ció /siˈo/ suffix
tiō

ificar /i.fiˈka/ /i.fiˈkaɾ/ suffix
ifico

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ suffix
faciō

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ suffix
logia

ment /ˈmen/ /ˈment/ suffix
iter
Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

AFI /ˈa.fi/ acronym
API

Aaró pn
Aaron

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ pn
Abel

Abelard /a.beˈɫaɾt/ /ə.βəˈɫart/ pn
Abaelardus, Abelardus

Abkhàzia /aˈpa.zi.a/ /aˈβa.zi.a/ /əˈpa.zi.ə/ pn
Abasci

Abraham /a.bɾaˈam/ /ə.βɾəˈam/ pn
Abraham

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ pn
Adam Adamus

Adelaida /a.ðeˈɫaj.ða/ /ə.ðəˈɫaj.ðə/ pn
Adelaida

Adolf /aˈðɔɫf/ /əˈðɔɫf/ pn
Adolphus

Adonis /aˈðɔ.nis/ /əˈðɔ.nis/ pn
Adōnis
(mitologia grega) Divinitat de gran bellesa disputat per Afrodita i per Persèfone.

Adrià /a.ðɾiˈa/ /ə.ðɾiˈa/ pn
Hadrianus

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ pn
Afgania Ariana
Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agustí /a.ɣusˈti/ /ə.ɣusˈti/ pn
Augustinus
Prenom masculí, popularitzat per sant Agustí d'Hipona.

Ais de Provença pn
Aquae Sextiae

Alacant /a.ɫaˈkan/ /a.ɫaˈkant/ /ə.ɫəˈkan/ /ə.ɫəˈkant/ pn
Lucentum
Ciutat del País Valencià, capital de província i de l'Alacantí, situada entre el cap de l’Horta i Santa Pola.

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ pn
Albertus

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ pn
Albania
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ pn
Alcoranus Coranus

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ pn
Germania

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ pn
Alexander

Alfons pn
Alphonsus

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ pn
Algeria

Algèria /əɫˈʒɛ.ɾi.ə/ /əʎˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Algeria
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer amb Tunísia, Líbia, el Marroc, el Sàhara Occidental, Mauritània, Mali i el Níger. El nom complet és República Democràtica Popular d'Algèria.
Asteroide número 1213 descobert des d'un observatori d'Alger.

Alps /ˈaɫps/ pn
Alpes

Altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ /əɫˈta/ pn
Ara

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ pn
Altissimus

Amfitrite /aɱ.fiˈtɾi.te/ /əɱ.fiˈtɾi.tə/ pn
Amphitrite

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ pn
America

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ pn
America Septentrionalis

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ pn
America Meridionalis

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ pn
Anastasius

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ pn
Andorra
Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ pn
Andreas

Andròmaca /anˈdɾɔ.ma.ka/ /ənˈdɾɔ.mə.kə/ pn
Andromachē

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ pn
Andromeda

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ pn
Anglia
País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ pn
Angolia
Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Ankara /aŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ pn
Ancyra

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ pn
Anna
Prenom femení

Antigua /anˈti.ɣwa/ /ənˈti.ɣwə/ pn
Antiqua
Illa del Carib al nord de Barbuda que pertany a l'estat d'Antigua i Barbuda.

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ pn
Antiqua et Barbuda
Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ pn
Antiochia

Antoni /anˈtɔ.ni/ /ənˈtɔ.ni/ pn
Antōnius

Antàrtida /anˈtaɾ.ti.ða/ pn
Antarctica

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ pn
Antverpia

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ pn
Apollo

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ pn
Aquarius

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ pn
Aquisgranum Aquae Grani

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ pn
Aquitania

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ pn
Aragonia

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ pn
Argentina
Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Arieja /a.ɾiˈe.d͡ʒa/ /a.ɾiˈe.ʒa/ /ə.ɾiˈə.ʒə/ /ə.ɾiˈɛ.ʒə/ pn
Arigia

Armènia /ərˈmɛ.ni.ə/ pn
Armenia
Estat asiàtic fronterer amb Geòrgia, l'Azerbaidjan, Turquia i l'Iran. El nom oficial és República d'Armènia.

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ pn
Arnoldus

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ pn
Archimedes

Arseni /aɾˈsɛ.ni/ /ərˈsɛ.ni/ pn
Arsenius
Prenom masculí

Artur /aɾˈtuɾ/ /ərˈtur/ pn
Arthurus

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ pn
Principatus Asturiarum

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ pn
Australia
Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Avinyó /a.viˈɲo/ /a.βiˈɲo/ /ə.viˈɲo/ /ə.βiˈɲo/ pn
Avennio
Ciutat de la Provença situada al marge esquerre del riu Roine.

Azerbaidjan /ə.zər.βəjˈd͡ʒan/ pn
Atropatia
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, Geòrgia, Armènia i l'Iran. El nom oficial és República de l'Azerbaidjan.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ pn
Azores

Bahames /bəˈa.məs/ pn
Insulae Bahamenses
Arxipèlag i estat americà, situat a l'est de Florida i al nord de Cuba i molt proper al Carib.

Bahrain /bəˈɾajn/ pn
Bachrania
Arxipèlag i estat asiàtic del golf Pèrsic situat al nord de Qatar i a l'est de l'Aràbia Saudita.

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ pn
Libra

Balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ pn
Cetus

Barbados pn
Barbāta
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'extrem est d'aquest arxipèlag.
Estat americà del Carib que ocupa l'illa homònima.

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ pn
Barcino
Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ pn
Bartholomaeus

Baucis /ˈbaw.sis/ pn
Baucis

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ pn
Bavaria

Beatriu /be.aˈtɾiw/ /be.əˈtɾiw/ pn
Beatrix

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ pn
Benedictus
Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Benín /bəˈnin/ pn
Beninum

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ pn
Berolinum

Bernabé /beɾ.naˈbe/ /bər.nəˈβe/ pn
Barnabas

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ pn
Bernardus
Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ pn
Gemini

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ pn
Bethleem

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ pn
Ruthenia Alba
Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Birmània /birˈma.ni.ə/ pn
Birmania
(tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ pn
Blasius
Prenom masculí

Blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ pn
Blanca
Prenom femení

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ pn
Bohemia

Bolívia /boˈɫi.vi.ə/ /boˈɫi.βi.a/ /buˈɫi.vi.ə/ /buˈɫi.βi.ə/ pn
Bolivia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb el Brasil, el Paraguai, l'Argentina, Xile i el Perú.

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ pn
Burgundia

Botswana pn
Botsuana
Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ pn
Bootes
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre el Serpent i la Cabellera de Berenice.

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ pn
Brandenburgia

Brasil /bɾəˈziɫ/ pn
Brasilia
Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ pn
Posonium

Bremen /ˈbɾe.men/ /ˈbɾe.mən/ pn
Brema

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ pn
Bruxellae

Brúixola /ˈbɾu.ʃo.ɫa/ /ˈbɾu.ʃo.ɫə/ /ˈbɾu.ʃu.ɫə/ /ˈbɾuj.ʃo.ɫa/ pn
Pyxis

Buda /ˈbu.ða/ /ˈbu.ðə/ pn
Budda

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ pn
Bulgaria

Burkina Faso pn
Burcina Faso
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burí /buˈɾi/ pn
Caelum

Bàrbara /ˈbar.bə.ɾə/ /ˈbaɾ.ba.ɾa/ pn
Barbara
Prenom femení

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ pn
Belgium Belgia Belgica
Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ pn
Biblia
Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə pn
Bosnia et Herzegovina
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

Ca Major pn
Canis Maior

Ca Menor pn
Canis Minor

Cabellera de Berenice pn
Coma Berenices

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ pn
Cairus

Camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ pn
Chamaeleon

Cambodja /kamˈbɔ.d͡ʒa/ /kamˈbɔ.d͡ʒɔ/ /kəmˈbɔ.d͡ʒə/ pn
Cambosia
Estat independent del sud-est asiàtic situat a la península d'Indoxina i fronterer amb Tailàndia, Laos i el Vietnam. El nom complet és Regne de Cambodja.

Camerun /kə.məˈɾun/ pn
Cameronia
Estat africà fronterer amb Nigèria, el Txad, la República Centreafricana, la República del Congo, el Gabon i la Guinea Equatorial, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom complet és República del Camerun.

Camil·la /kaˈmi.ɫa/ /kaˈmiɫ.ɫa/ /kəˈmi.ɫə/ /kəˈmiɫ.ɫə/ pn
Camilla

Canadà /kə.nəˈða/ pn
Canada
Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ pn
Capricornus
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
(astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ pn
Carolus

Cassiopea /ka.si.oˈpe.a/ /kə.si.oˈpə.ə/ /kə.si.uˈpɛ.ə/ pn
Cassiopeia

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ pn
Catalonia
País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ pn
Catalina Catherina
Prenom femení

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ pn
Catana

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ pn
Caucasus

Cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ pn
Equuleus

Cavallet de Pintor pn
Pictor

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ pn
Cain

Cefeu /seˈfew/ /səˈfew/ pn
Cepheus

Ceilan pn
Tāprobanē
Antic nom de Sri Lanka

Centaure /senˈtaw.ɾe/ /sənˈtaw.ɾə/ pn
Centaurus

Cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ pn
Cygnus

Circe /ˈsir.sə/ /ˈsiɾ.se/ pn
Circe

Ciutat de Mèxic pn
Mexicopolis
Capital de Mèxic.

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ pn
Civitas Vaticana
El Vaticà.

Cleòpatra /kɫeˈɔ.pa.tɾa/ /kɫeˈɔ.pə.tɾə/ pn
Cleopatra
Prenom femení, de la dinastia egípcia dels Ptolomeu, especialment la darrera reina Cleòpatra VII.

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ pn
Confluentes
Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ pn
Columba
Constel·lació austral situada el Ca Major, la Llebre, el Burí, el Cavallet de Pintor i la Popa.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ pn
Columbia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ pn
Circinus

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ pn
Constantinus
Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ pn
Constantia
Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ pn
Crater

Corb /ˈkɔrp/ pn
Corvus

Corea del Nord /koˌɾe.ə.ðəɫˈnɔɾt/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈnɔrt/ pn
Corea Septentrionalis
Estat asiàtic que ocupa la meitat nord de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Sud i la Xina. El nom complet és República Democràtica Popular de Corea.

Corea del Sud /koˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ pn
Corea Meridionalis
Estat asiàtic que ocupa la meitad sud de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Nord. El nom complet és República de Corea.

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ pn
Corcyra

Corona Austral pn
Corona Australis

Corona Boreal pn
Corona Borealis

Corpus /ˈkɔr.pus/ pn
festum

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ pn
Cosmas

Costa d'Ivori /ˌkɔs.ta.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.ta.ðiˈβɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈβɔ.ɾi/ pn
Litus Eburneum
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Libèria, Guinea, Mali, Burkina Faso i Ghana i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de la Costa d'Ivori.

Cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ pn
Auriga

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ pn
Cancer

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ pn
Creta
Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Creu del Sud pn
Crux

Crist /ˈkɾist/ pn
Christus

Cristina /kɾisˈti.nə/ pn
Christina
Prenom femení

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ pn
Christophorus
Prenom masculí

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ pn
Croatia
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cèlia /ˈsɛ.li.a/ /ˈsɛ.ɫi.ə/ pn
Caelia

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ pn
Corsica

Dalmàcia /daɫˈma.si.a/ /dəɫˈma.si.ə/ pn
Dalmatia

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ pn
Damascus

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ pn
Daniel

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ pn
Danubius Danuvius

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ pn
Diana

Dido /ˈdi.ðo/ /ˈdi.ðu/ pn
Dīdō
(mitologia grega) Princesa de Tir, germana de Pigmalió, fundadora llegendària i primera reina de Cartago.

