ˌpin.taˈʎa.βis/ /ˌpin.təˈʎa.vis/ /ˌpin.təˈʎa.βis/ n masc
baculum

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ v
pingere pingō
Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ n masc
pictor

pintura /pinˈtu.ɾa/ n fem
pigmentum
Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.

pinyol /piˈɲɔɫ/ n masc
nūcleus

pinyó n masc
nucleus pineus
Roda dentada utilitzada en diverses màquines i en especial en els vehicles per transferir el moviment de l'element propulsor (pedalada, motor, etc.) a la roda.

pinzell n masc
penicillum

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ n fem
pyra

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ adj
pirata
Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ n neut
pirata
Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

pirinenc /pi.ɾiˈneŋk/ /pi.ɾiˈnɛŋ/ adj
Pyrenaicus

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ n fem
pyramis

pisa /ˈpi.za/ /ˈpi.zə/ n fem
fictilis
Ceràmica de pasta porosa recoberta d'un vernís vitrificat transparent o opac.

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ n fem
piscina piscīna
Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ n fem
abacus
Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ n fem
pistolium

pit n masc
pectus mamma
Tòrax humà.
pectus
Part exterior del tòrax humà.
sumen mamma
Mamella, especialment de la dona.

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ adj
peior
De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ v
meiere
(col·loquial) orinar

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ n fem
placentula pitta

pla adj masc
planus
Llis, sense elevacions.

pla n masc
planum
Zona geogràfica sense grans elevacions.
consilium
Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ n fem
placenta

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ n masc
iucunditas
Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ n fem
pestis

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ n fem
campus
Àrea de terreny extensa amb un relleu relativament pla i d'altitud escassa.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ n masc
planeta stella errans

planta n fem
planta herba
Vegetal herbaci.
tabulatum
Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu n fem
planta

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ v
serere
Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.

plantatge /pɫanˈta.d͡ʒe/ /pɫənˈta.d͡ʒə/ n masc
plantāgō

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ v
ferro levigare

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ n fem
thrombocytus

plastre /ˈpɫas.tɾe/ /ˈpɫas.tɾə/ n masc
plasma

plat n masc
catillus
Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ n fem
ora acta litus

platí /pɫəˈti/ n masc
platinum

plaça /ˈpɫa.sə/ n fem
forum

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ adj masc
plenus
Que està farcit fins a estar complet.

pleura /ˈpɫɛw.ɾa/ /ˈpɫɛw.ɾə/ /ˈpɫɛw.ɾɛ/ n fem
pleura

pleural /pɫewˈɾaɫ/ /pɫəwˈɾaɫ/ adj
pleuralis

plom n masc
plumbum

ploma /ˈpɫo.ma/ n fem
pluma penna
Estructura de ceratines de la pell dels ocells.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ n masc
fletus

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ v
flere fleo

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ v
pluere
Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ n fem
pluvia imber

plural adj
multitudo
Que denota més d’un.

plural n masc
multitudo
Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ n masc
plusquamperfectum

plutoni n masc
plutonium

plànyer /ˈpɫa.ɲe/ /ˈpɫa.ɲeɾ/ /ˈpɫa.ɲə/ v
plango
Plorar, lamentar-se.
misereor
Compadir, sentir compassió.

plàstic n masc
plastica
Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

plàtan /ˈpɫa.tən/ n masc
platanus

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ n fem
pneumonia
Pulmonia

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ n fem
populus
Conjunt de gent residint a una zona.

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ n masc
gens populus
Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
pagus vicus
(castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ adj masc
pauper
Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ n fem
paupertas
Manca de diners o recursos.

poc adj masc
non multus
En quantitat escassa.

poc adv
non multus
De manera escassa.

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ n fem
veneficium

podar /poˈða/ /poˈðaɾ/ /puˈða/ /puˈɾa/ v
pampino

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ v
valere possum
Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
valere
Tenir força i activitat per a obrar, resistir o sofrir.
posse
Excitar a algú a que faci o deixi de fer alguna cosa.

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ adj masc
imperiosus

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ v
putrescere

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ n masc
carmen poema

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ n fem
poesis

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ n neut
poeta

pol /ˈpɔɫ/ n masc
polus

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ n fem
vigil vigiles
Cos de seguretat civil.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ v
poliō
Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.
Donar a quelcom un aspecte net i endreçat.
Passar una llima i rebaixar un material fins que quedi llis.

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ n fem
trochlea

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ n masc
pediculus
Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ n masc
populus

polleguera /po.ʎeˈɣe.ɾa/ /po.ʎəˈɣe.ɾə/ /pu.ʎəˈɣe.ɾə/ n fem
axis
Eix sobre del qual descansa i es mouen les portes.
En les campanes el piu o tenidor.

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ n masc
polonium

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ adj masc
Polonicus
Relatiu a Polònia, als seus habitants o a la seva llengua.

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ n masc
Polonicus
Habitant de Polònia.
(masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols n fem
pulvis
Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols n masc
pulsus
Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

poltre n masc
equuleus
Aparell per subjectar les bèsties que cal ferrar les potes.
Aparell que es feia servir antigament per subjectar una persona mentre rebia càstig corporal.

polze /ˈpoɫ.ze/ n masc
pollex

pol·len /ˈpɔ.ɫen/ /ˈpɔ.ɫən/ /ˈpɔɫ.ɫen/ /ˈpɔɫ.ɫən/ n masc
pollen

polígon n masc
polygonum
Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ adj masc
polīticus
Relatiu o pertanyent a la política.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ n masc
politicus
Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ n fem
cīvīlitās
En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.

pom /ˈpom/ n masc
fasciculus
Grup de flors que, agafades per les tiges, caben en una mà.

poma /ˈpo.mə/ n fem
malum mālum

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ n fem
unguentum
Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ n fem
pompa

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ n masc
favonius
Vent que bufa procedent de l'oest.
occidens
(punt cardinal) oest

poni /ˈpɔ.ni/ n masc
caballio

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ n masc
pons
Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.

pop n masc
polypus
Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ n fem
puppis
(nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
Part del darrere d'una aeronau.

popular /po.puˈɫa/ /po.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɫa/ /pu.puˈɫar/ /pu.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɾaɾ/ adj
favōrābilis

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
popularitas

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ n fem
metus timor

porc n masc
sus porcus
Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.
porcus
Brut, poc polit, que taca.

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ n fem
portio

pornografia /poɾ.no.ɣɾaˈfi.a/ /poɾ.no.ɣɾəˈfi.ə/ /pur.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
pornographia

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n fem
purpura
Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n masc
purpura
Color vermell fosc tirant a morat.

porrer /poˈre/ /poˈreɾ/ /puˈre/ n masc
claviger sceptrifer
Macer, qui porta porra.

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ n masc
porrum
Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).

port /ˈpɔrt/ n masc
portus
Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ n fem
porta ianua ostium
Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
foris ianua
Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
(futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ n masc
navis aëroplanigera

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ v
vestire
Vestir una roba concreta.
portare
Transportar quelcom amb si mateix.

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ n masc
lingua Lusitana
Natural de Portugal.

porós /poˈɾos/ /puˈɾos/ adj masc
multicavus

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ v
ponere
Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.

posició n fem
positio

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ n masc
positron

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ v
habeō
Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ adj
possibilis
Que pot tenir lloc.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ n masc
possibilis
Cosa que pot tenir lloc.

possiblement /poˌsi.bɫeˈment/ /poˌsi.βɫeˈmen/ /poˌsib.bɫeˈmen/ /poˌsib.bɫəˈment/ /puˌsi.βɫəˈmen/ /puˌsib.bɫəˈmen/ adv
fortasse

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ n fem
bellaria
(no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ n fem
pes
Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ n masc
kalium

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ adv
fortasse forsitan

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ n fem
potentia

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ n masc
puteus
Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

practicant /pɾak.tiˈkan/ /pɾak.tiˈkant/ /pɾək.tiˈkan/ /pɾək.tiˈkant/ n neut
exercens
Aquell qui practica.

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ n masc
praseodymium

prat /ˈpɾat/ n masc
pratum

prebenda /pɾeˈβen.da/ /pɾəˈβen.də/ n fem
præbenda

precaucionar /pɾe.kaw.si.oˈna/ /pɾe.kaw.si.oˈnaɾ/ /pɾə.kəw.si.oˈna/ /pɾə.kəw.si.uˈna/ v
praecaveo

precedir /pɾe.seˈði/ /pɾe.seˈðiɾ/ /pɾə.səˈði/ v
antecedere

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ n masc
praeceptum

precipici /pɾe.siˈpi.si/ /pɾə.siˈpi.si/ n masc
praecipitium

precisament /pɾeˌsi.zaˈmen/ /pɾeˌsi.zaˈment/ /pɾəˌsi.zəˈmen/ /pɾəˌsi.zəˈment/ adv
ad unguem

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ adj masc
pretiōsus

precoç /pɾeˈkos/ adj
praecox

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ adj masc
exactus
Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.

predicable /pɾe.ðiˈka.bɫe/ /pɾe.ðiˈka.βɫe/ /pɾe.ðiˈkab.bɫe/ /pɾə.ðiˈka.βɫə/ /pɾə.ðiˈkab.bɫə/ adj
prædicabilis
Que és digne de ser predicat.
prædicabile
(lògica) Una de les cinc classes a què es redueixen totes les coses que es poden dir del subjecte.

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ n masc
concionator
Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicament /pɾe.ði.kaˈmen/ /pɾe.ði.kaˈment/ /pɾə.ði.kəˈmen/ /pɾə.ði.kəˈment/ n masc
existimatio praedicamentum
(filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.

predicat /pɾe.ðiˈkat/ /pɾə.ðiˈkat/ n masc
attribūtum

predicció n fem
praedictio

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ v
praeloqui

preferiblement /pɾe.feˌɾi.bɫeˈment/ /pɾe.feˌɾi.βɫeˈmen/ /pɾe.feˌɾib.bɫeˈmen/ /pɾə.fəˌɾi.βɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈment/ adv
potior

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ v
addicere

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ n masc
praeverbium praefīxum
En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ v
orare
(intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.

pregonar /pɾe.ɣoˈna/ /pɾe.ɣoˈnaɾ/ /pɾə.ɣoˈna/ /pɾə.ɣuˈna/ v
proclamo

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ n fem
rogatio quaestio
Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ v
quaerere

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ n fem
oratio

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ n masc
praemium

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ v
addicere

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ n fem
praemonitio

premsa /ˈpɾem.sa/ /ˈpɾem.sə/ n fem
pressorium
Màquina que serveix per a comprimir entre dos elements que fan pressió.
Conjunt de publicacions periòdiques dels mitjans de comunicació i llurs periodistes i editors.

premunir /pɾe.muˈni/ /pɾe.muˈniɾ/ /pɾə.muˈni/ v
praemunire

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ v
prehendo
(transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.

prenom /pɾeˈnɔm/ /pɾəˈnɔm/ n masc
praenomen
En l'antiga Roma, nom propi personal que s'anteposava al familiar o bé al gentilici.
Nom propi personal que normalment s'anteposa als cognoms.

prenyar /pɾeˈɲa/ /pɾeˈɲaɾ/ /pɾəˈɲa/ v
gravidare

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ n fem
sollicitudo
Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ v
parare
Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ n fem
praepositio

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ n fem
praerogativa
Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ n fem
captura
Acció d'apoderar-se d’alguna cosa.
expugnatio
Acció de prendre violentament, especialment amb les armes.
praeda
Cosa que s’ha pres violentament.
sumptio
Porció de menjar, beure o medecina que se sol prendre d'una vegada.

presagi /pɾeˈza.d͡ʒi/ /pɾeˈza.ʒi/ /pɾəˈza.ʒi/ n masc
praesagium

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ adj
praesens
Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ n masc
praesentia
Moment actual.

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ v
condono
Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ n masc
praesidens

pressentiment /pɾe.sen.tiˈmen/ /pɾe.sen.tiˈment/ /pɾə.sən.tiˈmen/ /pɾə.sən.tiˈment/ n masc
praesagium

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ n fem
nīsus
Acció d'una força que prem o empeny.

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ v
commodare
Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ v
praesumere
Sospitar o creure que succeeix un cosa o fet basant-se en pistes, senyals, etc.

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ n fem
praesentia

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ n fem
carcer

pretor /pɾeˈto/ /pɾeˈtoɾ/ /pɾəˈto/ n masc
praetor

preu n masc
pretium
Valor acordat entre venedor i comprador.

preveure /pɾeˈvew.ɾe/ /pɾeˈβew.ɾe/ /pɾəˈvəw.ɾə/ /pɾəˈvɛw.ɾə/ /pɾəˈβɛw.ɾə/ v
odoro

prim /ˈpɾim/ adj masc
macer
Cos de poca amplària o gruix

prima /ˈpɾi.ma/ /ˈpɾi.mə/ n fem
prima
(històric) Primera de les quatre parts del dia romà, des de la sortida del sol fins a la terça a mig matí, entre les 6 i 9 hores en l’equinocci.

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ n fem
ver
Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ number
prīmus primus
(ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primitiu /pɾi.miˈtiw/ adj masc
primitivus

primogènit /pɾi.moˈd͡ʒɛ.nit/ /pɾi.muˈʒɛ.nit/ n masc
prīmōgenitus

princesa /pɾinˈse.za/ /pɾinˈsə.zə/ /pɾinˈsɛ.zə/ n fem
principissa

principal adj
principalis
El més important.

principat /pɾin.siˈpat/ n masc
prīncipātus

principi n masc
initium
començament
institutum
Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

prior /pɾiˈo/ /pɾiˈoɾ/ n masc
prior

priorat /pɾi.oˈɾat/ /pɾi.uˈɾat/ n masc
prioratus
Dignitat, tasca i ofici de prior o priora, o el temps que aquest dura.
Districte en què té jurisdicció el prior.
cænobium
En l'orde de Sant Benet, el monestir dependent d'altre principal, l'abat del qual li posa prior.

privadament /pɾiˌva.ðaˈment/ /pɾiˌva.ðəˈmen/ /pɾiˌva.ðəˈment/ /pɾiˌβa.ðaˈmen/ /pɾiˌβa.ðəˈmen/ adv
clam

privat adj masc
privatus
No públic.

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ n masc
privilegium

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ n fem
prora

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ adj
probabilis

probablement /pɾoˌba.bɫeˈment/ /pɾoˌbab.bɫəˈment/ /pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /pɾuˌβab.bɫəˈmen/ adv
fortasse

probitat /pɾo.βiˈtat/ /pɾu.βiˈtat/ n fem
probitās

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ n masc
problema

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ n fem
processio

proclamació /pɾo.kɫa.ma.siˈo/ /pɾo.kɫə.mə.siˈo/ /pɾu.kɫə.mə.siˈo/ n fem
effatum

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ n fem
morōsitās prōcrāstinātiō

procrastinar /pɾo.kɾas.tiˈna/ /pɾo.kɾas.tiˈnaɾ/ /pɾo.kɾəs.tiˈna/ /pɾu.kɾəs.tiˈna/ v
procrastino

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ n masc
proconsul

prodigi /proˈdi.ʒi/ /pɾuˈdi.ʒi/ n masc
prodigium

producció n fem
productio

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ n masc
productum

productiu /pɾo.ðukˈtiw/ /pɾu.ðukˈtiw/ adj masc
conficiens

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ v
pariō
Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ n masc
professor
Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.
Docent d'educació secundària o d'educació universitària.

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ n neut
propheta vaticinator

profund /pɾoˈfun/ /pɾoˈfunt/ /pɾuˈfun/ adj masc
profundus
Que s'enfonsa en la terra o una altra superfície, d'alçada.

profunditat /pɾo.fun.diˈtat/ /pɾu.fun.diˈtat/ n fem
altitudo
Qualitat de ser profund.

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ n masc
institūtum
Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programari /pɾo.ɣɾaˈma.ɾi/ /pɾo.ɣɾəˈma.ɾi/ /pɾu.ɣɾəˈma.ɾi/ n masc
programmatura

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ v
prohibere

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ n masc
inceptum
Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ n fem
promissum

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ n masc
promethium prometium

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ v
promittere

promiscu /pɾoˈmis.ku/ /pɾuˈmis.ku/ adj masc
promiscuus

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ n masc
classis
Conjunt de persones promogudes a un grau superior.

promptuari /pɾom.tuˈa.ɾi/ /pɾum.tuˈa.ɾi/ n masc
commentarium
Resumen, compendi, apuntament.

promulgar /pɾo.muɫˈɣa/ /pɾo.muɫˈɣaɾ/ /pɾu.muɫˈɣa/ v
promulgo

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ n fem
pronuntiatio

propi /ˈpɾɔ.pi/ adj masc
proprius
Que pertany a algú o a alguna cosa, a un propietari.

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ n masc
dominus

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ n fem
prōportiō

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ v
proponere
Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ n masc
propositum

prorrompre /pɾoˈrom.pɾe/ /pɾoˈrom.pɾə/ /pɾuˈrom.pɾə/ v
advolo

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ n fem
prōsa

prosperar /pɾos.peˈɾa/ /pɾos.peˈɾaɾ/ /pɾus.pəˈɾa/ v
vigeō

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ n fem
prosperitās

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ n fem
prostitutio

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ n fem
spintria meretrix

prosàpia /pɾoˈza.pi.a/ /pɾuˈza.pi.ə/ n fem
prosapia

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ n masc
prosely̆tus

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ n fem
defensio
Acció o efecte de protegir.
(esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ n masc
fautor
Persona o institució que protegeix algú o alguna cosa

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ v
protegere
Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ v
reclāmō
(intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ n fem
proteinum

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ n masc
protactinium

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ n masc
proton

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ n fem
argumentum
Acció de provar.

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ n masc
adagio

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ adj masc
praebitor

provincial /pɾo.vin.siˈaɫ/ /pɾo.βin.siˈaɫ/ /pɾu.vin.siˈaɫ/ /pɾu.βin.siˈaɫ/ adj
provincialis

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ v
provocare
Incitar algú a fer una cosa.

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ n fem
provincia

prudent /pɾuˈðen/ /pɾuˈðent/ adj
cordātus

pruna n fem
prunum

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ n fem
institūtum
Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

prèdica /ˈpɾɛ.ði.ka/ /ˈpɾɛ.ði.kə/ n fem
concio

prémer /ˈpɾe.me/ /ˈpɾe.meɾ/ /ˈpɾe.mə/ v
premere

préssec n masc
persicum

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ n masc
mutuum

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ n masc
princeps
Fill del rei, hereu del tron.

pròsper /ˈpɾɔs.peɾ/ adj masc
prosper
Que li van bé les coses, que prospera, creix feliç o es desenvolupa.

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ n fem
prostata

pseudònim /psəwˈðɔ.nim/ /sewˈðɔ.nim/ /səwˈðɔ.nim/ n masc
pseudonymum
Nom pel que hom es fa conèixer per tal d'amagar la seva identitat vertadera.

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
psychologia

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ n fem
psychosis

psiquiatre /psi.kiˈa.tɾə/ /si.kiˈa.tɾe/ /si.kiˈa.tɾə/ n masc
psychiatrista

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ v
condīcō

pudent /puˈðen/ /puˈðent/ adj
odōrus
Que fa pudor.

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ v
foetere
Produir o causar pudor.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ n fem
paedor foetor
Mala olor, olor desagradable.

pueril /pu.eˈɾiɫ/ /pu.əˈɾiɫ/ adj
puerilis
Infantil, de xiquet, propi d'un xiquet, relatiu a la puerícia.
Metafòricament, allò que es fa amb poc judici o maduresa.

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ v
ascendo
Entrar en un vehicle.
Augmentar de nivell.
Portar alguna cosa de baix a dalt.
ascendō
Anar creixent.

pulmonia /puɫ.moˈni.a/ /puɫ.moˈni.ə/ /puɫ.muˈni.ə/ n fem
pneumonia
Inflamació d'un o de tots dos pulmons. Sovint és conseqüència d'una infecció de pneumococ.

pulmó n masc
pulmo

pulsació /puɫ.sa.siˈo/ /puɫ.sə.siˈo/ n fem
pulsatio

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ n masc
punctum
Grau d'una escala de qualificació.
Recompenses en el joc.

punta /ˈpun.ta/ n fem
cuspis
Extrem agut d'una cosa.
Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
Tros de terra estreta que entra dins el mar.
acor
Sabor que es comença a notar.
cuspis adversari cuspidita
(pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ n masc
subula

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ n fem
pupilla
Obertura central de l'iris.

puput /puˈput/ n
upupa

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ adj masc
purus

pus /ˈpus/ n masc
pus

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ n fem
lupa

puça /ˈpu.sa/ n fem
pulex
Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ n fem
pagina

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ adj masc
pallidus

pàmpol /ˈpam.poɫ/ /ˈpam.puɫ/ n masc
pompilus
(peixos) Peix teleosti de la família dels caràngids (Naucrates ductor).

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ n masc
pancreas

pànic n masc
pavor

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ n fem
patria

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ n masc
pilus
Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.

pèl-llarg /ˌpəˈʎaɾk/ /ˌpɛʎˈʎark/ /ˌpɛˈʎark/ /ˌpɛˈʎaɾk/ adj masc
comāns

pèl-roig /ˌpəɫˈrɔt͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrot͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrɔt͡ʃ/ adj masc
rufus

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ n masc
pendulum

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ n fem
amissio

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ n masc
pisum

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ n masc
petalum folium

píndola /ˈpin.do.ɫa/ /ˈpin.do.ɫə/ /ˈpin.du.ɫə/ n fem
pilula

pòrtic /ˈpɔr.tik/ n masc
ambulātiō

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ adj masc
publicus
Comú, que no és privat.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ n masc
vulgus
Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

públicament /ˌpu.bɫi.kaˈment/ /ˌpu.βɫi.kaˈmen/ /ˌpu.βɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kaˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈment/ adv
cōram

quadrat /kwaˈðɾat/ adj masc
quadratus
Que té la forma d'un quadrat.

quadrat /kwaˈðɾat/ n masc
quadratum quadrum
(geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ n masc
pictura
Obra pictòrica enquadrada en un marc.

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ n fem
qualitas

quan /ˈkon/ adv
quando
En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quan les gallines pixin adv
ad kalendas Graecas

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ adj
quantus
(seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quantitat /kwan.tiˈtat/ n fem
quantitas

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ n masc
quadraginta
(tennis) Tercer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ number
quadraginta

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ number
quadraginta quinque

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ number
quadraginta duo

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ number
undequinquaginta

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
quadraginta quattuor

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ number
quadraginti septem

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ number
quadraginti sex

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ number
quadraginta tres

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ number
quadraginta unus

quarantena /kwa.ɾanˈte.na/ /kwə.ɾənˈtə.nə/ /kwə.ɾənˈtɛ.nə/ n fem
quarantanna

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ n fem
quadragesima

quark /ˈkwark/ n masc
quarcum

quart number
quartus
(ordinal) Que va just darrere del tercer.

quartó /koɾˈto/ /kuɾˈto/ /kwaɾˈto/ /kwərˈto/ n masc
quadrans
La quarta part de l'escut d'armes.

quatre /ˈkwa.tɾe/ number
quattuor

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ number
quadringentī

que /ke/ adv
quam
Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ conjunction
ut
Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

que /ke/ pronoun
quam
Pronom relatiu d'objecte, equivalent a "el qual", "la qual".

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ v
occurrere
Tenir una cita.

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ n fem
querela

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ n masc
dens molaris

queixal del seny n masc
dens sapientiae dēns sapientiae

qui /ˈki/ pronoun
quis

qui demana idiom
pulsat
Fórmula de salutació que hom fa a qui truca a la porta, per telèfon, etc. per a saber qui és.

quiet /kiˈet/ adj masc
immobilis

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ n fem
carina

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ n masc
chiliogramma

quim /ˈkim/ n masc
chymus

quinto /ˈkin.to/ /ˈkin.tu/ n masc
miles
(col·loquial) Recluta cridat al servei militar obligatori.

quinze /ˈkin.ze/ number
quindecim

quinzè /kinˈze/ /kinˈzə/ /kinˈzɛ/ number
quintus decimus

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ Interjection
cocococo

quitrà n masc
pix

quotidià adj masc
quotidianus

quàntum /ˈkwan.tum/ n masc
quantum

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ pronoun
quid
Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?

química /ˈki.mi.ka/ n fem
chemia
Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
Forma femenina de químic.

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ n masc
linguae Quechuae

qüestionar /kwes.ti.oˈna/ /kwes.ti.oˈnaɾ/ /kwəs.ti.oˈna/ /kwəs.ti.uˈna/ v
sciscitor
(transitiu) Posar en dubte un fet, una qüestió, l’assumpte què es tracta.

rabassa /raˈba.sa/ /rəˈβa.sə/ n fem
stipes
La part de la soca de qualsevol arbre que està coberta de terra junt amb les arrels, o que està dins de la terra.

rabassut /ra.baˈsut/ /rə.βəˈsut/ adj masc
torosus
Petit i robust.

rabasta /raˈbas.ta/ /rəˈβas.tə/ n fem
portilena

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ n masc
odium phyleticum

racó /raˈko/ /rəˈko/ n masc
angulus
Espai definit per dues parets en angle.

radi n masc
radium
Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.

radó /rəˈðo/ n masc
radon

rai /ˈraj/ n masc
ratis
Embarcació feta de troncs de fusta, per transportar-los riu avall per les aigües navegables, típic del Pirineu oriental.

raig /ˈrat͡ʃ/ n masc
fulmen
Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ n fem
raia
(peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.

rama /ˈra.ma/ /ˈra.mə/ n fem
ramus
(nord-occidental, valencià, tarragoní) Branca d'un arbre o planta.
clava ramus
Branca que es planta per a fer créixer arbres.
garrire rami
Branca que talla el pastor per a donar-la al bestiar en temps de neu.
garrire ramorum
La multitud de branques tallades d'un arbre.
ferrus garrire
En estampació, marc rectangular de ferro on s'hi colla al seu interior el motlle amb la forma a imprimir en la premsa amb tascons o caragols.
progenies
Origen comú amb altres d'un mateix tronc.

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ n masc
grex

rampa /ˈram.pa/ /ˈram.pə/ n fem
pnix
Contracció dolorosa d'un múscul.

rampí n masc
occa

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ n masc
ratiocinatio

rapar /raˈpa/ /raˈpaɾ/ /rəˈpa/ v
radere

rar /ˈrar/ adj masc
rarus
Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.

raresa /raˈɾe.za/ /rəˈɾə.zə/ /rəˈɾɛ.zə/ n fem
rāritās

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ n masc
pēnicillum
Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ n masc
rastellus
Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.

rata /ˈra.tə/ n fem
mus
Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ n fem
vespertilio

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ n masc
mus
Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
(informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

ratxa /ˈra.t͡ʃa/ /ˈra.t͡ʃə/ n fem
flabrum
Bufada de vent.

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ v
coaxare

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ n masc
raphanus
Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ n fem
genus

raïm /rəˈim/ n masc
uva
(normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raó /raˈo/ n fem
ratio
Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ n fem
reactio

real adj
verus
Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ n fem
veritas realitas

reaparèixer /re.a.paˈɾe.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃeɾ/ /re.ə.pəˈɾə.ʃə/ /re.ə.pəˈɾɛ.ʃə/ v
revideor

rebatre /reˈba.tɾe/ /rəˈβa.tɾə/ v
propulso
Repel·lir, contrarestar.
jaculari
Llançar alguna cosa en senyal de rebuig.
deprimo
Antigament, rebaixar d'una suma.

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ n fem
rebelliō

rebesavi /re.bezˈa.vi/ /re.βezˈa.βi/ /rə.bəzˈa.vi/ /rə.βəzˈa.βi/ n masc
abavus

reble /ˈre.bɫe/ /ˈre.βɫe/ /ˈre.βɫə/ /ˈreb.bɫe/ /ˈreb.bɫə/ /ˈrəb.bɫə/ /ˈrɛb.bɫə/ n masc
rūdus
Conjunt de fragments de materials de construcció usat per omplir buits.

reblir /rebˈbɫi/ /reˈbɫiɾ/ /reˈβɫi/ /rəbˈbɫi/ /rəˈβɫi/ v
repleo
Omplir amb reble o sediments una concavitat.