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ pn
Dania
Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Dione /diˈo.ne/ pn
Dione

Djibouti pn
Dzibutum
Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dofí /doˈfi/ /duˈfi/ pn
Delphinus

Dragó /dɾaˈɣo/ /dɾəˈɣo/ pn
Draco

Déu pn
Deus Dominus

Ebre /ˈe.bɾe/ /ˈe.βɾə/ pn
Hibērus

Eduard /e.ðuˈaɾt/ /ə.ðuˈart/ pn
Eduardus
Prenom masculí

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ pn
Aegyptus
Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eivissa /ejˈvi.sa/ /ejˈβi.sa/ /əjˈvi.sə/ /əjˈβi.sə/ /ərˈvi.sə/ pn
Ebusus

El Salvador /eɫ.saɫ.vaˈðoɾ/ /eɫ.saɫ.βaˈðo/ /əɫ.səɫ.vəˈðo/ /əɫ.səɫ.βəˈðo/ pn
Salvatoria
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Hondures i Guatemala. El nom oficial és República d'El Salvador.

Elisabet /e.ɫi.zaˈbɛt/ /ə.ɫi.zəˈβɛt/ pn
Elisabeth

Eloi /eˈɫɔj/ /əˈɫɔj/ pn
Elegius
Prenom masculí

Elx /ˈɛʎt͡ʃ/ /ˈɛʎʃ/ pn
Illici

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ pn
Aemilius

Emirats Àrabs Units /ə.miˈɾatsˈa.ɾəps.uˈnits/ pn
Emiratus Arabici Coniuncti

Emília /eˈmi.ɫi.a/ /əˈmi.ɫi.ə/ pn
Aemilia
Prenom femení

Enone /eˈnɔ.ne/ /əˈnɔ.nə/ pn
Oenōnē

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ pn
Henricus
Prenom masculí

Eos /ˈɛ.os/ /ˈɛ.us/ pn
Eōs

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ pn
Aequatoria
Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Eridà /e.ɾiˈða/ /ə.ɾiˈða/ pn
Eridanus

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ pn
Erythraea
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ernest /eɾˈnest/ /ərˈnest/ pn
Ernestus
Prenom masculí d’origen germànic

Esaú pn
Ēsāus
Prenom masculí

Escaire /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ pn
Norma

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ pn
Scorpius

Escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ pn
Sculptor

Escut /esˈkut/ /əsˈkut/ pn
Scutum

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ pn
Caledonia Scotia

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ pn
Slovakia Slovacia
Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ pn
Slovenia
País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ pn
Hispania
Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Estats Units /esˌtad.zuˈnits/ pn
Civitates Foederatae
Estats Units

Estats Units d'Amèrica /əs.təts pn
Cīvitātēs Foederātae Americae
Estat independent de l'Amèrica del Nord, format per una federació d'estats no independents. És fronterer amb el Canadà i Mèxic.

Estefania /es.te.faˈni.a/ /əs.tə.fəˈni.ə/ pn
Stephania
Prenom femení

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ pn
Stephanus
Prenom masculí

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ pn
Estonia
Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ pn
Aethiopia
Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eufrasi /ewˈfɾa.zi/ /əwˈfɾa.zi/ pn
Euphrasius
Prenom masculí

Eufrates /ewˈfɾa.tes/ /əwˈfɾa.təs/ pn
Euphrates

Eufràsia /euˈfɾa.zi.a/ /əwˈfɾa.zi.ə/ pn
Euphrasia
Prenom femení

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ pn
Eugenius

Eulàlia /ewˈɫa.ɫi.a/ /əwˈɫa.ɫi.ə/ pn
Eulalia
Prenom femení

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ pn
Europa

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ pn
Eva

Fedra /ˈfɛ.ðɾa/ /ˈfɛ.ðɾə/ /ˈfɛ.ðɾɛ/ pn
Phaedra

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ pn
Philippus

Fenícia /feˈni.si.a/ /fəˈni.si.ə/ pn
Phoenīcia

Fermí /feɾˈmi/ /fərˈmi/ pn
Firminus

Ferran pn
Ferdinandus

Filipines /fi.ɫiˈpi.nəs/ pn
Philippīnae
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem nord de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República de les Filipines.

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ pn
Finnia Fennia
Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ pn
Flandria

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ pn
Florentia
La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Forn /ˈforn/ pn
Fornax

Fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ pn
Fortuna

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ pn
Franciscus

França /ˈfɾan.sə/ pn
Gallia Francia Francogallia
Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Fènix /ˈfɛ.niks/ pn
Phoenix

Gall Dindi pn
Pavo

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ pn
Gandavum Ganda

Garona /ɡaˈɾo.na/ /ɡəˈɾo.nə/ pn
Garumna

Gascunya /ɡasˈku.ɲa/ /ɡəsˈku.ɲə/ pn
Vasconia

Gerard /d͡ʒeˈɾaɾt/ /ʒəˈɾart/ pn
Giraldus

Getuli pn
Getulius
Prenom masculí

Geòrgia /ʒeˈɔr.ʒi.ə/ pn
Georgia
Estat federat dels Estats Units.

Gibraltar /d͡ʒi.bɾaɫˈtaɾ/ /d͡ʒi.βɾaɫˈta/ /ʒi.βɾəɫˈta/ pn
Calpe

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ pn
Geneva
Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.

Girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ pn
Camelopardalis

Girona /d͡ʒiˈɾo.na/ /ʒiˈɾo.nə/ pn
Gerunda

Glicèria /ɡɫiˈsɛ.ɾi.a/ /ɡɫiˈsɛ.ɾi.ə/ pn
Glyceria
Prenom femení

Gran Bretanya pn
Britannia
Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ pn
Gregorius

Grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ pn
Grus

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ pn
Graecia
Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guam /ˈɡwam/ pn
Guama

Guatemala /ɡwə.təˈma.ɫə/ pn
Guatimala
Capital de l'estat independent homònim i també del departament homònim.

Guernsey /ˈɡɛrn.si/ pn
Sarmia

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ pn
Gulielmus
Prenom masculí d’origen germànic

Guinea /ɡiˈnɛ.ə/ pn
Guinea
Estat africà fronterer amb Guinea Bissau, el Senegal, el Mali, la Costa d'Ivori, Libèria i Sierra Leone, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea.

Guinea Equatorial /ɡi.ne.ə pn
Guinea Aequinoctialis
Estat africà fronterer amb el Camerun i el Gabon, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea Equatorial.

Guineueta /ɡi.neˈwe.ta/ /ɡi.nəˈwə.tə/ /ɡi.nəˈwɛ.tə/ pn
Vulpecula
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre Cigne, la Lira, la Sageta, el Dofí i el Pegàs.

Guiu /ˈɡiw/ pn
Guidus
Prenom masculí

Guyana /ɡuˈja.nə/ pn
Guiana
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Surinam, Brasil i Veneçuela. El nom oficial és República de Guyana.

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ pn
Helena

Hel·le /ˈɛ.ɫe/ /ˈɛ.ɫə/ /ˈɛɫ.ɫe/ /ˈɛɫ.ɫə/ pn
Hellē

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ pn
Hera

Hersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ pn
Hersilia
Prenom femení

Hidra femella pn
Hydra

Hidra mascle pn
Hydrus

Higiea /i.d͡ʒiˈɛ.a/ /i.d͡ʒiˈɛ.ɛ/ /i.ʒiˈɛ.a/ /i.ʒiˈɛ.ə/ pn
Hygēa

Hispània /isˈpa.ni.a/ /isˈpa.ni.ə/ pn
Hispānia

Hondures /onˈdu.ɾəs/ /unˈdu.ɾəs/ pn
Honduria
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb El Salvador, Nicaragua i Guatemala. El nom oficial és República d'Hondures.

Hong Kong /ˌhɔŋˈkɔŋ/ pn
Hongcongum
Illa, ciutat i regió administrativa especial situada al sud de la Xina en el litoral de Canton.

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ pn
Hungaria
País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ pn
Horatius

Hècuba /ˈɛ.ku.ba/ /ˈɛ.ku.βə/ pn
Hecuba

Hèrcules /ˈɛr.ku.ɫəs/ /ˈɛɾ.ku.ɫes/ pn
Herculēs

Iemen /ˈjɛ.mən/ pn
Iemenia
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí i Oman, a més, és costaner amb el golf d'Aden i la mar Roja. El nom complet és República del Iemen.

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ pn
Ignatius

Indi pn
Indus

Indonèsia /in.doˈnɛ.zi.ə/ /in.duˈnɛ.zi.ə/ pn
Indonesia
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa la marjor part de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República d'Indonèsia.

Ino /ˈi.no/ pn
Inō

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ pn
interrete
Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iran pn
Irania
Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Iraq pn
Iraquia
Estat asiàtic fronterer amb l'Iran, Kuwait, l’Aràbia Saudita, Jordània, Síria i Turquia. El nom complet és República de l'Iraq.

Irene /iˈɾe.ne/ /iˈɾə.nə/ /iˈɾɛ.nə/ pn
Irēnē
Prenom femení d’origen grec

Ireneu /i.ɾeˈnɛw/ /i.ɾəˈnɛw/ pn
Iraneaus

Irlanda /irˈɫan.də/ pn
Hibernia Irlandia
Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Isis /ˈi.zis/ pn
Isis

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ pn
Islandia Snelandia
Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Israel /iz.rəˈɛɫ/ pn
Israel
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb el Líban, Síria, Jordània i Egipte. El nom complet és Estat d'Israel.

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ pn
Italia
Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Ixíon /ikˈsi.on/ pn
Ixion

Jamaica /ʒəˈmaj.kə/ pn
Iamaica

Japó /ʒəˈpo/ pn
Iaponia Japonia
Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ pn
Iacobus
Prenom masculí

Jehovà /d͡ʒe.oˈva/ /d͡ʒe.oˈβa/ /ʒə.oˈva/ /ʒə.uˈva/ /ʒə.uˈβa/ pn
Iehova

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ n
Hieronymus

Jersey /ˈd͡ʒɛr.si/ pn
Caesarea insula

Jesús /d͡ʒeˈzus/ /ʒəˈzus/ pn
Iēsus

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ pn
Ioannes Iohannes
Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ pn
Iohanna
Prenom femení

Joaquim /d͡ʒo.aˈkim/ /ʒo.əˈkim/ /ʒu.əˈkim/ pn
Ioachim

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ pn
Georgius

Jordània /ʒoɾˈða.ni.ə/ /ʒurˈda.ni.ə/ /ʒurˈða.ni.ə/ pn
Iordania
Estat asiàtic fronterer amb l'Iraq i l'Aràbia Saudita, a més, és costaner amb el golf Pèrsic. El nom complet és Regne Haiximita de Jordània.

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ pn
Iosephus

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ pn
Iūlius

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ pn
Iūlia

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ pn
Cabulium

Kazakhstan /kə.zəχsˈtan/ pn
Cazastania
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, la Xina, el Kirguizstan, l'Uzbekistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Kazakhstan.

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ pn
Kenia
Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kirguizistan pn
Chirgisia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, la Xina, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. El nom complet és República Kirguís.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ pn
Kosovia

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ pn
Laconia

Laos /ˈɫa.os/ /ˈɫa.us/ pn
Laotia
Estat asiàtic fronterer amb Tailàndia, Birmània, la Xina, el Vietnam i Cambodja. El nom complet és República Popular Democràtica de Laos.

Laura /ˈɫaw.ɾa/ /ˈɫaw.ɾə/ pn
Laura

Lavínium /ɫaˈvi.ni.um/ /ɫaˈβi.ni.um/ /ɫəˈvi.ni.um/ /ɫəˈβi.ni.um/ pn
Lavinium

Lesotho pn
Lesothum
Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letícia /leˈti.si.a/ /ɫəˈti.si.ə/ pn
Laetitia
Prenom femení

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ pn
Lettonia
Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Liechtenstein pn
Lichtenstenum
Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lieja /ɫiˈɛ.d͡ʒa/ /ɫiˈɛ.d͡ʒɛ/ /ɫiˈɛ.ʒa/ /ɫiˈɛ.ʒə/ pn
Leodium Leodicum

Lira /ˈɫi.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ pn
Lyra

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ pn
Lisbonum

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ pn
Lituania
Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ /ʎəŋ.ɡərˈdaʃ/ pn
Lacerta

Llebre /ˈʎe.bɾe/ /ˈʎe.βɾə/ pn
Lepus

Llebrers /ʎeˈbɾeɾs/ /ʎeˈβɾes/ /ʎəˈβɾes/ pn
Canes Venatici

Lleó /ʎəˈo/ pn
Leo
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.