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ n masc
cella penaria

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ v
recipere
Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ n masc
negatio
(esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

rebutjar /re.buˈd͡ʒaɾ/ /re.βuˈd͡ʒa/ /rə.βuˈd͡ʒa/ v
negare
Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ adj
recens

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ n fem
praeceptum
Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ n fem
quaestio
Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ n masc
anacyclismus
Acció i efecte de reciclar.

reclamar /re.kɫaˈma/ /re.kɫaˈmaɾ/ /rə.kɫəˈma/ v
requirere
Exigir una cosa a la qual se'n té dret.
Demanar la compareixença.

recluta /reˈkɫu.ta/ /rəˈkɫu.tə/ n neut
tiro

recollir /re.koˈʎi/ /re.koˈʎiɾ/ /re.kuˈʎi/ /rə.koˈʎi/ /rə.kuˈji/ /rə.kuˈʎi/ v
colligō

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ v
fulcire

recol·lectar /re.koɫ.ɫekˈta/ /re.koɫ.ɫekˈtaɾ/ /rə.kuɫ.ɫəkˈta/ v
colligō

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ n fem
fructus praemium

reconsiderar /re.kon.si.ðeˈɾa/ /re.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /rə.kon.si.ðəˈɾa/ /rə.kun.si.ðəˈɾa/ v
recōgitō

reconstruir /re.kons.tɾuˈi/ /re.kons.tɾuˈiɾ/ /rə.kons.tɾuˈi/ /rə.kuns.tɾuˈi/ v
restaurō

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ v
recognosco
Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ n masc
memoria

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ v
recordari

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ n masc
rectangulum

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ n masc
anus ānus
Part final de l'intestí.

recuperació /re.ku.pe.ɾa.siˈo/ n fem
sanatio
(bàdminton) Fase quarta d'un cop, corresponent al moviment de retorn a la posició d'espera.

redimir /re.ðiˈmi/ /re.ðiˈmiɾ/ /rə.ðiˈmi/ v
redimere

reduir /re.ðuˈi/ /re.ðuˈiɾ/ /rə.ðuˈi/ v
deducere
disminuir

reemplaçar /re.em.pɫaˈsa/ /re.em.pɫaˈsaɾ/ /rə.əm.pɫəˈsa/ v
repono

reformar /re.forˈma/ /re.foɾˈmaɾ/ /rə.furˈma/ v
ēmendō
Modificar una cosa amb la intenció de millorar-la.

refredar /re.fɾeˈða/ /re.fɾeˈðaɾ/ /rə.fɾəˈða/ v
algēscō
Reduir la temperatura.

refrigerar /re.fɾi.d͡ʒeˈɾa/ /re.fɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /re.fɾi.ʒeˈɾa/ /rə.fɾi.ʒəˈɾa/ v
refrigero
Refrescar, refredar, temperar la calor.

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ n masc
tegmen

refutar /re.fuˈta/ /re.fuˈtaɾ/ /rə.fuˈta/ v
refuto

refús /reˈfus/ /rəˈfus/ n masc
negatio

regal /reˈɣaɫ/ n masc
donum

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ v
dare
Obsequiar graciosament amb un present.

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ v
irrigare

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ n neut
interrex

regiment /re.d͡ʒiˈmen/ /re.d͡ʒiˈment/ /re.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈment/ n masc
cohors

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ n fem
regio

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n fem
regula
Norma, guia.

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n masc
regula

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ n masc
regnum
Estat governat o representat per una monarquia.
Classificació dels ens naturals.

reguitzell /re.ɣiˈd͡zeʎ/ /re.ɣiˈzeʎ/ /rə.ɣiˈd͡zeʎ/ n masc
series

rei /ˈrɛj/ n masc
rex rēx
Cap del regne, monarca.
rex
(escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ adj
regalis

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ n fem
regina
Forma femenina de rei.

reixa /ˈre.ʃa/ /ˈrej.ʃa/ n fem
cancelli

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ n fem
necessitudo

relació sexual n fem
coitus

relatiu /re.ɫaˈtiw/ adj masc
relativus
Que està en relació amb alguna cosa

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ n fem
relaxatio

relaxar /re.ɫakˈsa/ /re.ɫakˈsaɾ/ /rə.ɫəkˈsa/ v
relaxō

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ n fem
religio

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ n masc
religiōsus

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ n fem
lapsus

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ v
labor

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ n masc
horologium hōrārium

relíquia /reˈɫi.ki.a/ /rəˈɫi.ki.ə/ n fem
reliquiae

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ n masc
remus
Instrument de fusta que es fa servir per remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ v
remigare

remarcable /re.marˈkab.bɫe/ /re.maɾˈka.bɫe/ /re.maɾˈka.βɫe/ /rə.mərˈka.βɫə/ /rə.mərˈkab.bɫə/ /rə.məɾˈkab.bɫə/ adj
insignis

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ n masc
remedium

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ v
emendo

remolatxa /re.moˈɫa.t͡ʃa/ /rə.moˈɫa.t͡ʃə/ /rə.muˈɫa.t͡ʃə/ n fem
beta

remot /reˈmɔt/ /rəˈmɔt/ adj masc
reductus
Poc probable.

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ n masc
tarandrus tarandus

renadiu /re.naˈðiw/ /rə.nəˈðiw/ n masc
ager

rendició /ren.di.siˈo/ /rən.di.siˈo/ n fem
deditio

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ v
dedere
Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

reni n masc
rhenium

renitent /re.niˈten/ /re.niˈtent/ /rə.niˈten/ /rə.niˈtent/ adj
reluctans

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ v
lavare

renyar /reˈɲa/ /reˈɲaɾ/ /rəˈɲa/ v
obiurgare

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ n masc
reduvia

repetició n fem
repetitio
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ v
repetere

reporter /re.porˈte/ /re.poɾˈteɾ/ /rə.poɾˈte/ /rə.purˈte/ n masc
relātor

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ adj neut
succedaneus

represàlia /re.pɾeˈza.ɫi.a/ n fem
talio

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ n fem
fama

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ n fem
res publica

requerir /re.keˈɾi/ /re.keˈɾiɾ/ /rə.kəˈɾi/ v
requiro

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ pronoun
nihilum nihil
(negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ v
orare

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ n masc
redemptura
Acció de rescatar.
pretium
Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ adj
incola
Que resideix.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ n neut
incola
Ministre o ministra que resideix prop d'un govern estranger, de grau inferior al d'ambaixador.
Metge o metgessa que realitza el període de formació anomenat residència.

residir /re.ziˈði/ /re.ziˈðiɾ/ /rə.ziˈði/ v
habito

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ n fem
resina
(halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resolució /re.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zu.ɫu.siˈo/ n fem
scītum
(videojocs) Mesura de la quantitat d'informació que es pot mostrar en un dispositiu digital.

respectable /res.pekˈta.bɫe/ /res.pekˈta.βɫe/ /res.pekˈtab.bɫe/ /rəs.pəkˈta.βɫə/ /rəs.pəkˈtab.bɫə/ adj
reverendus
Digne de respecte.

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ v
respicere
Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ n masc
respectus

respectuós /res.pek.tuˈos/ adj masc
reverens

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ v
respirare spirare

respondre /resˈpɔn.dɾe/ v
respondeo resequor
(transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ n fem
responsum
Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressogra /reˈsɔ.ɣɾa/ /reˈsɔ.ɣɾɔ/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ n fem
prosocrus

ressogre /reˈsɔ.ɣɾe/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ n masc
prosocer

ressonar /re.soˈna/ /re.soˈnaɾ/ /rə.suˈna/ v
canere
Produir una ressonància, un so prolongat.

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ v
stare
No moure’s del lloc on hom és.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ n masc
caupona

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ v
reddō

resultat /re.zuɫˈtat/ n masc
proventus fructus

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ n fem
resurrectiō

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ n masc
rēticulum

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ n fem
retina

retre /ˈre.tɾe/ /ˈrɛ.tɾə/ v
restituto
Tornar a una persona allò que se li havia pres.
reddo
Concedir a algú allò que li és degut sense que ho demani, només per ser mereixedor.

reunió /re.u.niˈo/ n fem
occursus
concilium
Conjunt de persones que es troben formalment per tractar algun tema, i el mateix acte.

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ v
acclārō
Fer conèixer alguna cosa amagada.

reviscolar /re.vis.koˈɫaɾ/ /re.βis.koˈɫa/ /rə.vis.koˈɫa/ /rə.vis.kuˈɫa/ /rə.βis.kuˈɫa/ v
animo

revocar /ra.vuˈka/ /re.voˈkaɾ/ /re.βoˈka/ /rə.voˈka/ /rə.vuˈka/ /rə.βuˈka/ v
revocare

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
revolutio res novae
Canvi dràstic polític, social o econòmic.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ n fem
risus

riba /ˈri.ba/ n fem
ripa

ribot /riˈβɔt/ n masc
plāna

ric /ˈrik/ adj masc
dives
Amb molts diners o recursos.

ridícul /riˈði.kuɫ/ adj masc
rīdiculus
Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ n masc
rivus

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ n fem
homoeoteleuton
Concordança fonètica entre paraules a partir de la darrera vocal accentuada, especialment al final dels versos d'un poema.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ n masc
rhinoceros

risc n masc
perīculum

ritme /ˈrid.me/ n masc
rhythmus

ritu /ˈri.tu/ n masc
ritus

riu n masc
flūmen flumen fluvius
Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ n masc
risus
El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ v
ridere rideo
Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ n neut
aemulus

rivalitat /ri.va.ɫiˈtat/ /ri.və.ɫiˈtat/ /ri.βa.ɫiˈtat/ /ri.βə.ɫiˈtat/ n fem
rīvālitās

ro /ˈro/ n fem
rhō

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ n fem
vestis

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ v
clepere

robatori /ro.baˈtɔ.ɾi/ /ro.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.βəˈtɔ.ɾi/ n masc
rapina

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ n masc
robotum
Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
(tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ adj masc
robustus

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ n masc
silex
Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

robòtica /roˈbɔ.ti.ka/ /roˈbɔ.ti.kə/ /ruˈbɔ.ti.kə/ /ruˈβɔ.ti.kə/ n fem
ars robotica

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ n fem
rota
Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.

rodejar /ro.ðeˈd͡ʒa/ /ro.ðeˈd͡ʒaɾ/ /ro.ðeˈʒa/ /ro.ðəˈd͡ʒa/ /ru.ðəˈʒa/ v
ambio

rodi n masc
rhodium

rodolar /ro.ðoˈla/ /ro.ðoˈlaɾ/ /ru.ðuˈla/ v
devolvi

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ adj masc
rotundus
De forma de cercle.

roentgeni n masc
roentgenium

rom /ˈrom/ n masc
rhomium
(aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ n masc
lingua Rhaetica
Varietat occidental del retoromànic parlat en el cantó suís dels Grisons.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ n masc
ros marinus
(botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).

rombe /ˈrom.be/ /ˈrom.bə/ n masc
rhombus

romà /roˈma/ /ruˈma/ adj masc
rōmānus Romanus
Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ adj masc
raucus
Que té ronquera.
Veu o so tosc i aspre.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ n masc
ronchus
Soroll que es fa roncant.

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ v
stertere

rondinar /ron.diˈna/ /ron.diˈnaɾ/ /run.diˈna/ v
ganniō
(intransitiu) Expressar murmurant algun tipus de malestar o crítica negativa.

ronsal /ronˈsaɫ/ /runˈsaɫ/ n masc
capistro capistrum
Ramal, tros de corda lligat a les morralles per guiar les cavalcadures.

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ n masc
renes ren
Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

roquet /roˈket/ /roˈkət/ /ruˈkɛt/ n masc
supparus
Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ adj masc
flavus

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ adj
roseus
De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n fem
rosa
(botànica) Flor que cria el roser.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n masc
roseus rosa
Color format a partir del vermell i el blanc.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ n fem
ros

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ n masc
rosarium
(religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosec /roˈzek/ /ruˈzɛk/ n masc
suspicio
Recel, remordiments.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ v
obedo
Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosegó n masc
homuncio panis

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ n fem
papaver

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ n masc
luscinia
Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).

rostir /rosˈti/ /rosˈtiɾ/ /rusˈti/ v
assō

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ n masc
assum

rostoll /rosˈtoʎ/ /rusˈtoj/ /rusˈtoʎ/ n masc
stipula

rot /ˈrot/ n masc
ructus

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ v
rūctō

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ n fem
tholus
Construcció aïllada de planta circular, típicament envoltada d’una columnata.

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ n masc
robur quercus

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ n masc
ferrugo
Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
vitellus vitellum
Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rua /ˈru.a/ /ˈru.ə/ n fem
via
(antic) Carrer, camí, carretera, via pública.

rubidi n masc
rubidium

ruca /ˈru.ka/ /ˈru.kə/ n fem
ērūca
Herba de la família de les brassicàcies, de flors amb quatre pètals en creu blanquinoses o groguenques, de fulles amb sabor picant usades en amanides o com a condiment i de llavors que se n’obté un oli emprat en medicina popular per a la ronquera (Eruca vesicaria).

rull /ˈruʎ/ n masc
crispatio
Arrissada dels cabells.

rumor n
susurratio

rural /ruˈɾaɫ/ adj
ruralis

rus adj masc
lingua Ruthenica
Relatiu o pertanyent a Rússia.

rus n masc
Ruthenica
Natural de Rússia.
lingua Ruthenica
(només singular) Llengua eslava oriental parlada a Rússia i en bona part dels altres països de l'antiga URSS, en alguns d'aquests darrers també com a llengua oficial.

rusc /ˈrusk/ n masc
alvearium

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ n fem
via

ruteni n masc
ruthenium

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ n masc
rutherfordium

ruïna /ruˈi.na/ n fem
ruina

ràbia /ˈra.bi.a/ n fem
rabies
Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ n fem
radiophonia
Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràpid /ˈra.pit/ adj masc
celer
Que va a molta velocitat.

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ n masc
reptile

rígid /ˈri.d͡ʒit/ /ˈri.ʒit/ adj masc
rigidus

ròssec /ˈrɔ.sek/ /ˈrɔ.sək/ n masc
vestis
En els vestits, la cua que s'arrossega.
syrma
Allò que s'agafa als vestits.
raptans
Qualsevol cosa que penja y arrossega.
nomina
Ròssecs: Censals difícils de cobrar; deutes vells.

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ n fem
patella

rústic /ˈrus.tik/ adj masc
rusticus

sa /sa/ /sə/ adj masc
sanus
Que té salut i no està malalt.

sa i estalvi adj masc
incolumis

saba /ˈsa.ba/ n fem
sucus

sabata /saˈba.ta/ n fem
calceus

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ n masc
sutor calceolarius
Persona que fa o ven sabates.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ v
scire scio
(transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
noscere scio
(transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.
sapere
(intransitiu) Tenir sabor.