Lleó Menor pn
Leo Minor

Llop /ˈʎop/ pn
Lupus
Constel·lació austral situada entre la Balança, Centaure, el Compas, Escaire i l’Escorpió.

Llorenç /ʎoˈɾɛns/ /ʎuˈɾɛns/ pn
Laurentius
Prenom masculí

Lluc /ˈʎuk/ pn
Lucas
Prenom masculí

Llucí pn
Lucinus
Prenom masculí

Lluna /ˈʎu.na/ pn
Luna

Lluís /ʎuˈis/ pn
Ludovicus

Londres /ˈɫon.dɾes/ pn
Londinium

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ pn
Lovanium

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ pn
Luxemburgum
Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Líbia /ˈɫi.βi.ə/ pn
Libya
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Tunísia, Algèria, el Níger, el Txad, el Sudan i Egipte. El nom oficial és Gran República Àrab Líbia Popular Socialista o bé Gran Jamahiriyya Àrab Líbia Popular Socialista, segons la traducció.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ pn
Lydia
Prenom femení

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ pn
Macedonia
Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
(obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord pn
Macedonia Septentrionalis
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ pn
Madagascaria
Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ pn
Madritum Matritum

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ pn
Mogontiacum Moguntiacum

Maldives /maɫˈdi.βes/ /məɫˈdi.vəs/ /məɫˈdi.βəs/ pn
Divi
Estat asiàtic que ocupa l'arxipèlag homònim. El nom oficial és República de les Maldives.

Mallorca /maˈʎɔr.ka/ /maˈʎɔɾ.ka/ /maˈʎɔɾ.kɔ/ /məˈʎɔr.kə/ pn
Balearis Maior

Malta /ˈmaɫ.tə/ pn
Melita Melitta
Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Malàisia /məˈɫaj.zi.ə/ pn
Malaesia
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem sud de la península de Malaca i dos territoris continus a l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Tailàndia, Singapur, Indonèsia i Brunei.

Man /ˈman/ pn
Monapia

Marc /ˈmark/ pn
Marcus

Marcel·la /marˈsɛɫ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫɛ/ /maɾˈsɛɫ.ɫa/ /mərˈsɛ.ɫə/ /mərˈsɛɫ.ɫə/ /məɾˈsɛɫ.ɫə/ pn
Marcella
Prenom femení

Marcel·lí /maɾ.seɫˈɫi/ /maɾ.seˈɫi/ /mər.səɫˈɫi/ /mər.səˈɫi/ /məɾ.səɫˈɫi/ pn
Marcellinus

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ pn
Maria
Prenom femení d’origen cristià

Marina /məˈɾi.nə/ pn
Marina
Prenom femení

Marroc /məˈrɔk/ pn
Marocum
Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ pn
Massilia

Mart pn
Mars
Quart planeta del sistema Solar.
Mars Mārs
Déu romà de la guerra.

Marta /ˈmar.tə/ pn
Martha
Prenom femení

Martina /maɾˈti.na/ /mərˈti.nə/ pn
Martina
Prenom femení

Martinica /maɾ.tiˈni.ka/ /mər.tiˈni.kə/ pn
Martinica

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ pn
Martinus

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ pn
Matthaeus
Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ pn
Mathusael

Maurici /məwˈɾi.si/ pn
Maurītia
Illa principal de l'estat homònim.

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ pn
Mauretania
Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Mayotte /maˈjɔt/ pn
Maiotta

Medea /meˈðe.a/ /məˈðə.ə/ /məˈðɛ.ə/ pn
Mēdēa

Medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ pn
Medusa

Melis /ˈmɛ.ɫis/ pn
Melissus
Prenom masculí

Melpomene /meɫ.poˈmɛ.ne/ /məɫ.poˈmɛ.nə/ /məɫ.puˈmɛ.nə/ pn
Melpomenē

Melquisedec pn
Melchisedech
Prenom masculí

Microscopi /mi.kɾosˈkɔ.pi/ /mi.kɾusˈkɔ.pi/ pn
Microscopium

Miquel /miˈkɛɫ/ pn
Michaelus
Prenom masculí d’origen hebreu

Mississipí /mi.si.siˈpi/ pn
Mississippia

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ pn
Moldavia
Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ pn
Mongolia
Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real pn
Marianopolis

Montenegro pn
Mons Niger Mōns Niger

Montevideo /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.βiˈðe.o/ pn
Mons Videi

Mosca /ˈmos.kə/ pn
Musca

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ pn
Moscua

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ pn
Mozambicum
Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Myanmar /mi.amˈmaɾ/ /mi.əmˈmar/ pn
Birmania
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos, Tailàndia, Bangla Desh i l'Índia, a més, és costaner amb el mar d'Andaman i el golf de Bengala. El nom complet és Unió de Myanmar.

Màquina pneumàtica pn
Antlia

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ pn
Mexicum
Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ pn
Monoecus
Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Nadal /nəˈðaɫ/ pn
Nativitas Christi Natalis
Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ pn
Namibia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ pn
Napoleo

Natzaret /na.d͡zaˈɾet/ /nə.d͡zəˈɾɛt/ pn
Nāzara

Nauru pn
Naurum
Illa de la Polinèsia on es troba l'estat anterior.

Nepal /nəˈpaɫ/ pn
Nepalia
Estat asiàtic fronterer amb la Índia i la Xina. El nom complet és República Federal Democràtica del Nepal.

Nicolau /ni.koˈɫaw/ /ni.kuˈɫaw/ pn
Nicolaus
Prenom masculí

Nicòsia /niˈkɔ.zi.a/ /niˈkɔ.zi.ə/ pn
Nicosia

Nigèria /niˈʒɛ.ɾi.a/ /niˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Nigeria
País d'Àfrica situat a la costa nord-est del golf de Guinea. El nom oficial és República Federal de Nigèria.

Nil /ˈniɫ/ pn
Nīlus
Gran riu africà, el més gran del continent i potser del món, que desemboca en la Mediterrània. Neix a Burundi i passa per Uganda, la República Democràtica del Congo, el Sudan, Etiòpia i Egipte.

Niue /ˈni.we/ /ˈni.wə/ pn
Niue

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ pn
Norvegia
País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ pn
Nova Caledonia

Nova Zelanda /ˌnɔ.va.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.və.zəˈɫan.də/ /ˌnɔ.βa.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.βə.zəˈɫan.də/ pn
Nova Zelandia
Arxipèlag oceànic situat als sud-est d'Austràlia i format per dues illes principals (la del Nord i la del Sud) i per d'altres de menors.

Ocell del Paradís pn
Apus

Octant /okˈtan/ /okˈtant/ /ukˈtan/ pn
Octans

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ pn
Odessus

Oliver /o.ɫiˈve/ /o.ɫiˈveɾ/ /o.ɫiˈβe/ /o.ɫiˈβeɾ/ /u.ɫiˈve/ /u.ɫiˈβe/ pn
Olivarius
Prenom masculí

Orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ pn
Dorado

Orió /o.ɾiˈo/ /u.ɾiˈo/ pn
Orion

Osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ pn
Osca

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ pn
Asloa

PIB /ˈpip/ acronym
PDG

Pakistan /pə.kisˈtan/ pn
Pakistania
Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

Panamà /pə.nəˈma/ pn
Panama
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Colòmbia i Costa Rica; el nom complet és República de Panamà.

Paraguai /pə.ɾəˈɣwaj/ pn
Paraquaria
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Bolívia, el Brasil i l'Argentina.

París /paˈɾis/ pn
Lutetia Parisii

Pasqua /ˈpas.kwə/ n fem
Pascha

Pau /ˈpaw/ pn
Paulus

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ pn
Nederlandia
Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Pegàs /peˈɣas/ /pəˈɣas/ pn
Pegasus

Peix Austral pn
Piscis Austrinus

Peix volador pn
Volans

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ pn
Pisces

Pequín /peˈkin/ pn
Pechinum

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ pn
Petrus

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ pn
Perpenniānum

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ pn
Perseus

Perú /pəˈɾu/ pn
Peruvia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Pirineus /pi.ɾiˈnɛws/ pn
Pȳrēnaeī

Plutó /pɫuˈto/ pn
Pluto

Polímnia /poˈɫim.ni.a/ /poˈɫim.ni.ə/ /puˈɫim.ni.ə/ pn
Polyhymnia

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ pn
Polonia
Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Pompeu /pomˈpew/ /pomˈpəw/ /pumˈpɛw/ pn
Pompeius
Prenom masculí

Popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ pn
Puppis

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ pn
Lusitania Portugallia
País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Prosèrpina /pɾoˈzɛɾ.pi.na/ /pɾoˈzɛɾ.pi.nə/ /pɾuˈzɛr.pi.nə/ pn
Proserpina

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ pn
Ptolemaeus

Puerto Rico pn
Portus Dives
Illa i estat de les Antilles associat als Estats Units.

Pàmfil pn
Pamphilus
Prenom masculí

Pàmfila pn
Pamphila
Prenom femení

Pèricles pn
Pericles

Qatar /kəˈtar/ pn
Quataria
Estat asiàtic que ocupa la península homònima i que és fronterer amb l'Aràbia Saudí. El nom complet és Estat de Qatar.

Quebec /keˈbɛk/ /kəˈβɛk/ pn
Quebecum

Quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ pn
Carina

Quintí /kinˈti/ pn
Quintinus

Quiró /kiˈɾo/ pn
Chīrōn
(astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

Ramon /raˈmon/ /rəˈmon/ pn
Raimundus Raimond
Prenom masculí d’origen germànic

Raquel pn
Rachel
Prenom femení

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ pn
Ratisbona

Rea pn
Rhea
Prenom femení

Regina /reˈd͡ʒi.na/ /rəˈʒi.nə/ pn
Regina
Prenom femení

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ pn
Regnum Unitum
Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Reis d'Orient pn
Magi

Rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ pn
Horologium

República Centreafricana /reˌpu.βɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /reˌpub.bɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /rəˌpu.βɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ /rəˌpub.bɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ pn
Respublica Africae Mediae
Estat africà fronterer amb el Txad, el Sudan, el Sudan del Sud, la República del Congo, la República Democràtica del Congo i el Camerun. El nom oficial és el mateix, sense modificacions ni més afegits.

República Democràtica del Congo pn
Respublica Democratica Congensis
Estat africà fronterer amb la República Centreafricana, el Sudan, Uganda, Ruanda, Burundi, Tanzània, Zàmbia, Angola i la República del Congo, a més, és costaner amb l'Atlàntic.

Reticle /reˈti.kɫe/ /rəˈti.kɫə/ pn
Reticulum

Ricard /riˈkart/ pn
Ricardus

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ pn
Riga

Rin /ˈrin/ pn
Rhenus

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ pn
Robertus
Prenom masculí d’origen germànic

Roger /roˈd͡ʒeɾ/ /roˈʒe/ /ruˈʒe/ pn
Rogerius
Prenom masculí d’origen germànic

Roma /ˈro.ma/ pn
Roma
Ciutat a la riba del Tíber, capital d’Itàlia.

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ pn
Romania
Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Rossend /roˈsen/ /roˈsent/ /roˈsənt/ /ruˈsɛn/ pn
Rudesindus

Ruanda pn
Ruanda
Estat africà fronterer amb Uganda, Burundi, Tanzània i la República Democràtica del Congo; el nom oficial és República de Ruanda.

Rubèn pn
Rūbēn

Rússia /ˈru.si.ə/ pn
Russia Ruthenia
Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

Sabina pn
Sabina
Prenom femení

Sageta /saˈd͡ʒe.ta/ /saˈʒe.ta/ /səˈʒə.tə/ /səˈʒɛ.tə/ pn
Sagitta

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ pn
Sagittarius

Salomó /sə.ɫoˈmo/ /sə.ɫuˈmo/ pn
Salomon
Prenom masculí

Samoa Nord-americana pn
Samoa Americana

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ pn
Res publica Sancti Marini
Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Sara pn
Sara

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ pn
Saxonia

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ pn
Sebastianus
Prenom masculí

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ pn
Senegalia
Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /səˈɲo/ pn
Dominus

Sergi /ˈsɛr.ʒi/ /ˈsɛɾ.d͡ʒi/ pn
Sergius

Serpent /serˈpen/ /seɾˈpen/ /sərˈpen/ /səɾˈpent/ pn
Serpens

Serpentari /seɾ.penˈta.ɾi/ /sər.pənˈta.ɾi/ pn
Ophiuchus

Servi pn
Servius
Prenom masculí

Servià /seɾ.viˈa/ /seɾ.βiˈa/ /sər.biˈa/ /səɾ.viˈa/ pn
Servianus
Prenom masculí

Sextant /seksˈtan/ /seksˈtant/ /səksˈtan/ /səksˈtant/ pn
Sextans

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ pn
Seulum

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ pn
Sicilia

Sierra Leone pn
Mons Leoninus
Estat africà fronterer amb Guinea i Libèria, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Sierra Leone.

Silas pn
Silas
Prenom masculí

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ pn
Silvester
Prenom masculí

Silvà /siɫˈva/ /siɫˈva/ /siɫˈβa/ pn
Silvanus
Prenom masculí

Silèsia /siˈɫɛ.zi.a/ /siˈɫɛ.zi.ə/ pn
Silesia

Siracusa /si.ɾaˈku.za/ /si.ɾəˈku.zə/ pn
Syracusae

Sol /ˈsɔɫ/ pn
sōl
Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ pn
Sri Lanca
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ pn
Africa Australis
Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Sudan pn
Sudania
Estat africà fronterer amb Egipte, Eritrea, Etiòpia, el Sudan del Sud, la República Centreafricana, el Txad i Líbia. El nom oficial és República del Sudan.

Sulpici pn
Sulpicius
Prenom masculí

Surinam pn
Surinamia
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, el Brasil i la Guaiana Francesa. El nom oficial és República de Surinam.

Suècia /suˈɛ.si.ə/ pn
Suecia
Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ pn
Helvetia
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ pn
Suazia
Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sàhara /ˈsa.ha.ɾa/ /ˈsa.hə.ɾə/ pn
Sahāra

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ pn
Serbia

Síria /ˈsi.ɾi.ə/ pn
Syria
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb Turquia, l'Iraq, Jordània, Israel i el Líban. El nom oficial és República Àrab Siriana.
Antiga província romana que ocupava aproximadament l'estat actual homònim i també el Líban.

TDAH acronym
CHAD

Tacià /ta.siˈa/ /tə.siˈa/ pn
Tatianus
Prenom masculí

Tadeu pn
Tadeu
Prenom masculí

Tadjikistan /təd.ʒi.kisˈtan/ pn
Tadzikistania
Estat asiàtic fronterer amb el Kirguizstan, la Xina, l'Afganistan i l’Uzbekistan. El nom complet és República del Tadjikistan.

Tailàndia /təjˈɫan.di.ə/ pn
Thailandia
Estat asiàtic fronterer amb Laos, Cambodja, Malàisia i Birmània, a més, és costaner amb el golf de Siam i el mar d'Andaman. El nom complet és Regne de Tailàndia.

Taiwan /təjˈwan/ pn
Formosa
Illa asiàtica costanera amb el mar de la Xina Oriental, el mar de la Xina Meridional i l'oceà Pacífic.
Estat asiàtic que ocupa l'illa anterior. El nom complet és República de la Xina.

Talia /taˈɫi.a/ /təˈɫi.ə/ pn
Thalīa

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ pn
Tanzania
Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Tarasi /taˈɾa.zi/ /təˈɾa.zi/ pn
Tharasius
Prenom masculí

Tarquini /taɾˈki.ni/ /tərˈki.ni/ pn
Tarquinius
Prenom masculí

Tarquínia /taɾˈki.ni.a/ /tərˈki.ni.ə/ pn
Tarquinia
Prenom femení

Taràsia /taˈɾa.zi.a/ /təˈɾa.zi.ə/ pn
Tharasia
Prenom femení

Taula /ˈtaw.ɫa/ /ˈtaw.ɫə/ pn
Mensa

Taumant /tawˈman/ /tawˈmant/ /təwˈman/ /təwˈmant/ pn
Thaumās

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ pn
Taurus

Telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ pn
Telescopium

Temis /ˈtɛ.mis/ pn
Themis Thémis

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ pn
Teresia

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ pn
Tellus
Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Thor /ˈtor/ pn
Iuppiter

Timoteu pn
Timotheus
Prenom masculí

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ pn
Tolosa

Tomàs /toˈmas/ /tuˈmas/ pn
Thoma
Prenom masculí

Triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ /tɾiˈaŋ.ɡɫə/ pn
Triangulum

Triangle Austral pn
Triangulum Australe

Trèveris /ˈtɾɛ.ve.ɾis/ /ˈtɾɛ.və.ɾis/ /ˈtɾɛ.βe.ɾis/ /ˈtɾɛ.βə.ɾis/ pn
Augusta Trēverōrum

Tucà /tuˈka/ pn
Tucana

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ pn
Tunesia
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turkmenistan /turɡ.mə.nisˈtan/ pn
Turcmenia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, l’Uzbekistan, l'Afganistan i l'Iran, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Turkmenistan.

Turquia /turˈki.ə/ pn
Turcia
Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ pn
Thuringia

Txad pn
Tzadia
Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ pn
Ucraina
Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Unicorn /u.niˈkɔrn/ pn
Monoceros

Uruguai pn
Uraquaria Uruguaia

Urània /uˈɾa.ni.a/ /uˈɾa.ni.ə/ pn
Urania

Uzbekistan /uz.bə.kisˈtan/ pn
Usbecia
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, el Tadjikistan, el Kirguizstan, l'Afganistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar d'Aral. El nom complet és República de l'Uzbekistan.

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ pn
Valentia

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ pn
Varsovia

Vaticà /ba.tiˈka/ /bə.tiˈka/ /va.tiˈka/ /və.tiˈka/ pn
Vaticanus

Vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈbɛ.ɫə/ /ˈbɛ.ɫɛ/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ pn
Vela

Veneçuela /be.ne.suˈɛ.ɫɛ/ /bə.nə.suˈɛ.ɫə/ /ve.ne.suˈɛ.ɫa/ /və.nə.suˈɛ.ɫə/ pn
Venetiola
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, Brasil i Colòmbia. El nom complet és República Bolivariana de Veneçuela.

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ pn
Cinerella

Venus /ˈbɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ pn
Venus

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ pn
Virgo
La Verge Maria, Mare de Déu.
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Verònica /beˈɾɔ.ni.ka/ /bəˈɾɔ.ni.kə/ /veˈɾɔ.ni.ka/ /vəˈɾɔ.ni.kə/ pn
Veronica
Prenom femení

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ pn
Victionarium

Vicenç /biˈsɛns/ /viˈsɛns/ /viˈsɛns/ pn
Vincentas
Prenom masculí d’origen llatí

Victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ pn
Victoria
Prenom femení

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ pn
Vindobona Vienna

Vietnam /bi.edˈnam/ /bi.ədˈnam/ /vi.ədˈnam/ pn
Vietnamia
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos i Cambodja, a més, és costaner amb el Golf de Tonquín. El nom complet és República Socialista del Vietnam.

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ pn
Vicipaedia Vicipædia

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ pn
Xaverius

Xile /ˈʃi.ɫə/ pn
Cile
República situada a l'oest de l'extrem sud d'Amèrica. Té forma allargassada i és limítrof amb l'Argentina a l'est, i amb Bolívia i el Perú al nord. El nom complet és República de Xile.

Xina /ˈʃi.nə/ pn
Sina Sinae

Xipre /ˈʃi.pɾə/ pn
Cyprus
País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Zimbàbue pn
Zimbabuia

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ pn
Zambia
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

a /a/ /ə/ preposition
ad
Direcció del moviment.
El terme del moviment o la distància.

a boca de fosc adv
vesperum

a boca de nit adv
noctem

a boqueta de nit adv
noctem

a entrada de fosc adv
vesperum

a entrada de nit adv
vesperum

a hora foscant adv
vesperum

a l'engròs /a.ɫeŋˈgɾɔs/ /ə.ɫəŋˈgɾɔs/ adv
magnārius
(comerç) Venda en gran quantitat o a clients majoristes.

a la caiguda del dia adv
vesperum

a les palpentes adv
lucertis tactu
Guiant-se palpant a les fosques.

a poc a poc /aˌpɔ.kaˈpɔk/ adv
paulatim

a poqueta nit adv
noctem

a prop adv
prope
A poca distància, espacial o temporal.

aC acronym
[[a. Chr. n.]] / [[a. C. n.]]

abacial /a.ba.siˈaɫ/ /ə.βə.siˈaɫ/ adj
abbatialis

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ n fem
abbatissa

abadia /a.baˈði.a/ n fem
abbatia

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abaix abaixa abaixada abaixades abaixam abaixant abaixar abaixara abaixaran abaixarem abaixaren abaixares abaixareu abaixaria abaixarien abaixaries abaixarà abaixaràs abaixaré abaixaríem abaixaríeu abaixassen abaixasses abaixassin abaixassis abaixat abaixats abaixau abaixava abaixaven abaixaves abaixe abaixem abaixen abaixes abaixessen abaixesses abaixessin abaixessis abaixeu abaixi abaixin abaixis abaixo abaixà abaixàrem abaixàreu abaixàs abaixàssem abaixàsseu abaixàssim abaixàssiu abaixàvem abaixàveu abaixés abaixéssem abaixésseu abaixéssim abaixéssiu abaixí alg bal bal (1) occ sept val v
subsum
Posar quelcom més baix d'on és.

abalançar /a.ba.ɫanˈsaɾ/ /a.βa.ɫanˈsa/ /ə.βə.ɫənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abalance abalancem abalancen abalances abalancessen abalancesses abalancessin abalancessis abalanceu abalanci abalancin abalancis abalancés abalancéssem abalancésseu abalancéssim abalancéssiu abalancí abalanç abalança abalançada abalançades abalançam abalançant abalançar abalançara abalançaran abalançarem abalançaren abalançares abalançareu abalançaria abalançarien abalançaries abalançarà abalançaràs abalançaré abalançaríem abalançaríeu abalançassen abalançasses abalançassin abalançassis abalançat abalançats abalançau abalançava abalançaven abalançaves abalanço abalançà abalançàrem abalançàreu abalançàs abalançàssem abalançàsseu abalançàssim abalançàssiu abalançàvem abalançàveu bal bal (1) occ sept val v
æquare
Posar les balances al fi, afinar-les.
ferri
(pronominal) Inclinar-se alguna cosa perdent la seva posició natural.

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abandon abandona abandonada abandonades abandonam abandonant abandonar abandonara abandonaran abandonarem abandonaren abandonares abandonareu abandonaria abandonarien abandonaries abandonarà abandonaràs abandonaré abandonaríem abandonaríeu abandonassen abandonasses abandonassin abandonassis abandonat abandonats abandonau abandonava abandonaven abandonaves abandone abandonem abandonen abandones abandonessen abandonesses abandonessin abandonessis abandoneu abandoni abandonin abandonis abandono abandonà abandonàrem abandonàreu abandonàs abandonàssem abandonàsseu abandonàssim abandonàssiu abandonàvem abandonàveu abandonés abandonéssem abandonésseu abandonéssim abandonéssiu abandoní alg bal bal (1) occ sept val v
derelinquere
Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.
improperare
Dir fàstics a algú.
pretio
Donar per menys preu alguna cosa.
tradere
(pronominal) menysprear-se, envilir-se.
socordiae
No cuidar de les seves obligacions o interessos.

abans /aˈbans/ adv
antea

abastar /a.basˈtaɾ/ /a.βasˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abast abasta abastada abastades abastam abastant abastar abastara abastaran abastarem abastaren abastares abastareu abastaria abastarien abastaries abastarà abastaràs abastaré abastaríem abastaríeu abastassen abastasses abastassin abastassis abastat abastats abastau abastava abastaven abastaves abaste abastem abasten abastes abastessen abastesses abastessin abastessis abasteu abasti abastin abastis abasto abastà abastàrem abastàreu abastàs abastàssem abastàsseu abastàssim abastàssiu abastàvem abastàveu abastés abastéssem abastésseu abastéssim abastéssiu abastí alg bal bal (1) occ sept val v
alimoniarum
(transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
sufficere
(intransitiu) Ser suficient o bastant.

abat /aˈbat/ n masc
abbas

abatre /aˈba.tɾe/ /əˈβa.tɾə/ abat abata abatem abaten abatent abatera abateren abateres abates abatessen abatesses abatessin abatessis abateu abati abatia abatien abaties abatin abatis abato abatran abatre abatrem abatreu abatria abatrien abatries abatrà abatràs abatré abatríem abatríeu abats abatuda abatudes abatut abatuts abaté abatérem abatéreu abatés abatéssem abatésseu abatéssim abatéssiu abatí abatíem abatíeu bal occ sept val v
dejicere
Fer caure, tirar a terra.
deprimere
Metafòricament, humiliar, envilir.
frangere
Fer perdre l'ànim, les forces.