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ n
sapor

sabotejar /sa.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βo.teˈd͡ʒa/ /sa.βo.teˈʒa/ /sə.bo.təˈd͡ʒa/ /sə.bu.təˈʒa/ /sə.βu.təˈʒa/ v
surruō

sabre /ˈsa.bɾe/ /ˈsa.βɾə/ n masc
xiphomachaera
Arma blanca normalment d'un sol tall, amb la fulla corba cap enrere i llarga, utilitzada principalment per la cavalleria.

sabí /saˈβi/ /səˈβi/ adj masc
Sabinus

sabó /saˈbo/ n masc
sapo sāpō

sacerdotessa /sa.seɾ.ðoˈte.sa/ /sə.sər.duˈtɛ.sə/ /sə.sər.ðuˈtɛ.sə/ /sə.səɾ.ðoˈtə.sə/ n fem
antistita

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ n masc
sacrificium

sacsó /səkˈso/ n masc
plicatura
Plec en la roba per a escurçar la peça.

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ n fem
ferculum discus

safir /səˈfir/ n masc
sapphīrus

safrà /səˈfɾa/ n masc
crocus

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ adj
cruentus
De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ v
sanguinem mittō
(intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ n masc
sacramentum

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ adj masc
sacer

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ n masc
sēcrētārius

sal n fem
sal
Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.

sala /ˈsa.ɫa/ n fem
cubiculum

salar /saˈɫa/ /saˈɫaɾ/ /səˈɫa/ v
salio
Posar sal en aliments o begudes, especialment quan és en excés.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ n masc
salarium
Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ n masc
salīnum

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ n fem
salīva saliva

salm /ˈsaɫm/ n masc
psalmus

salmó /səɫˈmo/ n masc
salmo
Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ n fem
condimentum
Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsera /saɫˈse.ɾa/ /səɫˈse.ɾə/ n fem
salsamentarium
Recipient destinat a contenir i servir a taula salses.

salsitxa /səɫˈsi.t͡ʃə/ n fem
botulus

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ n masc
saltus
Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.
(billar) Jugada consistent a fer saltar la bola jugadora sobre el feltre per mitjà d'un cop efectuat amb un angle d'incidència del tac entre 36 i 45°, que generalment s'utilitza per a evitar el contacte amb una bola interposada en el camí de la bola d'atac.

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ n masc
locusta
Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ v
saltare salire
Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.
salire
Passar per alt, ometre.

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ n masc
psalterium
Recull de salms.
Instrument cordòfon antic, anàleg a la cítara, que es toca amb un plectre o amb martells.

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ v
salutare

salut /saˈɫut/ Interjection
absit omen
Exclamació feta en esternudar.

salut /saˈɫut/ n fem
salus
Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ n masc
salutatio
Salutació, acció de saludar.

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ n masc
Sospita

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ v
succurrere

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ adj
ferus
No domesticat.

salvatgement /saɫˌva.d͡ʒeˈment/ /saɫˌβa.d͡ʒeˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈment/ /səɫˌβa.d͡ʒəˈmen/ adv
ferōciter

salze /ˈsaɫ.ze/ n masc
ilex salix

samari /səˈma.ɾi/ n masc
samarium

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ n fem
tunicula
Peça de roba lleugera de coll tancat i màniga curta.

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ n fem
crepida solea

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ n fem
sanguis cruor

sanglot /saŋˈɡɫot/ /səŋˈɡɫot/ n masc
singultus
Sospir amb inspiració i expiració convulsives.

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ n fem
hirudo sanguisuga

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ adj masc
sanctus
Venerable per motius religiosos.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ n masc
sanctus
Títol amb què l'Església catòlica distingeix a les persones que han realitzat dos miracles en nom del cristianisme.

sarau /saˈɾaw/ /səˈɾaw/ n masc
tripudium
Ball o convit amb música entre persones de distinció, generalment celebrat cap al vespre.
rixa tripudium
Renyina, baralla.

sard adj masc
Sardus
Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sardina /sərˈdi.nə/ n fem
sarda

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ n fem
lacerta

sastre /ˈsas.tɾe/ n masc
sartor

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ n fem
fructus

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ v
sufficere
Acomplir un anhel o una necessitat.

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ n fem
sūdātōrium

savi /ˈsa.βi/ adj masc
sapiens
Assenyat, que actua apropiadament.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ n fem
sapientia

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ n masc
seaborgium

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ adj masc
siccus
Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ n fem
monēta

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ adj masc
arcanus
Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ n masc
secretum opertum

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ n fem
cultus

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ n fem
sericum

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ n fem
sēditiō

sediment /se.ðiˈment/ /sə.ðiˈmen/ n masc
faex

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ v
tondere
(agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ n masc
pittacium epistulare
Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ n masc
saeculum

segon /seˈɣon/ n masc
secundum
Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ number
secundus
(ordinal) Que va just darrere del primer.

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ conjunction
in secundum

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ v
sēgregō

segrest /seˈɣɾest/ /səˈɣɾest/ n masc
plagium

seguidor /se.ɣiˈðo/ /se.ɣiˈðoɾ/ /sə.ɣiˈðo/ n masc
sectātor

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ v
sequor
Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ adj masc
securus
ferm, sense perill
certus
cert, evident

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ n fem
securitas
Absència de perill, qualitat de segur.

següent /seˈɣwen/ /seˈɣwent/ /səˈɣwen/ /səˈɣwent/ adj
sequens

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ n masc
sedes

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ number
sexaginta

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ number
sexaginta quinque

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ number
sexaginta duo

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ number
sexaginta novem

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ number
sexaginta quattuor

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ number
sexaginta septem

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ number
sexaginta sex

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ number
sexaginta tres

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ number
sexaginta unus

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ number
sexāgēsimus

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ v
dēligō

selecció /se.ɫek.siˈo/ /sə.ɫək.siˈo/ n fem
selectio

seleni /səˈɫɛ.ni/ n masc
selenium

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ n fem
speculāris lapis
Sulfat de calç cristal·litzat.

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ n fem
sella

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ adj
similis
Que és gairebé igual a un altre.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ v
videor

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ v
serere

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ n masc
sperma

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ n masc
sēminārium
Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.
Curs breu de formació amb sessions de treball de grup sota la tutela d'un professor especialitzat.

sempitern /sem.piˈtɛɾn/ /səm.piˈtɛrn/ adj masc
sempiternus

sempre /ˈsem.pɾe/ adv
semper

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ n masc
semaphorum

senat /seˈnat/ /səˈnat/ n masc
senatus -us

sencer /senˈse/ /senˈseɾ/ /sənˈsə/ /sənˈsɛ/ adj masc
integer

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ n masc
aper

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ preposition
sine absque

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ n masc
custos

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ v
sentire
Percebre amb els sentits, tret del visual.

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ n fem
sententia

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ n masc
signum
Marca feta a alguna cosa.

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ n masc
dominus
(usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.

senyora /seˈɲo.ɾa/ /səˈɲo.ɾə/ n fem
domina
Tractament de cortesia donat a una dona.

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ n fem
dissociatio

separadament /se.paˌɾa.ðaˈmen/ /se.paˌɾa.ðaˈment/ /sə.pəˌɾa.ðəˈmen/ /sə.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
seorsum

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ adj
septentrionalis

seqüela /seˈkwɛ.ɫa/ /seˈkwɛ.ɫɛ/ /səˈkwɛ.ɫə/ n fem
consequentia narrativa
Conseqüència produïda arran d'un fet.
(literatura, cinema, videojocs) Producte audiovisual que pertany a una saga en relació amb aquell que el precedeix.

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ n fem
seriēs

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ v
esse
ésser, existir

serafí n masc
seraphim

serbi adj masc
Serbica
Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi n masc
Serbica
Individu de Sèrbia.
(només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ n fem
serietas

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ adj masc
gravis

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ n masc
sermo

serp n fem
serpens anguis
Rèptil sense extremitats (Serpentes).

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
serra
Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.
montes
Alineació de muntanyes partides dins d'una serralada.

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ v
serrare
Fer servir la serra o el xerrac.
Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serva /ˈser.bə/ /ˈser.βa/ /ˈseɾ.va/ /ˈseɾ.və/ /ˈseɾ.βa/ /ˈsəɾ.və/ /ˈsɛr.bə/ /ˈsɛr.və/ n fem
sorbum

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ n masc
minister

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ adj
obsequiosus
Que està disposat a prestar servei.

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ n masc
famulus
(antic, nàutica) Servent o mosso que es llogava per servei del patró i de la nau.

servidor /ser.βiˈðo/ /seɾ.viˈðoɾ/ /seɾ.βiˈðoɾ/ /sər.biˈðo/ /səɾ.viˈðo/ n masc
minster
(informàtica) Ordinador que emmagatzema informació per fer-la accessible a través d'una xarxa informàtica.
(pilota, esports de raqueta) Jugador encarregat de posar la pilota o el volant en joc.

serè /seˈɾe/ /səˈɾə/ /səˈɾɛ/ adj masc
serēnus

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n fem
sitis
Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ number
septem
(cardinal) Sis més un.
(valor ordinal) Setè, setena.

set-cents /ˌsɛtˈsens/ number
septingenti

setanta /seˈtan.ta/ number
septuaginta

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ number
septuaginta quinque

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ number
septuaginta duo

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ number
undeoctoginta

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ number
septuaginta quattuor

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ number
septuaginta septem

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ number
septuaginta sex

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ number
septuaginta tres

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ number
septuaginta unus

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ number
septuāgēsimus

setembre /səˈtem.bɾə/ n masc
September
Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ n masc
obsidio
Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ n fem
hebdomas septimana

setze /ˈse.d͡ze/ number
sedecim

setzè /seˈd͡ʒe/ /sədˈʒɛ/ number
sextum decimum

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ number
septimus

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ pronoun
suus
Allò (una cosa en masculí) d'ell, d’ella, d’ells o d’elles.

seure /ˈsɛw.ɾe/ v
sidere

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ n masc
sexus coitus
Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
coitus sexus
Sexualitat, activitat sexual.

sexta /ˈseks.ta/ /ˈsɛks.tə/ n fem
sexta

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ adj
sexualis

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
sexualitas

si conjunction
si
Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ n fem
Sibylla

sic /sik/ adv
sic
(llatinisme) Així, literalment, tal com està escrit. S'utilitza en escrits i normalment entre parèntesis o claudàtors per indicar que la paraula o frase que el precedeixen és literal, encara que pugui semblar incorrecta.

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ v
subscribō
Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
signum

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ v
significare
Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significatiu /siŋ.ni.fi.kaˈtiw/ /siɡ.ni.fi.kaˈtiw/ adj masc
ponderōsus

silenci /siˈɫen.si/ n masc
silentium
Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silenciosament /si.ɫen.siˌo.zaˈmen/ /si.ɫen.siˌo.zaˈment/ /si.ɫən.siˌo.zəˈmen/ /si.ɫən.siˌo.zəˈment/ adv
silenter

silenciós /si.ɫen.siˈos/ /si.ɫən.siˈos/ adj masc
tacitus
Que no parla, que guarda silenci.

silici n masc
silicium

silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ adj
silvestris

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
syllogismus

simbiosi /sim.biˈɔ.zi/ n fem
symbiosis

simbòlicament /simˌbɔ.ɫi.kaˈmen/ /simˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /simˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /simˌbɔ.ɫi.kəˈment/ adv
sumbolice

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ n fem
symmetria

simitarra /si.miˈta.ra/ /si.miˈta.rə/ n fem
acīnacēs

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ n fem
simonia

simple /ˈsim.pɫe/ adj
simplex
Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ v
simplificor

simpàtic /simˈpa.tik/ adj masc
misericors
Degut a la simpatia, a l’afecció induïda.

simular /si.muˈɫa/ v
accedo

sinapisme /si.naˈpiz.me/ /si.nəˈpiz.mə/ n masc
synapismus

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ adj masc
sincerus
Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincerament /sinˌse.ɾaˈmen/ /sinˌse.ɾaˈment/ /sinˌse.ɾəˈmen/ /sinˌse.ɾəˈment/ adv
sincērē

singlot /siŋˈɡlot/ n masc
singultus
Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singlotar /siŋ.ɡɫoˈta/ /siŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /siŋ.ɡɫuˈta/ v
singulto

singular /siŋ.ɡuˈɫa/ /siŋ.ɡuˈɫaɾ/ adj
egregius

sintaxi n fem
syntaxis
Part de la gramàtica que s'ocupa d'establir les relacions entre les paraules d'una frase i la funció que hi fan.

sinònim /siˈnɔ.nim/ n masc
synonymum synōnymum
Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ n fem
siren
Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.

sis number
sex

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ n masc
systema systēma

sistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ n masc
sistrum

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ n fem
buccula

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ n masc
sonus
Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

sobirania /so.bi.ɾaˈni.a/ /so.bi.ɾəˈni.ə/ /su.bi.ɾəˈni.ə/ /su.βi.ɾəˈni.ə/ n fem
principatus

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ n masc
theca
Objecte per contenir una carta o targeta.

sobrenatural /ˌso.bɾe.na.tuˈɾaɫ/ /ˌso.βɾə.nə.tuˈɾaɫ/ adj
divinus

sobreviure /ˌso.bɾeˈviw.ɾe/ /ˌso.bɾəˈviw.ɾə/ /ˌso.βɾeˈβiw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈβiw.ɾə/ v
superesse supersum

sobri /ˈsɔ.βɾi/ adj masc
abstēmius

sobtat /sopˈtat/ /supˈtat/ adj masc
repens

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ n fem
stirps

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ adj
socialis
Pertanyent a un grup de persones.
Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ adj
socialista
Relatiu o pertanyent al socialisme.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ n neut
socialista
Partidari del socialisme.

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ n fem
societās
Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.

sociolingüística /so.si.o.liŋˈɡwis.ti.ka/ /su.zi.u.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// n fem
sociolinguistica

sociologia /so.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /su.si.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
sociologia

sodi n masc
natrium
Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofre /ˈso.fɾə/ n masc
sulfur sulphur

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ n masc
cubile
Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ n fem
socrus

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ n masc
socer

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ adj masc
solus
Sense companyia.

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ n masc
sol
Astre estel·lar, estrella.
Lluentor o escalfor que produeix el sol.

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ n fem
solea
Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ adj
sōlāris

solc /ˈsoɫk/ n masc
sulcus

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ n masc
miles
Persona que forma part d'un exèrcit.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ n masc
sultanus

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ adj
solemnis

solimany /so.liˈmaɲ/ /su.liˈmaɲ/ n masc
sublimatum

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ adj masc
sōlitārius

solstici /suɫsˈti.si/ n masc
brūma

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ adj masc
caelebs
(central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solà /soˈɫa/ /suˈɫa/ adj masc
solanus

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ v
somniare
Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.

somni /ˈsɔm.ni/ n masc
somnium nox

somoure /soˈmɔw.ɾe/ /soˈmɔw.ɾə/ /suˈmɔw.ɾə/ v
sublevo
Ajudar a alçar alguna cosa per sota.
Sublevar.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ n masc
subrisus
Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ v
subridere
Riure lleument.

son /son/ /sun/ n masc
somnus
Estat de somni, de suspensió de la consciència

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ v
cano
Emetre so.