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ abdic abdica abdicada abdicades abdicaia abdicaien abdicaies abdicam abdicant abdicar abdicara abdicaran abdicarem abdicaren abdicares abdicareu abdicaria abdicarien abdicaries abdicariva abdicariven abdicarives abdicarà abdicaràs abdicaré abdicaríem abdicaríeu abdicarívem abdicaríveu abdicassen abdicasses abdicassin abdicassis abdicat abdicats abdicau abdicava abdicaven abdicaves abdicavi abdicavo abdico abdicos abdicà abdicàiem abdicàieu abdicàrem abdicàreu abdicàs abdicàssem abdicàsseu abdicàssim abdicàssiu abdicàvem abdicàvets abdicàveu abdicàvom abdique abdiqueguem abdiqueguessa abdiqueguessen abdiqueguesses abdiquegueu abdiquegués abdiqueguéssom abdiqueguéssou abdiquem abdiquen abdiques abdiquessa abdiquessen abdiquesses abdiquessi abdiquessin abdiquessis abdiqueu abdiqui abdiquin abdiquis abdiqués abdiquéssem abdiquésseu abdiquéssim abdiquéssiu abdiquí alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
abdicare

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ n masc
abdōmen abdomen

abdominal /ab.do.miˈnaɫ/ /əb.do.miˈnaɫ/ /əb.du.miˈnaɫ/ adj
abdominalis

abecedari /a.βe.seˈða.ɾi/ /ə.βə.səˈða.ɾi/ n masc
abecedārium

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ n fem
apis
Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellerol /a.be.ʎeˈɾɔɫ/ /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/ /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ n masc
merops

aberrant /a.beˈrant/ /a.βeˈran/ /ə.bəˈran/ /ə.bəˈrant/ /ə.βəˈran/ adj
Ceritus

abeurar /a.bewˈɾaɾ/ /a.βewˈɾa/ /ə.βəwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abeur abeura abeurada abeurades abeuram abeurant abeurar abeurara abeuraran abeurarem abeuraren abeurares abeurareu abeuraria abeurarien abeuraries abeurarà abeuraràs abeuraré abeuraríem abeuraríeu abeurassen abeurasses abeurassin abeurassis abeurat abeurats abeurau abeurava abeuraven abeuraves abeure abeurem abeuren abeures abeuressen abeuresses abeuressin abeuressis abeureu abeuri abeurin abeuris abeuro abeurà abeuràrem abeuràreu abeuràs abeuràssem abeuràsseu abeuràssim abeuràssiu abeuràvem abeuràveu abeurés abeuréssem abeurésseu abeuréssim abeuréssiu abeurí alg bal bal (1) occ sept val v
adaquare
Donar beure al bestiar.

abillar /a.biˈʎaɾ/ /a.βiˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abill abilla abillada abillades abillam abillant abillar abillara abillaran abillarem abillaren abillares abillareu abillaria abillarien abillaries abillarà abillaràs abillaré abillaríem abillaríeu abillassen abillasses abillassin abillassis abillat abillats abillau abillava abillaven abillaves abille abillem abillen abilles abillessen abillesses abillessin abillessis abilleu abilli abillin abillis abillo abillà abillàrem abillàreu abillàs abillàssem abillàsseu abillàssim abillàssiu abillàvem abillàveu abillés abilléssem abillésseu abilléssim abilléssiu abillí alg bal bal (1) occ sept val v
ornare

abintestat /a.bin.tesˈtat/ /ə.βin.təsˈtat/ adv
ab intestato

abismar /a.bizˈmaɾ/ /a.βizˈma/ /ə.βizˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abism abisma abismada abismades abismam abismant abismar abismara abismaran abismarem abismaren abismares abismareu abismaria abismarien abismaries abismarà abismaràs abismaré abismaríem abismaríeu abismassen abismasses abismassin abismassis abismat abismats abismau abismava abismaven abismaves abisme abismem abismen abismes abismessen abismesses abismessin abismessis abismeu abismi abismin abismis abismo abismà abismàrem abismàreu abismàs abismàssem abismàsseu abismàssim abismàssiu abismàvem abismàveu abismés abisméssem abismésseu abisméssim abisméssiu abismí bal bal (1) occ sept val v
barathrum
Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ n masc
gurges
Fondària immensa.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ n masc
lingua abasgica
Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablanir /a.bɫaˈniɾ/ /a.βɫaˈni/ ablaneix ablaneixen ablaneixes ablaneixi ablaneixin ablaneixis ablaneixo ablanesc ablanesqui ablanesquin ablanesquis ablania ablanida ablanides ablanien ablanies ablaniguem ablanigueu ablanim ablanint ablanir ablanira ablaniran ablanirem ablaniren ablanires ablanireu ablaniria ablanirien ablaniries ablanirà ablaniràs ablaniré ablaniríem ablaniríeu ablanisc ablanisca ablanisquen ablanisques ablanissen ablanisses ablanissin ablanissis ablanit ablanits ablaniu ablanix ablanixen ablanixes ablanixo ablaní ablaníem ablaníeu ablanírem ablaníreu ablanís ablaníssem ablanísseu ablaníssim ablaníssiu bal n-occ occ sept val v
mollire
Posar bla, estovar.
Laxar, suavitzar alguna cosa.
Estovar el llit o semblant.
sedare
Mitigar la feresa, la ira o l'enuig d'algú.
mitescere
Temperar-se.
lentere
Posar-se blana o tendre amb la rosada.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ n masc
ablativus

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aboc aboca abocada abocades abocam abocant abocar abocara abocaran abocarem abocaren abocares abocareu abocaria abocarien abocaries abocarà abocaràs abocaré abocaríem abocaríeu abocassen abocasses abocassin abocassis abocat abocats abocau abocava abocaven abocaves aboco abocà abocàrem abocàreu abocàs abocàssem abocàsseu abocàssim abocàssiu abocàvem abocàveu aboque aboquem aboquen aboques aboquessen aboquesses aboquessin aboquessis aboqueu aboqui aboquin aboquis aboqués aboquéssem aboquésseu aboquéssim aboquéssiu aboquí alg bal bal (1) occ sept val v
infundere invergere
Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.
invertere
Girar cap a terra alguna cosa.
admovere
Acostar alguna cosa al lloc on ha d'obrar.
confluere
(pronominal) Ajuntar-se de cop en algun lloc molta de gent.
confluere procumbere
(pronominal) Inclinar-se, tirar-se amb el cos endavant.

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ aboleix aboleixen aboleixes aboleixi aboleixin aboleixis aboleixo abolesc abolesqui abolesquin abolesquis abolia abolida abolides abolien abolies aboliguem aboligueu abolim abolint abolir abolira aboliran abolirem aboliren abolires abolireu aboliria abolirien aboliries abolirà aboliràs aboliré aboliríem aboliríeu abolisc abolisca abolisquen abolisques abolissen abolisses abolissin abolissis abolit abolits aboliu abolix abolixen abolixes abolixo abolí abolíem abolíeu abolírem abolíreu abolís abolíssem abolísseu abolíssim abolíssiu bal n-occ occ sept val v
abolere

abominable /a.bo.miˈna.bɫe/ /a.βo.miˈna.βɫe/ /a.βo.miˈnab.bɫe/ /ə.bo.miˈnab.bɫə/ /ə.bu.miˈnab.bɫə/ /ə.βu.miˈna.βɫə/ /ə.βu.miˈnab.bɫə/ adj
abōminandus

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ abomina abominada abominades abominaia abominaien abominaies abominam abominant abominar abominara abominaran abominarem abominaren abominares abominareu abominaria abominarien abominaries abominariva abominariven abominarives abominarà abominaràs abominaré abominaríem abominaríeu abominarívem abominaríveu abominassen abominasses abominassin abominassis abominat abominats abominau abominava abominaven abominaves abominavi abominavo abomine abomineguem abomineguessa abomineguessen abomineguesses abominegueu abominegués abomineguéssom abomineguéssou abominem abominen abomines abominessa abominessen abominesses abominessi abominessin abominessis abomineu abomini abominin abominis abomino abominos abominà abominàiem abominàieu abominàrem abominàreu abominàs abominàssem abominàsseu abominàssim abominàssiu abominàvem abominàvets abominàveu abominàvom abominés abominéssem abominésseu abominéssim abominéssiu abominí abomín alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
abominare

abonançar /a.bo.nanˈsaɾ/ /a.βo.nanˈsa/ /ə.bo.nənˈsa/ /ə.bu.nənˈsa/ /ə.βu.nənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abonance abonancem abonancen abonances abonancessen abonancesses abonancessin abonancessis abonanceu abonanci abonancin abonancis abonancés abonancéssem abonancésseu abonancéssim abonancéssiu abonancí abonanç abonança abonançada abonançades abonançam abonançant abonançar abonançara abonançaran abonançarem abonançaren abonançares abonançareu abonançaria abonançarien abonançaries abonançarà abonançaràs abonançaré abonançaríem abonançaríeu abonançassen abonançasses abonançassin abonançassis abonançat abonançats abonançau abonançava abonançaven abonançaves abonanço abonançà abonançàrem abonançàreu abonançàs abonançàssem abonançàsseu abonançàssim abonançàssiu abonançàvem abonançàveu alg bal bal (1) occ sept val v
sedari

abonar /a.boˈnaɾ/ /a.βoˈna/ /ə.boˈna/ /ə.buˈna/ /ə.βuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abon abona abonada abonades abonam abonant abonar abonara abonaran abonarem abonaren abonares abonareu abonaria abonarien abonaries abonarà abonaràs abonaré abonaríem abonaríeu abonassen abonasses abonassin abonassis abonat abonats abonau abonava abonaven abonaves abone abonem abonen abones abonessen abonesses abonessin abonessis aboneu aboni abonin abonis abono abonà abonàrem abonàreu abonàs abonàssem abonàsseu abonàssim abonàssiu abonàvem abonàveu abonés abonéssem abonésseu abonéssim abonéssiu aboní alg bal bal (1) occ sept val v
probare
Acreditar, donar per bo.

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abonyeg abonyega abonyegada abonyegades abonyegam abonyegant abonyegar abonyegara abonyegaran abonyegarem abonyegaren abonyegares abonyegareu abonyegaria abonyegarien abonyegaries abonyegarà abonyegaràs abonyegaré abonyegaríem abonyegaríeu abonyegassen abonyegasses abonyegassin abonyegassis abonyegat abonyegats abonyegau abonyegava abonyegaven abonyegaves abonyego abonyegue abonyeguem abonyeguen abonyegues abonyeguessen abonyeguesses abonyeguessin abonyeguessis abonyegueu abonyegui abonyeguin abonyeguis abonyegués abonyeguéssem abonyeguésseu abonyeguéssim abonyeguéssiu abonyeguí abonyegà abonyegàrem abonyegàreu abonyegàs abonyegàssem abonyegàsseu abonyegàssim abonyegàssiu abonyegàvem abonyegàveu bal bal (1) occ sept val v
contundere

abordar /a.boɾˈðaɾ/ /a.βorˈða/ /a.βoɾˈða/ /ə.boɾˈða/ /ə.burˈða/ /ə.βurˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abord aborda abordada abordades abordam abordant abordar abordara abordaran abordarem abordaren abordares abordareu abordaria abordarien abordaries abordarà abordaràs abordaré abordaríem abordaríeu abordassen abordasses abordassin abordassis abordat abordats abordau abordava abordaven abordaves aborde abordem aborden abordes abordessen abordesses abordessin abordessis abordeu abordi abordin abordis abordo abordà abordàrem abordàreu abordàs abordàssem abordàsseu abordàssim abordàssiu abordàvem abordàveu abordés abordéssem abordésseu abordéssim abordéssiu abordí alg bal bal (1) occ sept val v
irruere
Escometre amb ímpetu i fúria.

abrasar /a.bɾaˈzaɾ/ /a.βɾaˈza/ /ə.βɾəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrasa abrasada abrasades abrasam abrasant abrasar abrasara abrasaran abrasarem abrasaren abrasares abrasareu abrasaria abrasarien abrasaries abrasarà abrasaràs abrasaré abrasaríem abrasaríeu abrasassen abrasasses abrasassin abrasassis abrasat abrasats abrasau abrasava abrasaven abrasaves abrase abrasem abrasen abrases abrasessen abrasesses abrasessin abrasessis abraseu abrasi abrasin abrasis abraso abrasà abrasàrem abrasàreu abrasàs abrasàssem abrasàsseu abrasàssim abrasàssiu abrasàvem abrasàveu abrasés abraséssem abrasésseu abraséssim abraséssiu abrasí abràs bal bal (1) occ sept val v
exurere
Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
exsiccare
Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.
ardere
(pronominal) Estar molt agitat d'alguna passió.