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ n masc
epigramma

sonso /ˈson.so/ /ˈson.su/ /ˈsɔn.su/ adj masc
insulsus

sopa /ˈso.pa/ n fem
ius intrita

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ n masc
cena
Àpat principal del vespre o de la nit.

sord /ˈsort/ adj masc
surdus

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ n fem
surditas

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ n masc
strepitus admirationem parturient silenter tumultuari
So no articulat i confús més o menys fort.
admirationem rixa silenter tumultuari
So procedent d'una multitud enrabiada.

sorollós /so.ɾoˈʎos/ /su.ɾuˈʎos/ adj masc
sonābilis

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ v
decipio

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ n fem
inopinatum

sorra /ˈso.ra/ n fem
sabulum arena harena

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ adj masc
harēnōsus

sort n fem
fortuna fortūna

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ n fem
exitus
En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ v
exire
Passar a fora.

sosa /ˈso.za/ /ˈso.zə/ n fem
nitrum
Cendra de barrella.

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ v
suspirare

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ n fem
suspicio

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ v
suspecto
Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ adj masc
suspectus

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ n masc
cestus

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ n masc
lacunar
Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ n masc
cella

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ adv
saepe

soviètic /so.viˈɛ.tik/ /so.βiˈɛ.tik/ /su.viˈɛ.tik/ n masc
sovieticus
(històric) Ciutadà de la Unió Soviètica

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ n masc
lingua Suahelica

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ v
sudare

suau /suˈaw/ adj
mollis

suaument /suˌawˈmen/ /suˌawˈment/ adv
leniter

suavitat /su.a.viˈtat/ /su.a.βiˈtat/ /su.ə.viˈtat/ /su.ə.βiˈtat/ n fem
lenitas

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ n fem
auctiō

subhastar /su.basˈtaɾ/ /su.βasˈta/ /su.βəsˈta/ v
praeco

subjugar /sub.d͡ʒuˈɣa/ /sub.d͡ʒuˈɣaɾ/ /sub.ʒuˈɣa/ v
redūcō

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ n masc
navis submarina
Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

submissió /sub.mi.siˈo/ /sum.mi.siˈo/ n fem
summissiō

suborn /suˈβorn/ n masc
largitio

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ n masc
nomen substantivum substantivum

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ n fem
substantia

subterrani /sup.teˈra.ni/ adj masc
subterrāneus

subtil /supˈtiɫ/ adj
subtilis

subvertir /sub.berˈti/ /sub.beɾˈti/ /sub.veɾˈtiɾ/ /sub.vəɾˈti/ v
subvertō

suc n masc
cremor
Substància líquida obtinguda esprement fruita.
Part líquida d'alguns plats bullits o guisats.

successiu /suk.seˈsiw/ /suk.səˈsiw/ adj masc
alternus

succintament /sukˌsin.taˈmen/ /sukˌsin.taˈment/ /sukˌsin.təˈmen/ /sukˌsin.təˈment/ adv
succincte

sucre /ˈsu.kɾe/ n masc
saccharum

sud n masc
meridies

suec adj masc
suecus
Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec n masc
lingua Suecica
(només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficientment /su.fi.siˌemˈmen/ /su.fi.siˌemˈment/ adv
affatim

sufix /suˈfiks/ n masc
affixum

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ n masc
suggestiō

sui generis /ˌsujˈd͡ʒɛ.ne.ɾis/ /ˌsuˈʒɛ.nə.ɾis/ /ˌswiˈd͡ʒɛ.ne.ɾis/ adj
sui generis

suma /ˈsu.ma/ n fem
summa

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ v
addere
Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

sumptuari /sum.tuˈa.ɾi/ adj masc
sūmptuārius
Relatiu o pertanyent al luxe.
(dret) Encaminat a disminuir el luxe.

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ n fem
sudor

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ adj
superficialis
Relatiu a la superfície.

superflu /suˈpɛr.fɫu/ adj masc
superfluus

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ n fem
superficies
extensió plana, cara.

superstició n fem
superstitio
Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

superstrat /su.peɾsˈtɾat/ /su.pərsˈtɾat/ n masc
superstratum

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ n masc
superstes

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ adj
suplex
Que suplica.

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ n neut
suplicans
Qui suplica.

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ v
supplicare

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ v
opīnor
Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

suprem /suˈpɾem/ adj masc
supremus

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ n fem
superbia

supí /suˈpi/ adj masc
supīnum

sura /ˈsu.ɾa/ /ˈsu.ɾə/ n fem
azoara

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ n masc
suber

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ n masc
fūlīgō

sutura /suˈtu.ɾa/ /suˈtu.ɾə/ n fem
sūtūra

suís /suˈis/ adj masc
helvēticus
Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suís /suˈis/ n masc
helvēticus
Habitant de Suïssa.

suïcidar-se /su.i.si.ðərˈsə/ /su.i.siˈðar.sə/ /su.i.siˈðaɾ.se/ /su.i.siˈðaɾ.sə/ v
mihi mortem conscisco
Matar-se a un mateix.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ n masc
suicidium suīcīdium

sàmec /ˈsa.mek/ /ˈsa.mək/ n fem
samech

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ n masc
santalum
Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sànscrit /ˈsans.kɾit/ n masc
lingua Sanscrita
Llengua clàssica de l'Índia i litúrgica de l'hinduisme, el budisme i el jainisme.

sàrria /ˈsa.ri.a/ /ˈsa.ri.ə/ n fem
sporta

sàtrapa /ˈsa.tɾa.pa/ /ˈsa.tɾə.pə/ n masc
satrapēs

sàviament /ˌsa.vi.aˈment/ /ˌsa.vi.əˈmen/ /ˌsa.vi.əˈment/ /ˌsa.βi.aˈmen/ /ˌsa.βi.əˈmen/ adv
sapienter

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ n masc
sēcale

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ n fem
series
Conjunt ordenat d'elements

sèu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n masc
sebum sebo
El greix dur i sòlid tret d'alguns animals, del qual fos, abans se'n feien candeles.

sí adv
etiam sic
Expressió d'afirmació com a resposta.

sílex /ˈsi.ɫeks/ /ˈsi.ɫəks/ n masc
silex

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ n fem
syllaba
Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

síl·laba travada n fem
syllaba clausa

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ n masc
symbolum

síndria /ˈsin.dɾi.a/ n fem
citrullus

síndrome /ˈsin.dɾo.me/ /ˈsin.dɾu.mə/ n fem
syndroma

sínia /ˈsi.ni.a/ /ˈsi.ni.ə/ n fem
antlitrochus

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ n fem
synthesis

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ n fem
sepia
Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
(col·loquial) Color sèpia.
(col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ n masc
solidus
Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

sòpit adj masc
trepidus
Atordit, atolondrat.

súplica /ˈsu.pɫi.ka/ /ˈsu.pɫi.kə/ n fem
supplex supplicatio
acció de suplicar, o la petició que es fa.
memorial o escrit amb que se suplica.

tabac /taˈbak/ n masc
tabacum

tabernacle /ta.beɾˈna.kɫe/ /tə.βərˈna.kɫə/ n masc
tabernāculum
Sagrari de l’altar major.

tabola /taˈβɔ.ɫa/ /təˈβɔ.ɫə/ n fem
confusio
Activitat alegre i sorollosa.
jocator
Que li agrada fer broma.

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ n fem
macula
Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ adj masc
taciturnus

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ n masc
tāctus
Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ n masc
lingulaca

tafetà /ta.feˈta/ /tə.fəˈta/ n fem
laqueus
Llaç per fer bonic.
schidia
Encenall que fa el fuster amb el ribot.

tafurca /taˈfuɾ.ka/ /təˈfur.kə/ n fem
navissic

tafureria /ta.fu.ɾeˈɾi.a/ /tə.fu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
astutia
Trampa que fan els tafurers en el joc.
aleatorium
Casa de joc.

tahoner n masc
pristinarius

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ adj masc
thailandicus
Relatiu o pertanyent a Tailàndia o la seva llengua.

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ n masc
thailandicus
Persona que habita o és originària de Tailàndia.
(masculí singular) Llengua de la família tai-kadai, parlada a Tailàndia.

tal /ˈtaɫ/ adj
talis
Introducció d'una cosa que es vol comparar.

taleca /taˈɫe.ka/ /təˈɫe.kə/ n fem
repositum
Saquet o bossa de roba per portar diners, pa, menjar, sorra, etc.
marsupium
Allò que es porta a la pròpia taleca; talecada.
talentum
La quantitat de 1000 duros en plata.

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ n masc
indoles
Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.

talió /ta.ɫiˈo/ /tə.ɫiˈo/ n masc
talionis

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ v
insecare
Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.

talp n masc
talpa

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ n masc
thallium

taló /taˈɫo/ n masc
talus calx
Part del peu oposada a la banda dels dits.
calx
Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
(golf) Part posterior del cap d'un bastó.
(hoquei sobre gel) Part angular intermèdia d'un estic.

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ n masc
tympanum
Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

també /tamˈbe/ adv
quoque etiam
Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ v
cernere

tanc /ˈtaŋ/ /ˈtaŋk/ /ˈtaŋk/ n masc
autocurrus armatus
Dipòsit destinat a contenir líquids, gasos o sòlids de mida molt petita (gra, sorra, ...).
Vehicle de combat blindat mogut sobre erugues que disposa d'una o més torretes giratòries les quals tenen instal·lats un o més armaments pesants (canó d'artilleria, canó llançaflames, metralladora pesant, llançacoets o llançamíssils).

tanca /ˈtaŋ.ka/ n fem
saepes
Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ adj
clausus

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adj masc
tantopere
La mateixa quantitat.
Tal quantitat, tal nombre.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adv
tantopere
En tal quantitat o grau.

tant de bo Interjection
utinam

tantost /ˌtanˈtɔst/ adv
statim
Immediatament, tot seguit.

tany /ˈtaɲ/ n masc
surculus

taona /taˈo.na/ /təˈo.nə/ n fem
pristinum

tapa /ˈta.pa/ /ˈta.pə/ n fem
operculum
Peça d'un recipient o envàs que serveix per tancar o segellar i evitar que el contingut del recipient es vessi o s'espargeixi.

tapís /taˈpis/ /təˈpis/ n masc
aulea

tard /ˈtart/ adv
sero

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ n fem
vesper

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ n fem
autumnus

targeta de crèdit n fem
tessera crediticia

tarida /taˈɾi.ða/ /təˈɾi.ðə/ n fem
navis

taro /ˈta.ɾo/ /ˈta.ɾu/ n masc
colocasia

tarongina /ta.ɾoɲˈd͡ʒi.na/ /tə.ɾoɲˈʒi.nə/ /tə.ɾuɲˈʒi.nə/ n fem
melissa
Espècie de planta herbàcia de la família de les lamiàcies (Melissa officinalis L.)

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n fem
arantium aurantius
Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n masc
arantius aurantius
Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ n fem
pensum

tassa /ˈta.sa/ n fem
cantharus poculum

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ v
gustare

tau /ˈtaw/ n fem
thau
Vint-i-dosena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

taujà /tawˈd͡ʒa/ /təwˈʒa/ adj masc
idiota
Es diu de la persona inculta i rústica.

taula /ˈtaw.ɫa/ n fem
mensa
Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
(tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.
rationarium
(informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.

tauler /tawˈɫe/ /tawˈɫeɾ/ n masc
telonarius
Aquell qui en els pobles on antigament hi havia duanes, cobrava els drets reals.

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ n fem
tauromachia

tauró /tawˈɾo/ n masc
squalus

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo n masc
Carcharodon carcharias

taxar /takˈsa/ /takˈsaɾ/ /təkˈsa/ v
aestimo
Posar preu a les coses, posar una taxa.

taxi /ˈtak.si/ n masc
taxiraeda
Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taüt /taˈut/ n masc
arca
Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ n masc
thea
(aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatre /teˈa.tɾe/ n masc
theatrum

teatí /te.aˈti/ /te.əˈti/ adj masc
theatinus

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ adj masc
tepidus

teclat /teˈkɫat/ n masc
claviatura plectrologium

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ n masc
technetium

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
technologia

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ n masc
taxus

teixidor /te.ʃiˈðoɾ/ /tej.ʃiˈðo/ /tej.ʃiˈðoɾ/ /tə.ʃiˈðo/ n masc
textor

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ n masc
taxo meles

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ n fem
texta
Material tèxtil per fer roba.

telamó /te.ɫaˈmo/ /tə.ɫəˈmo/ n masc
atlas
Atlant, estàtua o figura humana que serveix de columna o pilar en arquitectura.
telamon
En un blasó, la figura pintada als costats de l'escut amb acció de sostenir-lo.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ n masc
telescopium

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ n fem
televisio

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ n masc
televistrum

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ n masc
tellurium

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ n masc
telephonum telephonium
Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

telègraf /teˈɫɛ.ɣɾaf/ /təˈɫɛ.ɣɾəf/ n masc
telegraphum
Dispositiu que permet transmetre missatges codificats a llarga distància.

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
temperatura

tempesta /temˈpes.ta/ n fem
procella

templa /ˈtem.pɫa/ /ˈtem.pɫə/ n fem
tempus

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ n masc
templum

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ n fem
tempus
Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ adj
templaris
Relatiu als ossos del crani anomenats temples.

temps n masc
tempus hora
Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ n fem
tentatio

temptar /temˈta/ /temˈtaɾ/ /təmˈta/ v
tentō
Instigar, induir, excitar el desig per fer alguna cosa.

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ n fem
tentorium tabernaculum
Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendal /tenˈdaɫ/ /tənˈdaɫ/ n masc
vēlārium
Tela que serveix per a fer ombra i d'aixopluc, es manté estesa a una certa distància del terra i es pot usar en tendes, vaixells...

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ adj masc
tener
Tou, suau.
Ple d'afecte i tendresa.

tendència /tenˈdɛn.si.a/ n fem
prōpensiō
Inclinació que succeeixi quelcom o que algú es comporti d'una certa manera.

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ n masc
desma

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ v
habere
Expressar pertinença o possessió.

tenir lloc /teˌniˈʎɔk/ v
accidō

tennes /ˈtɛn.nəs/ n masc
tennessine

tennis /ˈtɛn.nis/ n masc
tenisia

tentinejar /ten.ti.neˈd͡ʒa/ /ten.ti.neˈd͡ʒaɾ/ /tən.ti.nəˈʒa/ v
nūtō

tenyir /teˈɲi/ /teˈɲiɾ/ /təˈɲi/ v
praetexto tingo
Donar a la roba, o a una altra cosa, un color distint del que tenia.
adumbro
(pintura) Rebaixar o apagar un color amb un altre de més fosc.
praetexto
Donar un altre color, visió o aparença a les coses, desmentint-les.
tingo
Tacar alguna cosa, particularment amb sang.

teologia /te.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /te.o.ɫoˈʒi.a/ /tə.o.ɫoˈʒi.ə/ /tə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
theologia

teorema /te.oˈɾe.ma/ /tə.oˈɾɛ.mə/ /tə.uˈɾɛ.mə/ n masc
theōrēma

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ n fem
ars
Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

ter /ˈter/ adj
ter
(posposat a un número) El tercer de tres números iguals.

ter /ˈter/ adv
ter
Que s’ha de repetir tres vegades.

terbi n masc
terbium

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ number
tertius

terme /ˈteɾ.me/ n masc
terminus
Fi, termini.
confinia
Límit d'un territori.
meta
Paratge destinat per algun fi.
verbum
Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.

termes /ˈter.məs/ /ˈteɾ.mes/ n fem
thermae

termòmetre /teɾˈmɔ.me.tɾe/ n masc
thermometrum

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n fem
terra
Sòlid esmicolat.
Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
Superfície del planeta no coberta per aigua.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n masc
solum
Superfície inferior d'una construcció, sobre la qual es camina.

terrassa /teˈra.sa/ /təˈra.sə/ n fem
sōlārium

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ n masc
terraemotus terrae motus

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ adj
terrestris

terrible /teˈri.bɫe/ /teˈri.βɫe/ /teˈrib.bɫe/ /təˈri.βɫə/ /təˈrib.bɫə/ adj
dīrus

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ n masc
territorium territōrium

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ n
terror

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ n masc
tromocratia

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ adj
terrorista

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ v
terreō

teràpia /teˈɾa.pi.a/ /təˈɾa.pi.ə/ n fem
therapia therapīa

terçanell /teɾ.saˈneʎ/ /tər.səˈneʎ/ n masc
serica

tesi /ˈtɛ.zi/ n fem
thesis

test /ˈtest/ n masc
testu
Vas gran de terrissa que sol servir per plantar-hi flors.
testae
Tros d'alguna peça de terrissa.

testa /ˈtes.ta/ /ˈtes.tə/ n fem
caput
Cap d'una persona o animal.
frons
Part anterior, frontal, d'una cosa.
frons operculum
Tap o part anterior de les bótes i barrils.
diademate
Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ n masc
testamentum

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ n masc
testiculum testis

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ n neut
testis

testimoniar /tes.ti.mo.niˈa/ /tes.ti.mo.niˈaɾ/ /təs.ti.mo.niˈa/ /təs.ti.mu.niˈa/ v
protestor
Manifestar alguna cosa amb proves.

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ n fem
tegula
Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ n fem
tectum tēctum

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ n masc
scriptum textus

textura /teksˈtu.ɾa/ /təksˈtu.ɾə/ n fem
textura
Estructura dels fils d'un teixit.

teòric /teˈɔ.ɾik/ adj masc
doctrīnālis
Relatiu o pertanyent a la teoria.

tia /ˈti.a/ n fem
amita matertera

tigre /ˈti.ɣɾə/ n masc
tigris

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ n fem
caulis

timidesa /ti.miˈðe.za/ /ti.miˈðə.zə/ /ti.miˈðɛ.zə/ n fem
verecundia

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ n masc
naviductor
Qui governa el timó d'una nau.

timpà /timˈpa/ n masc
tympanum
Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.

timó /tiˈmo/ n masc
gubernaculum gubernāculum

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ n fem
atramentum

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ n masc
atramentarium

tiple /ˈti.pɫe/ /ˈti.pɫə/ n masc
cantor cithara vox

tirar /tiˈɾa/ /tiˈɾaɾ/ v
trahō
Fer força cap a si per portar algun pes.

tiroide /tiˈɾɔj.ðe/ /tiˈɾɔj.ðə/ n masc
glandula thyreoidea

tisi /ˈti.zi/ n fem
phthisis

tisores /tiˈzo.ɾes/ n fem
forfex
Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

titani n masc
titanium

titllar /tiɫˈɫa/ /tiʎˈʎa/ /tiʎˈʎaɾ/ v
notare
Posar titlles a les lletres.

tmesi /ˈdmɛ.zi/ /ˈmɛ.zi/ n fem
diacopē

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ v
tangere tango
Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ n fem
toga

toia /ˈtɔ.ja/ /ˈtɔ.jɔ/ /ˈtɔ.jə/ n fem
fasciculus

tolerar /to.leˈɾa/ /to.leˈɾaɾ/ /tu.ɫəˈɾa/ v
tolero
Acceptar alguna cosa encara que no s'hi estigui d'acord.

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ n fem
bustum

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ n masc
lycopersicum

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ n fem
thunnus thynnus

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
topologia

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ n fem
lutum

tord /ˈtort/ n masc
turdus

tori n masc
thorium

torn /ˈtorn/ n masc
tornus
Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ n fem
reditus
Camí de retorn al punt de partida.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ n masc
turbo turbō

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ v
reverti
Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.
reddere
Donar al propietari una cosa rebuda.

tornaveu /ˌtor.naˈβew/ /ˌtor.nəˈvɛw/ /ˌtor.nəˈβɛw/ /ˌtoɾ.naˈvew/ /ˌtoɾ.naˈβew/ /ˌtoɾ.nəˈvəw/ n masc
suggestus

tornejar /tor.neˈd͡ʒa/ /toɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /tur.nəˈʒa/ v
torno
(transitiu) Treballar amb el torn per arrodonir esfèricament o cilíndrica una cosa que està en brut, polint-la i allisant-la.

torre /ˈto.re/ n fem
turris
Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
(escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.
Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.

torró /toˈro/ /tuˈro/ n masc
torro

tort /ˈtɔrt/ adj masc
curvus
Desviat o torçat.

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ n fem
testudo chelys
Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ n fem
cruciātus

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ v
cruciare
Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ n fem
fax

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ n fem
tussis
Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos ferina n fem
pertussis

tossal /toˈsaɫ/ /tuˈsaɫ/ n masc
monticulum
Muntanya petita o elevació del terreny que destaca en una plana.

tossar /toˈsa/ /toˈsaɾ/ /tuˈsa/ v
arietare

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ v
tussire

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ adj masc
obstinatus
Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ adj masc
omnis
Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ adv
omnia
enterament

tot /ˈtɔt/ n masc
principem totum
Compost de parts integrants.

tot /ˈtɔt/ pronoun
omnino simil
El conjunt de coses implicades.

totalment /toˌtaɫˈmen/ /toˌtaɫˈment/ /tuˌtaɫˈmen/ adv
funditus

tothom /toˈtɔm/ /tuˈtɔm/ pronoun
omnes

totxo /ˈto.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃu/ n masc
later
Maó gruixut.

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ adj masc
mollis
De consistència fluixa, que en tocar-lo s'enfonsa el dit lleument.
lenis
De caràcter poc ferm.

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ n fem
mensarium

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ n fem
mantele mantēle

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ n masc
mappa

trabuc /tɾaˈbuk/ /tɾəˈβuk/ n masc
catapulta
Màquina de guerra amb què es llençaven pedres molt grosses; catapulta.
mensura
Unitat de mesura de nou peus geomètrics que s'usa al Piemont.[cal citació]

tracció /tɾak.siˈo/ /tɾək.siˈo/ n fem
tractio
Acció de tirar o estirar.

tractable /tɾakˈta.bɫe/ /tɾakˈta.βɫe/ /tɾakˈtab.bɫe/ /tɾəkˈta.βɫə/ /tɾəkˈtab.bɫə/ adj
tractābilis

tractament /tɾak.taˈmen/ /tɾak.taˈment/ /tɾək.təˈmen/ /tɾək.təˈment/ n masc
curatio

tractar /tɾakˈta/ /tɾakˈtaɾ/ /tɾəkˈta/ v
afficiō
Procedir envers algú d'una manera o altra.
Aplicar un tractament pel guariment d'un malalt, d'una malaltia, o en una operació química.

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ n masc
automatum tractorium

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ adj
translaticius

tradició /tɾa.ði.siˈo/ n fem
traditio
Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.
Entrega, lliurament, transmissió.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ n fem
traductio
Acte i efecte de traduir.
(genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ n masc
translator

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ v
traducere vertere

traguejar /tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.ɣəˈʒa/ v
bebere

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ n fem
tragoedia

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ v
prodere
Cometre traïció.

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ v
mittere

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ n fem
cassis
Enginy destinat a caçar animals.

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ n fem
septentrio

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ n masc
currus electricus

tranquil·litat /tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ n fem
imperturbatio

transcendir /tɾan.senˈdi/ /tɾan.senˈdiɾ/ /tɾən.sənˈdi/ v
transcendere
(transitiu) ultrapassar

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ v
immuto
Convertir una cosa en una altra de distinta forma.

transfòbia /tɾansˈfɔ.bi.a/ /tɾənsˈfɔ.βi.ə/ n fem
transphobia

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
transcriptio

transmigrar /tɾanz.miˈɣɾa/ /tɾanz.miˈɣɾaɾ/ /tɾənz.miˈɣɾa/ v
trānsmigrō
Passar un poble a establir-se a un altre país.
Passar les ànimes d’un cos a un altre, segons la doctrina pitagòrica.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ n masc
transportatio

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ v
trānsportō
Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transposar /tɾans.poˈza/ /tɾans.poˈzaɾ/ /tɾəns.poˈza/ /tɾəns.puˈza/ v
transpono

transsepte /tɾanˈsɛp.te/ n masc
transeptum

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ n fem
transversus
Recta que travessa o talla un sistema de rectes, corbes, etc.

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ v
transferre

traç /ˈtɾas/ n masc
tractus

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ n fem
perfidia

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ n masc
labor
Esforç per assolir una finalitat.
Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.
Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.
opus labor
Resultat d'un esforç.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ n masc
operarius
Empleat, persona contractada per altri.

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ v
laborare

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ v
tremere

tremolar les copes dels genolls v
tremore

tremolós /tɾe.moˈɫos/ /tɾə.moˈɫos/ /tɾə.muˈɫos/ adj masc
tremebundus

trempaplomes /ˌtɾem.paˈpɫo.mes/ /ˌtɾem.pəˈpɫo.məs/ n masc
scalpellum

trempera /tɾemˈpe.ɾa/ /tɾəmˈpe.ɾə/ n fem
rigida
(col·loquial) Estat del penis en erecció.

tremuja /tɾeˈmu.d͡ʒa/ /tɾeˈmu.ʒa/ /tɾəˈmu.ʒə/ n fem
infundibulum
Espècie de caixa de fusta quadrada que remata en forma piramidal per la seva part inferior, com un embut, per on va corrent el blat a l'esclop, i aquest a la mola per a moldre'l.
apex
Capçal de fusta unit per mitjà d'uns ferros a les nanses de la campana que serveix per a sostenir-la, i al mateix temps de contrapès per a que es pugui ventar fàcilment.

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ n masc
hamaxostichus tramen

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ n fem
coma
Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trenar /tɾeˈna/ /tɾeˈnaɾ/ /tɾəˈna/ v
plecto
Fer trenes.

trencador /tɾeŋ.kaˈðo/ /tɾeŋ.kaˈðoɾ/ /tɾəŋ.kəˈðo/ adj masc
effractarius
Que trenca.

trencadís /tɾeŋ.kaˈðis/ /tɾəŋ.kəˈðis/ adj masc
fragilis
Fràgil, fàcil de trencar.

trencafila /ˌtɾeŋ.kaˈfi.ɫa/ /ˌtɾəŋ.kəˈfi.ɫə/ /ˌtɾɛŋ.kəˈfi.ɫə/ n fem
catenula
Costura entrellaçada que els enquadernadors fan entre la corda i la capçada de cada part en el llom del llibre quan el cusen.

trencapinyons n masc
collector nucifrangibulum

trencar /tɾeŋˈka/ /tɾeŋˈkaɾ/ /tɾəŋˈka/ v
rumpere
Fer trossos una cosa a base de cops, de pressió.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ n masc
triginta
(tennis, pilota valenciana) Segon punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ number
triginta

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ number
trigintaquinque

trenta-cinquè /ˌtɾen.ta.siŋˈke/ /ˌtɾən.tə.siŋˈkə/ /ˌtɾɛn.tə.siŋˈkɛ/ number
tricesimus quintus

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ number
trigintaduo

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ number
undequadraginta

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ number
triginta quattuor

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ number
trigintaseptem

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ number
trigintasex

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ number
trigintatres

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ number
triginta et unus

trenta-vuitè /ˌtɾen.ta.vujˈte/ /ˌtɾen.ta.βujˈte/ /ˌtɾen.ta.βwiˈte/ /ˌtɾən.tə.vujˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.vujˈtɛ/ /ˌtɾɛn.tə.βujˈtɛ/ number
tricesimus octavus

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ number
trīcēsimus

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ n masc
terebra

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ number
tres tria

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ n masc
thesaurus
Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
aerārium

tret /ˈtret/ preposition
nisi
Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ number
tredecim

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ number
terdecimus

treure /ˈtɾew.ɾe/ /ˈtɾɛw.ɾə/ v
educo
Fer sortir una cosa del lloc on és.

treva /ˈtɾe.va/ /ˈtɾe.və/ /ˈtɾe.βa/ /ˈtɾe.βə/ n fem
induciae
Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.
Metafòricament, interrupció del treball, del dolor, etc.

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ n fem
delectus

triaga /tɾiˈa.ɣa/ /tɾiˈa.ɣə/ n fem
theriaca
Composició de varis ingredients que serveix contra tot verí, considerant-se antigament els principals i més eficaços l'opi i les espècies que corregeixen la seva virtut narcòtica. La base principal de la de Roma i Montpeller es la carn de l'escurçó.
antidotus
Preservatiu, remei per un mal imprevist, o d'algun mal previngut amb prudència o tret del mateix dany.

triagal adj
theriacus
Cosa de triaga o que té les seves propietats.

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ n masc
triangulum trigonium
Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.
(billar) Marc rígid de forma triangular a l'interior del qual es col·loquen les boles, utilitzat al començament d'una partida de billar americà o de snooker per a disposar les boles regularment agrupades.
triangulum
(hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Defensa de zona pròpia d'un equip en inferioritat numèrica per l'expulsió de jugadors, consistent a situar els tres jugadors de camp en els angles respectius d'un triangle imaginari, de manera que hi ha un davanter i dos defensors.