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ n fem
complexus amplexus

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrace abracem abracen abraces abracessen abracesses abracessin abracessis abraceu abraci abracin abracis abracés abracéssem abracésseu abracéssim abracéssiu abrací abraç abraça abraçada abraçades abraçam abraçant abraçar abraçara abraçaran abraçarem abraçaren abraçares abraçareu abraçaria abraçarien abraçaries abraçarà abraçaràs abraçaré abraçaríem abraçaríeu abraçassen abraçasses abraçassin abraçassis abraçat abraçats abraçau abraçava abraçaven abraçaves abraço abraçà abraçàrem abraçàreu abraçàs abraçàssem abraçàsseu abraçàssim abraçàssiu abraçàvem abraçàveu alg bal bal (1) occ sept val v
amplector
Estrènyer amb els braços.
Seguir una causa, opinió o partit.

abreviació /a.bɾe.vi.a.siˈo/ /a.βɾe.βi.a.siˈo/ /ə.bɾə.vi.ə.siˈo/ /ə.βɾə.βi.ə.siˈo/ n fem
compendium

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ n fem
abbreviātiō
Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ n masc
pallium
Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.

abrigar /a.bɾiˈɣaɾ/ /a.βɾiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrig abriga abrigada abrigades abrigam abrigant abrigar abrigara abrigaran abrigarem abrigaren abrigares abrigareu abrigaria abrigarien abrigaries abrigarà abrigaràs abrigaré abrigaríem abrigaríeu abrigassen abrigasses abrigassin abrigassis abrigat abrigats abrigau abrigava abrigaven abrigaves abrigo abrigue abriguem abriguen abrigues abriguessen abriguesses abriguessin abriguessis abrigueu abrigui abriguin abriguis abrigués abriguéssem abriguésseu abriguéssim abriguéssiu abriguí abrigà abrigàrem abrigàreu abrigàs abrigàssem abrigàsseu abrigàssim abrigàssiu abrigàvem abrigàveu alg bal bal (1) occ sept val v
fovere
Resguardar del fred.
protegere
Auxiliar, emparar, patrocinar.
cooperire
Cobrir, tapar.

abril /əˈβɾiɫ/ n masc
Aprilis aprilis
Quart mes de l'any.

abrogar /a.bɾoˈɣaɾ/ /a.βɾoˈɣa/ /ə.bɾoˈɣa/ /ə.bɾuˈɣa/ /ə.βɾuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrog abroga abrogada abrogades abrogam abrogant abrogar abrogara abrogaran abrogarem abrogaren abrogares abrogareu abrogaria abrogarien abrogaries abrogarà abrogaràs abrogaré abrogaríem abrogaríeu abrogassen abrogasses abrogassin abrogassis abrogat abrogats abrogau abrogava abrogaven abrogaves abrogo abrogue abroguem abroguen abrogues abroguessen abroguesses abroguessin abroguessis abrogueu abrogui abroguin abroguis abrogués abroguéssem abroguésseu abroguéssim abroguéssiu abroguí abrogà abrogàrem abrogàreu abrogàs abrogàssem abrogàsseu abrogàssim abrogàssiu abrogàvem abrogàveu alg bal bal (1) occ sept val v
abrogare

abrusar /a.bɾuˈzaɾ/ /a.βɾuˈza/ /ə.βɾuˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrusa abrusada abrusades abrusam abrusant abrusar abrusara abrusaran abrusarem abrusaren abrusares abrusareu abrusaria abrusarien abrusaries abrusarà abrusaràs abrusaré abrusaríem abrusaríeu abrusassen abrusasses abrusassin abrusassis abrusat abrusats abrusau abrusava abrusaven abrusaves abruse abrusem abrusen abruses abrusessen abrusesses abrusessin abrusessis abruseu abrusi abrusin abrusis abruso abrusà abrusàrem abrusàreu abrusàs abrusàssem abrusàsseu abrusàssim abrusàssiu abrusàvem abrusàveu abrusés abruséssem abrusésseu abruséssim abruséssiu abrusí abrús bal bal (1) occ sept val v
adurere
Escalfar amb excés, com l'ardor del sol a l'estiu.
aduri
(pronominal) Cremar-se, rebre una calor excessiva.

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ adj
absens
Que no està atent a la situació present.

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. absent absenta absentada absentades absentam absentant absentar absentara absentaran absentarem absentaren absentares absentareu absentaria absentarien absentaries absentarà absentaràs absentaré absentaríem absentaríeu absentassen absentasses absentassin absentassis absentat absentats absentau absentava absentaven absentaves absente absentem absenten absentes absentessen absentesses absentessin absentessis absenteu absenti absentin absentis absento absentà absentàrem absentàreu absentàs absentàssem absentàsseu absentàssim absentàssiu absentàvem absentàveu absentés absentéssem absentésseu absentéssim absentéssiu absentí alg bal bal (1) occ sept val v
absum

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ absol absolc absoldran absoldre absoldrem absoldreu absoldria absoldrien absoldries absoldrà absoldràs absoldré absoldríem absoldríeu absoleia absoleien absoleies absolem absolen absolent absolessen absolesses absoleu absoleva absoleven absoleves absolga absolgam absolgau absolgo absolgos absolguda absolgudes absolguem absolguen absolguent absolguera absolgueren absolgueres absolgues absolguessa absolguessen absolguesses absolguessin absolguessis absolgueu absolgui absolguin absolguis absolgut absolguts absolgué absolguérem absolguéreu absolgués absolguéssem absolguésseu absolguéssim absolguéssiu absolguéssom absolguéssou absolguí absoli absolia absolien absolies absolin absolis absoliva absoliven absolives absols absolt absolta absoltes absolts absolèiem absolèieu absolèvem absolèveu absolèvom absolèvou absolés absoléssem absolésseu absolíem absolíeu absolívem absolíveu absolívom absolívou alg bal centr eiv n-occ occ v.cent val v
absolvere
Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
Donar per lliure al reu contra qui s'havia entaulat una demanda civil o criminal.

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ absorbeix absorbeixen absorbeixes absorbeixi absorbeixin absorbeixis absorbeixo absorbesc absorbesqui absorbesquin absorbesquis absorbia absorbida absorbides absorbien absorbies absorbiguem absorbigueu absorbim absorbint absorbir absorbira absorbiran absorbirem absorbiren absorbires absorbireu absorbiria absorbirien absorbiries absorbirà absorbiràs absorbiré absorbiríem absorbiríeu absorbisc absorbisca absorbisquen absorbisques absorbissen absorbisses absorbissin absorbissis absorbit absorbits absorbiu absorbix absorbixen absorbixes absorbixo absorbí absorbíem absorbíeu absorbírem absorbíreu absorbís absorbíssem absorbísseu absorbíssim absorbíssiu bal n-occ occ sept val v
absorbere
Amarar, penetrar dins.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ abstèmia adj masc
abstēmius
Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstenir-se /aps.teˈniɾ.se/ /əps.tə.niɾˈsə/ /əps.təˈnir.sə/ abstenc abstendran abstendrem abstendreu abstendria abstendrien abstendries abstendrà abstendràs abstendré abstendríem abstendríeu abstenen abstenguda abstengudes abstenguem abstengueren abstengueres abstenguessin abstenguessis abstengueu abstengui abstenguin abstenguis abstengut abstenguts abstengué abstenguérem abstenguéreu abstengués abstenguéssim abstenguéssiu abstenguí abstenia abstenien abstenies abstenim abstenint abstenir absteniu abstens absteníem absteníeu abstinc abstindran abstindrem abstindreu abstindria abstindrien abstindries abstindrà abstindràs abstindré abstindríem abstindríeu abstinga abstinguda abstingudes abstinguem abstinguen abstinguera abstingueren abstingueres abstingues abstinguessen abstinguesses abstinguessin abstinguessis abstingueu abstingui abstinguin abstinguis abstingut abstinguts abstingué abstinguérem abstinguéreu abstingués abstinguéssem abstinguésseu abstinguéssim abstinguéssiu abstinguí absté abstén abstín alg bal occ val v
abstineo

abstergir /aps.terˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒiɾ/ /əps.tərˈʒi/ abstergeix abstergeixen abstergeixes abstergeixi abstergeixin abstergeixis abstergeixo abstergesc abstergesqui abstergesquin abstergesquis abstergia abstergida abstergides abstergien abstergies abstergiguem abstergigueu abstergim abstergint abstergir abstergira abstergiran abstergirem abstergiren abstergires abstergireu abstergiria abstergirien abstergiries abstergirà abstergiràs abstergiré abstergiríem abstergiríeu abstergisc abstergisca abstergisquen abstergisques abstergissen abstergisses abstergissin abstergissis abstergit abstergits abstergiu abstergix abstergixen abstergixes abstergixo abstergí abstergíem abstergíeu abstergírem abstergíreu abstergís abstergíssem abstergísseu abstergíssim abstergíssiu bal n-occ occ sept val v
abstergere

abstinent /aps.tiˈnen/ /aps.tiˈnent/ /əps.tiˈnen/ /əps.tiˈnent/ adj
abstinax

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ abstracta adj masc
abstractus

abstreure /apsˈtɾew.ɾe/ /əpsˈtɾɛw.ɾə/ abstragueren abstragueres abstraguessen abstraguesses abstraguessin abstraguessis abstragué abstraguérem abstraguéreu abstragués abstraguéssem abstraguésseu abstraguéssim abstraguéssiu abstraguí abstraiem abstraient abstraieu abstrauran abstraurem abstraureu abstrauria abstraurien abstrauries abstraurà abstrauràs abstrauré abstrauríem abstrauríeu abstrec abstrega abstreguem abstreguen abstregues abstregueu abstregui abstreguin abstreguis abstreia abstreien abstreies abstreim abstreis abstret abstreta abstretes abstrets abstreu abstreuen abstreure abstreus abstrèiem abstrèieu bal v
abstrahere abstrahi
Considerar en una cosa un atribut o una propietat sense atendre els altres atributs o propietats que té.