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ v
eligere
Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.

tribu /ˈtɾi.βu/ n fem
tribus

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ n fem
tribunal

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ n masc
tribunal

tribut /tɾiˈβut/ n masc
stipendium

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ n masc
fuscina

trillar /tɾiˈʎa/ /tɾiˈʎaɾ/ v
trituro

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ n masc
trimestris

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ n masc
traha trahea

trinxera /tɾiɲˈt͡ʃe.ɾa/ /tɾiɲˈʃe.ɾə/ n fem
fossa

triple n masc
triplex
(bowling) Conjunt de tres plens consecutius.

trist /ˈtɾist/ adj
tristis
Que no té alegria.

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ n fem
tristitia

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ adj
levis

tro /ˈtɾo/ n masc
tonitrus
So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.
explosio
Soroll que fan les armes i artificis de foc.
Soroll que fa la pólvora, plata fulminant i salnitre.
catapultæ
Peça d'artilleria antiga de gros calibre.
fulmen
(metafòricament) Poder d'un príncep guerrer.
fragor
Se diu en la moral per la veu, eloqüència i predicació d'un orador vehement.
crepitaculum
Capseta de paper plena de pólvora ben pitjada i embolicada ben estreta amb dos o tres voltes de fil que en ser llençada a terra amb la metxa encesa, rebenta amb gran soroll i estrèpit.
ignæ
Soroll que fa una bomba.
crepitus
(familiar) pet, ventositat.

troba /ˈtɾɔ.βa/ /ˈtɾɔ.βə/ n fem
inventio

troballa /tɾoˈba.ʎa/ /tɾoˈba.ʎə/ /tɾuˈba.jə/ n fem
inventio

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ v
invenire reperire
Veure alguna cosa que s'havia perdut.
adesse
(pronominal) Concórrer o estar present en alguna part.
obviam
(pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.
sentire
(pronominal) Ser o estar en un determinat estat.

trofeu /tɾoˈfɛw/ /tɾuˈfɛw/ n masc
trophaeum

trol /ˈtɾɔɫ/ n masc
trollum
(mitologia nòrdica) Gegant o gnom que viu en llocs solitaris.

trol /ˈtɾɔɫ/ n neut
trollum
(internet) Persona que publica continguts només amb intenció provocativa per generar polèmica.

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ n fem
proboscis
Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ n fem
trompa buccina
Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

tron /ˈtɾɔn/ n masc
thronus sedes

tronar /tɾoˈna/ /tɾoˈnaɾ/ /tɾuˈna/ v
tonare

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ n masc
truncus caudex
(botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
(argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.

tros /ˈtɾɔs/ n masc
pars

troter /tɾoˈte/ /tɾoˈteɾ/ /tɾuˈte/ n masc
hemerodromus

truc /ˈtɾuk/ n masc
dolus
Acció enginyosa que aconsegueix un efecte insospitat.

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ v
pulso
(intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ n fem
tructa
Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).

truita irisada n fem
fario

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ n fem
scrofa
Porc femella

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ v
truncō

trànsit /ˈtɾan.zit/ n masc
transitus

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ n masc
trifolium
Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ n masc
tzar

tu pronoun
tu

tub /ˈtup/ n masc
canalis

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ n fem
phthisis

tudó /twˈðo/ n masc
Columba palumbus

tuli n masc
thulium

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ n fem
tulipa tulipan

tumbaga /tumˈba.ɣa/ /tumˈba.ɣə/ n fem
tumbaga
Lliga o mescla d'iguals parts d'or, plata i coure, de què resulta un metall de color obscur; altres diuen que es compon de set parts d'or i tres de coure de Siam, i que dóna a l'or un color i una lluentor que no té per si mateix. També es dóna el nom de tumbaga a l'anell fet d'aquest metall.

tumor /tuˈmor/ n masc
tumor

tumult /tuˈmuɫ/ /tuˈmuɫt/ n masc
tumultus

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ n fem
tundra

tungstè /tuŋsˈtɛ/ n masc
wolframium

turbant /turˈban/ /turˈβan/ /tuɾˈbant/ /tuɾˈβan/ n masc
mītra

turc adj masc
Turcicus
Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc n masc
turcicus
(masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turisme /tuˈɾiz.me/ n masc
peregrinationes

turmell /toɾˈmeʎ/ n masc
talus

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ v
macero
Causar turment a algú.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ n fem
callais

turó n masc
collis
Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.

tutor /tuˈto/ /tuˈtoɾ/ n masc
praeceptor

txec /ˈt͡ʃɛk/ adj masc
Sclavonicus
Relatiu o pertanyent a Txèquia.

tàntal /ˈtan.təɫ/ n masc
tantalum

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ v
timere
Sentir por.

tímid /ˈti.mit/ adj masc
timidus

típic adj masc
typicus
propi o exclusiu d'un lloc o persona, característic

títol /ˈti.toɫ/ /ˈti.tuɫ/ n masc
nomen

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ n fem
tuber tertufulus

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ n masc
thorax

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ n fem
turtur

túmul /ˈtu.muɫ/ n masc
tumulus
Mota de terra o pedres que cobreix una sepultura.

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ n fem
tunica

túnica albugínia n fem
tunica albuginea

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ n fem
locus

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ v
ululare

ulema /uˈle.ma/ /uˈlɛ.mə/ n masc
ulema

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ n masc
oculus
Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ n fem
vitra ocularia perspicillum
Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.

ultramarí /ˌuɫ.tɾa.maˈɾi/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾi/ adj masc
ultramarinus

un number
ūna
(cardinal) La unitat completa.

una mica adv
paulum

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ v
ungere

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ n fem
unguis
Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

uniforme /u.niˈfor.mə/ /u.niˈfoɾ.me/ adj
ornatus

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ n masc
universum

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ n neut
universalis

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ n fem
universitas studium generale

unió /u.niˈo/ n fem
unio

ununbi /unˈum.bi/ n masc
ununbium

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ n masc
ununhexium

ununocti n masc
ununoctium

ununpenti n masc
ununpentium

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ n masc
ununquadium

ununsepti n masc
ununseptium

ununtri n masc
ununtrium

urani n masc
uranium

urbà /urˈβa/ adj masc
urbānus

uretra /uˈɾɛ.tɾa/ /uˈɾɛ.tɾə/ /uˈɾɛ.tɾɛ/ n fem
urethra

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ n fem
urgentia
Precisió, necessitat de fer alguna cosa.
instantia
Instància, pressa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ adj masc
urinalis
Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ n fem
urna

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ n fem
ungula

usdefruit /uz.dəˈfɾujt/ /uz.ðeˈfɾujt/ n masc
usufructus

usual /u.zuˈaɫ/ adj
solitus

usuari /u.zuˈa.ɾi/ n masc
utilitor

usurpar /u.zurˈpa/ /u.zuɾˈpa/ /u.zuɾˈpaɾ/ v
ūsurpō

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ n masc
instrūmentum

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ v
utor

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ adj masc
vanus
Sense solidesa, realitat ni substància.
Frívol, presumit, superb, orgullós, fals, fantasiós, fluix, inflat, ple de vanitat.
cassus
Inútil, de cap valor, infructuós, sense efecte, inepte.
evanidus
De poc pes.

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ n fem
vacca
(mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ n fem
feriae
(plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vacar /baˈka/ /bəˈka/ /vaˈkaɾ/ /vəˈka/ v
feriari
Cessar, suspendre per algun temps els estudis o el treball.
vaco
Quedar sense ocupació un càrrec.
vacare
Dedicar-se o entregar-se totalment a alguna ocupació.

vacil·lar /ba.siɫˈɫa/ /ba.siɫˈɫaɾ/ /bə.siɫˈɫa/ /va.siɫˈɫaɾ/ /və.siɫˈɫa/ v
vacillo
Moure's indeterminadament alguna cosa, persona, etc.
Estar poc ferma alguna cosa en son estat, com una flama a punt d'apagar-se.
titubo
Dubtar, no saber resoldre o escollir entre dos extrems.

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ n fem
operistitium

vagar /baˈɣa/ /vaˈɣaɾ/ /vəˈɣa/ v
vagare
Anar errant sense destinació concreta.

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ n fem
vagina vāgīna

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ n fem
vanilla

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ n masc
navis

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ adj masc
lingua Valentina
Relatiu o pertanyent al País Valencià, antic Regne de València, actual Comunitat Valenciana, als seus habitants o a la seva llengua.

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ n masc
lingua Valentina
Habitant de la ciutat de València].
Conjunt de parlars del català occidental propis del País Valencià.

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ adj masc
animosus

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ n fem
valles vallis
Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ n
valor pretium
Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
virtus
Tret de la persona que és valenta.

valuós /ba.ɫuˈos/ /va.ɫuˈos/ /və.ɫuˈos/ adj masc
pretiōsus

valència /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫɛn.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ n fem
valentia

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ n masc
vampyrus
Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ n masc
vanadium

vanitat /ba.niˈtat/ /bə.niˈtat/ /va.niˈtat/ /və.niˈtat/ n fem
vanitas
Presumpció, satisfacció de si mateix; estat en què es té un alt concepte respecte les pròpies qualitats o atributs, i que és remarcat per un desig excessiu de fer-se notar i lloar pels altres.

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ n masc
vapor
Gas, especialment referit a l'aigua.

vaquer /baˈke/ /baˈkeɾ/ /bəˈke/ /vaˈkeɾ/ /vəˈke/ n masc
bubulcus
Persona que mena vaques.

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ n fem
virga
Bastó usat com a insígnia d'autoritat, especialment els alcaldes.

vareta màgica n fem
virga

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ adj
mutabilis
Que pot variar.
variabilis
Que es pot diferenciar.

variació /ba.ɾi.a.siˈo/ /bə.ɾi.ə.siˈo/ /va.ɾi.a.siˈo/ /və.ɾi.ə.siˈo/ n masc
variatio

variar /ba.ɾiˈa/ /bə.ɾiˈa/ /va.ɾiˈaɾ/ /və.ɾiˈa/ v
variō

varietat /ba.ɾi.eˈtat/ /va.ɾi.eˈtat/ /və.ɾi.əˈtat/ n fem
mutatio

vas capil·lar n masc
vas capillare
(anatomia) Petit vas sanguini que connecta artèries i venes.

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ adj masc
effūsus

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ n masc
vitellus

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ n fem
vitulina
(no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ n masc
veganismus

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ n fem
vegetatio

vehementment /be.eˌmemˈmen/ /bə.əˌmemˈmen/ /ve.eˌmemˈment/ /və.əˌmemˈmen/ /və.əˌmemˈment/ adv
ācriter

vehicle /beˈi.kɫe/ /bəˈi.kɫə/ /veˈi.kɫe/ /vəˈi.kɫə/ n masc
vehiculum
Per extensió, qualsevol cosa mitjançant la qual es realitza un transport de matèria o, fins i tot, de conceptes abstractes com la informació.

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ n fem
velum

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ v
advēlō
Cobrir amb un vel.
Perdre la claredat de percepció d’una cosa.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ adj masc
vetus
De llarga vida, gran.

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ n fem
senium
Edat avançada d'un ésser viu.

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ n fem
celeritas velocitas

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ n masc
vena vēna

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ n fem
venum

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ v
vendere

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ adj masc
Venetus
Relatiu o pertanyent a Venècia o al seu dialecte propi.

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ n masc
venditor

venerar /be.neˈɾa/ /bə.nəˈɾa/ /ve.neˈɾaɾ/ /və.nəˈɾa/ v
veneror

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ v
venire venio
Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ n fem
vindicta ultio

venjar /beɲˈd͡ʒa/ /bəɲˈʒa/ /veɲˈd͡ʒaɾ/ /vəɲˈʒa/ v
persequor

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ n masc
ventus anima

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ n masc
flabellum

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ v
ventilo
Fer vent agitant l’aire.
Tirar enlaire per separa el gra de la palla.

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ n masc
ventriculus

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ adj masc
ventōsus

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ n fem
veracitas

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ n masc
scomber

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ n masc
verbum verbum temporale

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ adj masc
viridis
De color verd.
Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ n masc
viridis
Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verdet /berˈðet/ /beɾˈðet/ /bərˈdɛt/ /vərˈðɛt/ /vəɾˈðət/ n masc
aerugo
Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ n fem
olus

verdós /berˈðos/ /bərˈdos/ /veɾˈðos/ /vəɾˈðos/ adj masc
pallens

verema /beˈɾe.ma/ /bəˈɾɛ.mə/ /veˈɾe.ma/ /vəˈɾə.mə/ /vəˈɾɛ.mə/ /ˈbɾɛ.ma/ /ˈbɾɛ.mə/ n fem
vindemia

veremar /be.ɾeˈma/ /breˈma/ /bə.ɾəˈma/ /bɾəˈma/ /va.ɾaˈma/ /ve.ɾeˈmaɾ/ /və.ɾəˈma/ v
vindemio

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ adj
virginalis
Persona que no ha mantingut relacions sexuals.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ n fem
virgo

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ n fem
pudor

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ n fem
veritas
Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ adj masc
ruber rufus
Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ n masc
absinthium

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ n masc
alnus

verro /ˈbɛ.ro/ /ˈbɛ.ru/ /ˈvɛ.ro/ /ˈvɛ.ru/ n masc
verres
Porc semental.

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ adj masc
verus

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ n masc
venenum toxicum
Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ n masc
viscum

vescomtessa /bes.komˈte.sa/ /bəs.kumˈtɛ.sə/ /ves.komˈte.sa/ /vəs.komˈtə.sə/ /vəs.kumˈtɛ.sə/ n fem
vicecomitissa

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ n fem
vespa dolichovespa
Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vesper /besˈpe/ /besˈpeɾ/ /bəsˈpe/ /vesˈpeɾ/ /vəsˈpe/ n masc
vesparum
Niu construït per vespes per a posar-hi els seus ous.

vesprada /besˈpɾa.ða/ /bəsˈpɾa.ðə/ /vesˈpɾa.ða/ /vəsˈpɾa.ðə/ n fem
advesperascit

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ n masc
vespere

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ v
vestire
Cobrir el cos d'algú amb roba.

vesícula biliar n fem
vesica bililaris

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ n fem
vox sonus
So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ v
videre video
Percebre amb la vista

vexil·lologia /bek.si.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bek.si.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bek.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bək.si.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /bək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /vek.siɫ.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vək.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /vək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vexillologia

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ n masc
vicinus accola
Habitant d'una casa propera.

veïnat /be.iˈnat/ /bə.iˈnat/ /ve.iˈnat/ /və.iˈnat/ n masc
vicinia

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ n masc
vinum merum
(normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre n masc
vinum rubrum

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ n neut
pedes

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ n masc
iter
Desplaçament a una destinació prou allunyada.
via iter
Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ n masc
peregrinus

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ v
itineror

vibrar /biˈβɾa/ /viˈbɾa/ /viˈbɾaɾ/ v
vibrō
Un cos, estar en vibració.