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ n fem
absentia

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ adj
abundans

abundar /a.bunˈdaɾ/ /a.βunˈda/ /ə.βunˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abund abunda abundada abundades abundam abundant abundar abundara abundaran abundarem abundaren abundares abundareu abundaria abundarien abundaries abundarà abundaràs abundaré abundaríem abundaríeu abundassen abundasses abundassin abundassis abundat abundats abundau abundava abundaven abundaves abunde abundem abunden abundes abundessen abundesses abundessin abundessis abundeu abundi abundin abundis abundo abundà abundàrem abundàreu abundàs abundàssem abundàsseu abundàssim abundàssiu abundàvem abundàveu abundés abundéssem abundésseu abundéssim abundéssiu abundí alg bal bal (1) occ sept val v
abundare

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ n fem
abundantia

abusar /a.buˈzaɾ/ /a.βuˈza/ /ə.βuˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abusa abusada abusades abusam abusant abusar abusara abusaran abusarem abusaren abusares abusareu abusaria abusarien abusaries abusarà abusaràs abusaré abusaríem abusaríeu abusassen abusasses abusassin abusassis abusat abusats abusau abusava abusaven abusaves abuse abusem abusen abuses abusessen abusesses abusessin abusessis abuseu abusi abusin abusis abuso abusà abusàrem abusàreu abusàs abusàssem abusàsseu abusàssim abusàssiu abusàvem abusàveu abusés abuséssem abusésseu abuséssim abuséssiu abusí abús alg bal bal (1) occ sept val v
abuti

abusiu /a.buˈziw/ /ə.βuˈziw/ adj masc
contumēliōsus

abusivament /a.buˌzi.vaˈment/ /a.βuˌzi.βaˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈment/ /ə.βuˌzi.βəˈmen/ adv
contumēliōsē

abús /aˈbus/ n masc
abūsiō

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acab acaba acabada acabades acabam acabant acabar acabara acabaran acabarem acabaren acabares acabareu acabaria acabarien acabaries acabarà acabaràs acabaré acabaríem acabaríeu acabassen acabasses acabassin acabassis acabat acabats acabau acabava acabaven acabaves acabe acabem acaben acabes acabessen acabesses acabessin acabessis acabeu acabi acabin acabis acabo acabà acabàrem acabàreu acabàs acabàssem acabàsseu acabàssim acabàssiu acabàvem acabàveu acabés acabéssem acabésseu acabéssim acabéssiu acabí alg bal bal (1) occ sept val v
finire

acalorar /a.ka.ɫoˈɾa/ /a.ka.ɫoˈɾaɾ/ /ə.kə.ɫoˈɾa/ /ə.kə.ɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acalor acalora acalorada acalorades acaloram acalorant acalorar acalorara acaloraran acalorarem acaloraren acalorares acalorareu acaloraria acalorarien acaloraries acalorarà acaloraràs acaloraré acaloraríem acaloraríeu acalorassen acalorasses acalorassin acalorassis acalorat acalorats acalorau acalorava acaloraven acaloraves acalore acalorem acaloren acalores acaloressen acaloresses acaloressin acaloressis acaloreu acalori acalorin acaloris acaloro acalorà acaloràrem acaloràreu acaloràs acaloràssem acaloràsseu acaloràssim acaloràssiu acaloràvem acaloràveu acalorés acaloréssem acalorésseu acaloréssim acaloréssiu acalorí bal bal (1) occ sept val v
calefacere
Fer o donar calor.
agitare
(pronominal) Encendre's, aclaparar-se per un excés de treball o exercici.

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acamp acampa acampada acampades acampam acampant acampar acampara acamparan acamparem acamparen acampares acampareu acamparia acamparien acamparies acamparà acamparàs acamparé acamparíem acamparíeu acampassen acampasses acampassin acampassis acampat acampats acampau acampava acampaven acampaves acampe acampem acampen acampes acampessen acampesses acampessin acampessis acampeu acampi acampin acampis acampo acampà acampàrem acampàreu acampàs acampàssem acampàsseu acampàssim acampàssiu acampàvem acampàveu acampés acampéssem acampésseu acampéssim acampéssiu acampí alg bal bal (1) occ sept val v
castrametari

acarar /a.kaˈɾa/ /a.kaˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acar acara acarada acarades acaram acarant acarar acarara acararan acararem acararen acarares acarareu acararia acararien acararies acararà acararàs acararé acararíem acararíeu acarassen acarasses acarassin acarassis acarat acarats acarau acarava acaraven acaraves acare acarem acaren acares acaressen acaresses acaressin acaressis acareu acari acarin acaris acaro acarà acaràrem acaràreu acaràs acaràssem acaràsseu acaràssim acaràssiu acaràvem acaràveu acarés acaréssem acarésseu acaréssim acaréssiu acarí bal bal (1) occ sept val v
comparare
Confrontar una cosa amb una altra.

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acaricia acariciada acariciades acariciam acariciant acariciar acariciara acariciaran acariciarem acariciaren acariciares acariciareu acariciaria acariciarien acariciaries acariciarà acariciaràs acariciaré acariciaríem acariciaríeu acariciassen acariciasses acariciassin acariciassis acariciat acariciats acariciau acariciava acariciaven acariciaves acaricie acariciem acaricien acaricies acariciessen acariciesses acariciessin acariciessis acaricieu acaricii acaricio acaricià acariciàrem acariciàreu acariciàs acariciàssem acariciàsseu acariciàssim acariciàssiu acariciàvem acariciàveu acariciés acariciéssem acariciésseu acariciéssim acariciéssiu acaricií acariciï acariciïn acariciïs bal bal (1) occ sept val v
palpare
Fer carícies, tractar amb afecte.
Passar els dits suaument per una superfície.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ n fem
acceleratio
Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

accelerar /ak.se.ɫeˈɾa/ /ak.se.ɫeˈɾaɾ/ /ək.sə.ɫəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acceler accelera accelerada accelerades acceleram accelerant accelerar accelerara acceleraran accelerarem acceleraren accelerares accelerareu acceleraria accelerarien acceleraries accelerarà acceleraràs acceleraré acceleraríem acceleraríeu accelerassen accelerasses accelerassin accelerassis accelerat accelerats accelerau accelerava acceleraven acceleraves accelere accelerem acceleren acceleres acceleressen acceleresses acceleressin acceleressis accelereu acceleri accelerin acceleris accelero accelerà acceleràrem acceleràreu acceleràs acceleràssem acceleràsseu acceleràssim acceleràssiu acceleràvem acceleràveu accelerés acceleréssem accelerésseu acceleréssim acceleréssiu accelerí alg bal bal (1) occ sept val v
accelerō
Fer amb promptitud, més ràpid.
Donar més velocitat

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ n masc
accentus
Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

acceptable /ak.sepˈta.bɫe/ /ak.sepˈta.βɫe/ /ak.sepˈtab.bɫe/ /ək.səpˈta.βɫə/ /ək.səpˈtab.bɫə/ adj
acceptus

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ n fem
acceptatio

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. accept accepta acceptada acceptades acceptam acceptant acceptar acceptara acceptaran acceptarem acceptaren acceptares acceptareu acceptaria acceptarien acceptaries acceptarà acceptaràs acceptaré acceptaríem acceptaríeu acceptassen acceptasses acceptassin acceptassis acceptat acceptats acceptau acceptava acceptaven acceptaves accepte acceptem accepten acceptes acceptessen acceptesses acceptessin acceptessis accepteu accepti acceptin acceptis accepto acceptà acceptàrem acceptàreu acceptàs acceptàssem acceptàsseu acceptàssim acceptàssiu acceptàvem acceptàveu acceptés acceptéssem acceptésseu acceptéssim acceptéssiu acceptí alg bal bal (1) occ sept val v
accipere accipio
Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ n masc
calamitas
Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ adv
casualis

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ n fem
actio
Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ n masc
chalybs adamas

acerar /a.seˈɾa/ /a.seˈɾaɾ/ /ə.səˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acer acera acerada acerades aceram acerant acerar acerara aceraran acerarem aceraren acerares acerareu aceraria acerarien aceraries acerarà aceraràs aceraré aceraríem aceraríeu acerassen acerasses acerassin acerassis acerat acerats acerau acerava aceraven aceraves acere acerem aceren aceres aceressen aceresses aceressin aceressis acereu aceri acerin aceris acero acerà aceràrem aceràreu aceràs aceràssem aceràsseu aceràssim aceràssiu aceràvem aceràveu acerés aceréssem acerésseu aceréssim aceréssiu acerí alg bal bal (1) occ sept val v
addere
Posar acer a la punta i al tall dels instruments de ferro que serveixen per a tallar.

acetàbul /a.seˈta.βuɫ/ /ə.səˈta.βuɫ/ n masc
acetabulum
(anatomia) Cavitat òssia on encaixa el cap del coxal de la cuixa.

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aclam aclama aclamada aclamades aclamam aclamant aclamar aclamara aclamaran aclamarem aclamaren aclamares aclamareu aclamaria aclamarien aclamaries aclamarà aclamaràs aclamaré aclamaríem aclamaríeu aclamassen aclamasses aclamassin aclamassis aclamat aclamats aclamau aclamava aclamaven aclamaves aclame aclamem aclamen aclames aclamessen aclamesses aclamessin aclamessis aclameu aclami aclamin aclamis aclamo aclamà aclamàrem aclamàreu aclamàs aclamàssem aclamàsseu aclamàssim aclamàssiu aclamàvem aclamàveu aclamés aclaméssem aclamésseu aclaméssim aclaméssiu aclamí alg bal bal (1) occ sept val v
acclamo
Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.
Nomenar algú per aclamació.

aclaparar /a.kɫa.paˈɾa/ /a.kɫa.paˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aclapar aclapara aclaparada aclaparades aclaparam aclaparant aclaparar aclaparara aclapararan aclapararem aclapararen aclaparares aclaparareu aclapararia aclapararien aclapararies aclapararà aclapararàs aclapararé aclapararíem aclapararíeu aclaparassen aclaparasses aclaparassin aclaparassis aclaparat aclaparats aclaparau aclaparava aclaparaven aclaparaves aclapare aclaparem aclaparen aclapares aclaparessen aclaparesses aclaparessin aclaparessis aclapareu aclapari aclaparin aclaparis aclaparo aclaparà aclaparàrem aclaparàreu aclaparàs aclaparàssem aclaparàsseu aclaparàssim aclaparàssiu aclaparàvem aclaparàveu aclaparés aclaparéssem aclaparésseu aclaparéssim aclaparéssiu aclaparí bal bal (1) occ sept val v
enervare
Prostrar, llevar les forces, l'ànim.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ aclareix aclareixen aclareixes aclareixi aclareixin aclareixis aclareixo aclaresc aclaresqui aclaresquin aclaresquis aclaria aclarida aclarides aclarien aclaries aclariguem aclarigueu aclarim aclarint aclarir aclarira aclariran aclarirem aclariren aclarires aclarireu aclariria aclaririen aclariries aclarirà aclariràs aclariré aclariríem aclariríeu aclarisc aclarisca aclarisquen aclarisques aclarissen aclarisses aclarissin aclarissis aclarit aclarits aclariu aclarix aclarixen aclarixes aclarixo aclarí aclaríem aclaríeu aclarírem aclaríreu aclarís aclaríssem aclarísseu aclaríssim aclaríssiu bal n-occ occ sept val v
rarefacere
Fer que sigui major l'interval o distància que hi ha entre dues coses.
Disminuir l'espessor d'alguna cosa que sol ser densa i atapeïda.
resecare
Tallar els sarments dels ceps o les branques dels arbres, a fi d'airejar i evitar que gastin la seva força o virtut en branques inútils.
patefacere
Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.
extricare
Posar en net algun negoci o dependència embolicada i confusa.
clarescere
(pronominal) Apartar-se, dissipar-se els núvols.

aclimatar /a.kɫi.maˈta/ /a.kɫi.maˈtaɾ/ /ə.kɫi.məˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aclimat aclimata aclimatada aclimatades aclimatam aclimatant aclimatar aclimatara aclimataran aclimatarem aclimataren aclimatares aclimatareu aclimataria aclimatarien aclimataries aclimatarà aclimataràs aclimataré aclimataríem aclimataríeu aclimatassen aclimatasses aclimatassin aclimatassis aclimatat aclimatats aclimatau aclimatava aclimataven aclimataves aclimate aclimatem aclimaten aclimates aclimatessen aclimatesses aclimatessin aclimatessis aclimateu aclimati aclimatin aclimatis aclimato aclimatà aclimatàrem aclimatàreu aclimatàs aclimatàssem aclimatàsseu aclimatàssim aclimatàssiu aclimatàvem aclimatàveu aclimatés aclimatéssem aclimatésseu aclimatéssim aclimatéssiu aclimatí alg bal bal (1) occ sept val v
accomodare

aclucar /a.kɫuˈka/ /a.kɫuˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acluc acluca aclucada aclucades aclucam aclucant aclucar aclucara aclucaran aclucarem aclucaren aclucares aclucareu aclucaria aclucarien aclucaries aclucarà aclucaràs aclucaré aclucaríem aclucaríeu aclucassen aclucasses aclucassin aclucassis aclucat aclucats aclucau aclucava aclucaven aclucaves acluco aclucà aclucàrem aclucàreu aclucàs aclucàssem aclucàsseu aclucàssim aclucàssiu aclucàvem aclucàveu acluque acluquem acluquen acluques acluquessen acluquesses acluquessin acluquessis acluqueu acluqui acluquin acluquis acluqués acluquéssem acluquésseu acluquéssim acluquéssiu acluquí alg bal bal (1) occ sept val v
claudere
Tancar els ulls.