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ n masc
vitium

vicissitud /bi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ n fem
vicissitās

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
victoria

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ n fem
vita
Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ n masc
ludus electronicus

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ n masc
vitrum

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ adj masc
Vindobonēnsis
Relatiu o pertanyent a Viena.

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ n masc
Vindobonēnsis
Persona que habita o és originària de Viena.

vietnamita /bi.ed.naˈmi.ta/ /bi.əd.nəˈmi.tə/ /vi.ed.naˈmi.ta/ /vi.əd.nəˈmi.tə/ adj
Annamiticus

vigilància /bi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.ə/ /vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
vigilantia

vigília /biˈd͡ʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.ə/ /viˈd͡ʒi.ɫi.a/ /viˈʒi.ɫi.ə/ n fem
vesper
Dia anterior a un altre.

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ n fem
villa
Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ n masc
acetum

vinagrera /bi.naˈɣɾe.ɾa/ /bi.nəˈɣɾe.ɾə/ /vi.naˈɣɾe.ɾa/ /vi.nəˈɣɾe.ɾə/ n fem
acetabulum venditora
Recipient o setrill per a contenir i servir el vinagre. Acostuma a tenir una ansa i dos brocs: un gruixut per omplir-lo i un prim per amanir. El broc gros acostuma a anar protegit amb un tap de suro amb un petit trau o canaló per deixar passar l'aire; així s'evita la formació del buit en el moment de servir.
venditora
Dona que ven vinagre.

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ adj
propior

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ number
viginti

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ number
vigintiquinque

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ number
vigintiduo

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ number
ūndētrīgintā

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ number
vigintiquattuor

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ number
vigintiseptem

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ number
vīgintīsex

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ number
vigintitres

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ number
viginti unus

vintè /binˈte/ /binˈtɛ/ /vinˈtə/ number
vīcēsimus

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ n fem
vinea vinetum
Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
vinetum
Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ n fem
vitula
Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ n fem
raptus
Relació sexual forçada sense consentiment.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ adj masc
violentus
Relatiu a la violència.
Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ n masc
violoncellum

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ n fem
violentia

violència domèstica n fem
violentia domestica

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ n masc
violinum violina

viquipedista /bi.ki.peˈðis.ta/ /bi.ki.peˈðis.te/ /bi.ki.pəˈðis.tə/ /vi.ki.peˈðis.ta/ /vi.ki.peˈðis.te/ /vi.ki.pəˈðis.tə/ n neut
vicipaediana

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ adj
virtualis

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ n fem
virtus

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ adj masc
probus
Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ n masc
virus vīrus

viscositat /bis.ko.ziˈtat/ /bis.ku.ziˈtat/ /vis.ko.ziˈtat/ /vis.ku.ziˈtat/ n fem
viscositas

visibilitat n fem
visibilitas

visir /biˈzir/ /biˈziɾ/ /viˈziɾ/ /viˈziɾ/ n masc
vezirus

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ v
visitare

visió /bi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ n fem
somnium

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ n fem
visus
Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
Allò que és percebut des d'un punt concret.

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ adj
oculorum

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ adj
vitalis

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ n fem
vītālitās

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ n masc
vitiligo

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ adj
vivus
Que té vida.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ v
vivere
Existir, estar viu.

viàtic /biˈa.tik/ /viˈa.tik/ /viˈa.tik/ n masc
viaticum
Provisió per a passar el viatge.
epulum
La comunió del sagrat cos de Crist que s'administra als malalts de perill de mort.

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ n fem
vōcālis

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ n masc
vocātīvus

vodka /ˈbot.ka/ /ˈbɔt.kə/ /ˈvot.ka/ /ˈvɔk.kə/ n
vodca

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ n masc
fuga
(handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ n masc
rota moderatrix
Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ n masc
Volapük
Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ v
volare
Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ n masc
mons ignifer

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ adj masc
volcanius
Relacionat amb els volcans.

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ v
volo velle

volta del crani n fem
calvaria

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ n masc
vultur vulturius

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ n masc
volumen

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ adj masc
voluntarius
Que neix de la voluntat.

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ n masc
volo
Persona que s'ofereix per fer quelcom pel qual no està obligat.

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ n fem
voluntas

voluta /boˈɫu.ta/ /buˈɫu.tə/ /voˈɫu.ta/ /voˈɫu.tə/ /vuˈɫu.tə/ n fem
voluta
Ornament en forma de caragol o espiral dels capitells jònics i compostos.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ v
vomitare vomito
Expulsar convulsivament per la boca.

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ n fem
margo

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ n masc
ebur
Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ n masc
suffragium
Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ v
suffragare
Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ number
octo

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ number
octoginta octaginta

vuitè /bujˈte/ /bwiˈte/ /vujˈte/ /vujˈtə/ /vujˈtɛ/ number
octavus

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vulcanologia

vulcanòleg /buɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /buɫ.kəˈnɔ.ɫək/ /vuɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /vuɫ.kəˈnɔ.ɫək/ n masc
vulcanologista

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ adj
vulgaris

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
vulnerabilis

vulva /ˈbuɫ.βa/ /ˈbuɫ.βə/ /ˈvuɫ.va/ /ˈvuɫ.və/ n fem
cunnus

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ v
vincere
Imposar-se en una disputa.

vèrtebra /ˈbɛr.te.βɾa/ /ˈbɛɾ.te.βɾa/ /ˈvɛɾ.te.bɾa/ /ˈvɛɾ.tə.bɾə/ n fem
vertĕbra

víctima /ˈbik.ti.ma/ /ˈbik.ti.mə/ /ˈvik.ti.ma/ /ˈvik.ti.mə/ n fem
victima

vídeo /ˈbi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ n masc
magnetoscopium

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ adj
vicingus

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ n masc
vimen

whisky /ˈwis.ki/ n masc
vischium

wifi /ˈwi.fi/ n
cōnexiō computātrī sine fīlīs

wiki /ˈwi.ki/ n masc
vici

xacal /t͡ʃaˈkaɫ/ n masc
canis aureus

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ adj masc
lingulaca

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ n masc
vulturnus

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ n masc
capitilavium
Sabó per rentar els cabells.

xapa /ˈt͡ʃa.pa/ /ˈʃa.pə/ n fem
bractea

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ n masc
boa

xarcolar /t͡ʃar.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫaɾ/ /ʃər.kuˈɫa/ /ʃəɾ.koˈɫa/ v
sarrio

xarop /t͡ʃaˈɾɔp/ /ʃaˈɾɔp/ /ʃəˈɾɔp/ n masc
sapa

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ n fem
periscelis
Llenca de roba que es posa en l'extrem inferior dels calçons o en la part dels genolls, per a subjectar-los a la cama per mitjà d'una civelleta.

xarrupar /t͡ʃa.ruˈpa/ /t͡ʃa.ruˈpaɾ/ /ʃə.ruˈpa/ v
dēlībō

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ n fem
rete
Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ n fem
caminus camīnus
Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ n masc
xenon

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ n masc
serum

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ n fem
syringa

xerrada /t͡ʃeˈra.ða/ /ʃəˈra.ðə/ n fem
confabulatio

xerradissa /t͡ʃe.raˈði.sa/ /ʃə.rəˈði.sə/ n fem
garrulitas

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ adj
lingulāca
Que parla molt en va.

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ v
garrire

xerrotejar /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒa/ /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃe.ro.teˈʒa/ /ʃə.ro.təˈd͡ʒa/ /ʃə.ru.təˈʒa/ v
verba
Començar a parlar les criatures.
garrire
Parlotejar insistentment.

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ n masc
amans
Noi que festeja, parella sentimental.

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ n masc
xylophonium

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ n masc
satyrus

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ adj
fatuus stultus
D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ n neut
fatuus stultus
Persona que diu o fa ximpleries.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ adj masc
Sinensis Sinesis
Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ n masc
Sinesis
Individu de la Xina.
sinensis Sinesis
(masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ n masc
cupressus

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ adj
Cyprius
Relatiu o pertanyent a Xipre.

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ n neut
Cyprius
Habitant de Xipre.

xirivia /t͡ʃi.ɾiˈvi.a/ /t͡ʃi.ɾiˈβi.a/ /ʃi.ɾiˈvi.ə/ /ʃi.ɾiˈβi.ə/ n fem
pastināca

xistorra /t͡ʃisˈto.ra/ /ʃisˈto.rə/ n fem
tomaculum navarrum

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ v
sibilo

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ n masc
susurrus

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ v
susurrō

xo /ˈʃo/ Interjection
ōhē

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ n masc
impulsus
(anglicisme, patologia) trauma

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ n fem
cacaotica socolata
Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ adj masc
madidus
Completament moll, ben mullat.

xoriguer /t͡ʃo.ɾiˈɣe/ /t͡ʃo.ɾiˈɣeɾ/ /ʃo.ɾiˈɣe/ /ʃu.ɾiˈɣe/ n masc
Falco tinnunculus
(ocells) Ocell de la família dels falcònids (Falco tinnunculus), de color marronós, que s'alimenta de petits mamífers i insectes grossos.

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ v
fellare

xumet /t͡ʃuˈmet/ /ʃuˈmət/ /ʃuˈmɛt/ n masc
sugitorium

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ v
calcitrare
Colpejar fort la pilota amb el peu.

xàrcia /ˈʃar.si.ə/ /ˈʃaɾ.si.a/ n fem
sarcina
Càrrega, farcell o bala de diferents coses.
copia
Conjunt de coses diverses o d'una mateixa espècie, però sense ordre ni concert.
rete
Espècie de filat per a pescar.
armamenta
El cordam i arreus principals d'una nau.

zebra /ˈze.bɾa/ n fem
hippotigris

zel /ˈzɛɫ/ n masc
alacritās
Apetit sexual animal, especialment quan és temporal.

zelar /zeˈɫa/ /zeˈɫaɾ/ /zəˈɫa/ v
zelare

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ n masc
cifra
Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
Buit, el no res.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ n fem
zēta
Sisena lletra de l'alfabet grec: ζ ‎(z) Ζ ‎(Z).

zigomàtic /zi.ɣoˈma.tik/ /zi.ɣuˈma.tik/ adj masc
zygomaticus

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ n masc
zincum

zirconi n masc
zirconium

zona /ˈzo.na/ n fem
zona
Àrea delimitada, part d'un espai.
plaga
(corfbol) Cadascuna de les dues meitats de forma quadrada d'un camp de joc, on se situen dos jugadors i dues jugadores de cada equip.

zoologia /zo.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.ə/ /zu.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
zoologia

zèfir /ˈzɛ.fir/ n masc
zephyrus
(meteorologia) Brisa suau que bufa de ponent.

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ pn
Africa Libya
Continent situat al sud d'Europa.

Àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ /ˈa.ɣi.ɫə/ pn
Aquila

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ pn
Aries

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ pn
Artemis

Àsia /ˈa.zi.a/ pn
Asia
Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àtila /ˈa.ti.ɫa/ /ˈa.ti.ɫə/ pn
Attila

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ pn
Austria
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ pn
Icarus

Índia /ˈin.di.ə/ pn
India
Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ pn
Istria

Òscar /ˈɔs.kaɾ/ /ˈɔs.kər/ pn
Anscharius

Óssa Major pn
Ursa Major

Óssa Menor pn
Ursa Minor

àbac /ˈa.bak/ n masc
abacus abax
Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.
abacus
(arcaisme) Tauler emprat al joc de dames, escacs, etc.
(arquitectura) Peça amb forma prismàtica usada per a coronar el capitell d'una columna i augmentar la superfície on recolza l'arquitrau.

àcid adj masc
acidus acidum
De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid n masc
acidum acidus
Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid desoxiribonucleic n masc
acidum desoxyribonucleicum

àcid ribonucleic n masc
acidum ribonucleicum

àditon /ˈa.ði.ton/ n masc
adytum

àgil /ˈa.d͡ʒiɫ/ /ˈa.ʒiɫ/ adj
agilis

àgilment /ˌa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌa.ʒiɫˈmen/ /ˌa.ʒiɫˈment/ adv
agiliter

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ n fem
aquila
Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ n fem
ars per litteras supputandi

àlter ego /ˌaɫ.terˈɛ.ɣo/ /ˌaɫ.teɾˈe.ɣo/ n neut
alter ego

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ n fem
ancora

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ n masc
anas

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ n masc
angelus
Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.

ànima /ˈa.ni.ma/ n fem
anima animus
Part immaterial de la persona.
Esperit.

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ n masc
cibus

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ n neut
arabice
(només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrbitre /ˈar.bi.tɾə/ /ˈaɾ.bi.tɾe/ n masc
arbiter

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ n fem
area
Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.
(esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.

àstat /ˈas.tət/ n masc
astatium

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ n masc
atomus -i atomus

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ n fem
avia
Forma femenina de avi.

àvidament /ˌa.vi.ðaˈment/ /ˌa.vi.ðəˈmen/ /ˌa.vi.ðəˈment/ /ˌa.βi.ðaˈmen/ /ˌa.βi.ðəˈmen/ adv
aviditer

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ n fem
ecdysis

èmbol /ˈem.boɫ/ /ˈɛm.boɫ/ /ˈɛm.buɫ/ n masc
embolum
Cilindre destinat a fer entrar o eixir algun fluid en una màquina, especialment en una bomba.

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ n masc
ester

ètim /ˈɛ.tim/ n masc
etymon

èxit /ˈɛɡ.zit/ n masc
successus
Bon resultat, reeiximent.
Producte que ha obtingut una bona acceptació popular o rendiment comercial.

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ n masc
ecstasis
Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és a dir conjunction
id est

és clar Interjection
quippe

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ n masc
idolum

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ n masc
index
(anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
obolus

òbviament /ˌɔb.bi.aˈmen/ /ˌɔb.bi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.aˈment/ /ˌɔb.vi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.əˈment/ adv
quippe

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ n fem
drama musicum

òptic n masc
opticus
(professions) Persona que fabrica o ven instruments òptics.

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ n fem
orbis

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ n masc
organum viscus

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
ovum

ós n masc
ursus
Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

únic /ˈu.nik/ adj masc
unicus

ús /ˈus/ n masc
usurpatio

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ n masc
uterus

útil adj
utilis