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ n fem
vitium cutis

acoblar /a.kobˈbɫa/ /a.koˈbɫaɾ/ /a.koˈβɫa/ /ə.kobˈbɫa/ /ə.kubˈbɫa/ /ə.kuˈβɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acobl acobla acoblada acoblades acoblam acoblant acoblar acoblara acoblaran acoblarem acoblaren acoblares acoblareu acoblaria acoblarien acoblaries acoblarà acoblaràs acoblaré acoblaríem acoblaríeu acoblassen acoblasses acoblassin acoblassis acoblat acoblats acoblau acoblava acoblaven acoblaves acoble acoblem acoblen acobles acoblessen acoblesses acoblessin acoblessis acobleu acobli acoblin acoblis acoblo acoblà acoblàrem acoblàreu acoblàs acoblàssem acoblàsseu acoblàssim acoblàssiu acoblàvem acoblàveu acoblés acobléssem acoblésseu acobléssim acobléssiu acoblí bal bal (1) occ sept val v
adunare
Unir dues peces de manera que entrin l'una dins de l'altra.

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ acollia acollida acollides acollien acollies acolliguem acolligueu acollim acollint acollir acollira acolliran acollirem acolliren acollires acollireu acolliria acollirien acolliries acollirà acolliràs acolliré acolliríem acolliríeu acollissen acollisses acollissin acollissis acollit acollits acolliu acollí acollíem acollíeu acollírem acollíreu acollís acollíssem acollísseu acollíssim acollíssiu acull aculla acullen aculles aculli acullin acullis acullo aculls alg bal occ sept val v
confugere
(pronominal) refugiar-se, retirar-se, posar-se a cobert.

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acomiad acomiada acomiadada acomiadades acomiadam acomiadant acomiadar acomiadara acomiadaran acomiadarem acomiadaren acomiadares acomiadareu acomiadaria acomiadarien acomiadaries acomiadarà acomiadaràs acomiadaré acomiadaríem acomiadaríeu acomiadassen acomiadasses acomiadassin acomiadassis acomiadat acomiadats acomiadau acomiadava acomiadaven acomiadaves acomiade acomiadem acomiaden acomiades acomiadessen acomiadesses acomiadessin acomiadessis acomiadeu acomiadi acomiadin acomiadis acomiado acomiadà acomiadàrem acomiadàreu acomiadàs acomiadàssem acomiadàsseu acomiadàssim acomiadàssiu acomiadàvem acomiadàveu acomiadés acomiadéssem acomiadésseu acomiadéssim acomiadéssiu acomiadí bal bal (1) occ sept val v
dimittere
Despatxar de la feina, donar comiat.

acomodar /a.ko.moˈða/ /a.ko.moˈðaɾ/ /ə.ko.moˈða/ /ə.ku.muˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acomod acomoda acomodada acomodades acomodam acomodant acomodar acomodara acomodaran acomodarem acomodaren acomodares acomodareu acomodaria acomodarien acomodaries acomodarà acomodaràs acomodaré acomodaríem acomodaríeu acomodassen acomodasses acomodassin acomodassis acomodat acomodats acomodau acomodava acomodaven acomodaves acomode acomodem acomoden acomodes acomodessen acomodesses acomodessin acomodessis acomodeu acomodi acomodin acomodis acomodo acomodà acomodàrem acomodàreu acomodàs acomodàssem acomodàsseu acomodàssim acomodàssiu acomodàvem acomodàveu acomodés acomodéssem acomodésseu acomodéssim acomodéssiu acomodí alg bal bal (1) occ sept val v
accommodare
Ordenar, posar en el forma deguda.
(pronominal) Conformar-se, adaptar-se al dictamen, geni o abast d'algú.
componere
Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
commodare
Deixar alguna cosa d'ús o servei.
convenire
Ser alguna cosa útil o agradable a algú.

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acompany acompanya acompanyada acompanyades acompanyam acompanyant acompanyar acompanyara acompanyaran acompanyarem acompanyaren acompanyares acompanyareu acompanyaria acompanyarien acompanyaries acompanyarà acompanyaràs acompanyaré acompanyaríem acompanyaríeu acompanyassen acompanyasses acompanyassin acompanyassis acompanyat acompanyats acompanyau acompanyava acompanyaven acompanyaves acompanye acompanyem acompanyen acompanyes acompanyessen acompanyesses acompanyessin acompanyessis acompanyeu acompanyi acompanyin acompanyis acompanyo acompanyà acompanyàrem acompanyàreu acompanyàs acompanyàssem acompanyàsseu acompanyàssim acompanyàssiu acompanyàvem acompanyàveu acompanyés acompanyéssem acompanyésseu acompanyéssim acompanyéssiu acompanyí alg bal bal (1) occ sept val v
comitare
Anar en companyia d'una o moltes persones.
stipare
Escortar.
adjungere
Agregar una cosa a una altra.

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aconsell aconsella aconsellada aconsellades aconsellam aconsellant aconsellar aconsellara aconsellaran aconsellarem aconsellaren aconsellares aconsellareu aconsellaria aconsellarien aconsellaries aconsellarà aconsellaràs aconsellaré aconsellaríem aconsellaríeu aconsellassen aconsellasses aconsellassin aconsellassis aconsellat aconsellats aconsellau aconsellava aconsellaven aconsellaves aconselle aconsellem aconsellen aconselles aconsellessen aconsellesses aconsellessin aconsellessis aconselleu aconselli aconsellin aconsellis aconsello aconsellà aconsellàrem aconsellàreu aconsellàs aconsellàssem aconsellàsseu aconsellàssim aconsellàssiu aconsellàvem aconsellàveu aconsellés aconselléssem aconsellésseu aconselléssim aconselléssiu aconsellí alg bal bal (1) occ sept val v
consilior

acontentar /a.kon.tenˈta/ /a.kon.tenˈtaɾ/ /ə.kon.tənˈta/ /ə.kun.tənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acontent acontenta acontentada acontentades acontentam acontentant acontentar acontentara acontentaran acontentarem acontentaren acontentares acontentareu acontentaria acontentarien acontentaries acontentarà acontentaràs acontentaré acontentaríem acontentaríeu acontentassen acontentasses acontentassin acontentassis acontentat acontentats acontentau acontentava acontentaven acontentaves acontente acontentem acontenten acontentes acontentessen acontentesses acontentessin acontentessis acontenteu acontenti acontentin acontentis acontento acontentà acontentàrem acontentàreu acontentàs acontentàssem acontentàsseu acontentàssim acontentàssiu acontentàvem acontentàveu acontentés acontentéssem acontentésseu acontentéssim acontentéssiu acontentí alg bal bal (1) occ sept val v
delectare
Agradar a algú, fer-lo content.

acoquinar /a.ko.kiˈna/ /a.ko.kiˈnaɾ/ /ə.ko.kiˈna/ /ə.ku.kiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acoquina acoquinada acoquinades acoquinam acoquinant acoquinar acoquinara acoquinaran acoquinarem acoquinaren acoquinares acoquinareu acoquinaria acoquinarien acoquinaries acoquinarà acoquinaràs acoquinaré acoquinaríem acoquinaríeu acoquinassen acoquinasses acoquinassin acoquinassis acoquinat acoquinats acoquinau acoquinava acoquinaven acoquinaves acoquine acoquinem acoquinen acoquines acoquinessen acoquinesses acoquinessin acoquinessis acoquineu acoquini acoquinin acoquinis acoquino acoquinà acoquinàrem acoquinàreu acoquinàs acoquinàssem acoquinàsseu acoquinàssim acoquinàssiu acoquinàvem acoquinàveu acoquinés acoquinéssem acoquinésseu acoquinéssim acoquinéssiu acoquiní acoquín bal bal (1) occ sept val v
perterrere

acord /aˈkɔɾt/ n masc
pactum
El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acord acorda acordada acordades acordam acordant acordar acordara acordaran acordarem acordaren acordares acordareu acordaria acordarien acordaries acordarà acordaràs acordaré acordaríem acordaríeu acordassen acordasses acordassin acordassis acordat acordats acordau acordava acordaven acordaves acorde acordem acorden acordes acordessen acordesses acordessin acordessis acordeu acordi acordin acordis acordo acordà acordàrem acordàreu acordàs acordàssem acordàsseu acordàssim acordàssiu acordàvem acordàveu acordés acordéssem acordésseu acordéssim acordéssiu acordí alg bal bal (1) occ sept val v
decernere
Determinar o resoldre de comú acord, o per majoria de vots, alguna cosa.
consonare
(música) Avenir els instruments o veus per a formar harmonia.
convenire
(pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ n masc
accordio harmonica diductilis

acostumar /a.kos.tuˈma/ /a.kos.tuˈmaɾ/ /ə.kos.tuˈma/ /ə.kus.tuˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acostum acostuma acostumada acostumades acostumam acostumant acostumar acostumara acostumaran acostumarem acostumaren acostumares acostumareu acostumaria acostumarien acostumaries acostumarà acostumaràs acostumaré acostumaríem acostumaríeu acostumassen acostumasses acostumassin acostumassis acostumat acostumats acostumau acostumava acostumaven acostumaves acostume acostumem acostumen acostumes acostumessen acostumesses acostumessin acostumessis acostumeu acostumi acostumin acostumis acostumo acostumà acostumàrem acostumàreu acostumàs acostumàssem acostumàsseu acostumàssim acostumàssiu acostumàvem acostumàveu acostumés acostuméssem acostumésseu acostuméssim acostuméssiu acostumí alg bal bal (1) occ sept val v
assuefacere
Fer que algú prengui el costum de fer alguna cosa.
solere
Tenir de costum.
assuescere
(pronominal) Prendre el costum de fer alguna cosa.

acotar /a.koˈta/ /a.koˈtaɾ/ /ə.koˈta/ /ə.kuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acot acota acotada acotades acotam acotant acotar acotara acotaran acotarem acotaren acotares acotareu acotaria acotarien acotaries acotarà acotaràs acotaré acotaríem acotaríeu acotassen acotasses acotassin acotassis acotat acotats acotau acotava acotaven acotaves acote acotem acoten acotes acotessen acotesses acotessin acotessis acoteu acoti acotin acotis acoto acotà acotàrem acotàreu acotàs acotàssem acotàsseu acotàssim acotàssiu acotàvem acotàveu acotés acotéssem acotésseu acotéssim acotéssiu acotí alg bal bal (1) occ sept val v
incurvari
(pronominal) Inclinar la part superior del cos envers terra.
(eivissenc) Forma alternativa de cotar.

acreditació /a.kɾe.ði.ta.siˈo/ /ə.kɾə.ði.tə.siˈo/ n fem
accreditatio

acreditar /a.kɾe.ðiˈta/ /a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /ə.kɾə.ðiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acredit acredita acreditada acreditades acreditam acreditant acreditar acreditara acreditaran acreditarem acreditaren acreditares acreditareu acreditaria acreditarien acreditaries acreditarà acreditaràs acreditaré acreditaríem acreditaríeu acreditassen acreditasses acreditassin acreditassis acreditat acreditats acreditau acreditava acreditaven acreditaves acredite acreditem acrediten acredites acreditessen acreditesses acreditessin acreditessis acrediteu acrediti acreditin acreditis acredito acredità acreditàrem acreditàreu acreditàs acreditàssem acreditàsseu acreditàssim acreditàssiu acreditàvem acreditàveu acredités acreditéssem acreditésseu acreditéssim acreditéssiu acredití alg bal bal (1) occ sept val v
approvare commendare
Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
approvare
Donar proves de la certesa d'alguna cosa.
merere
Atènyer, tenir guanyat o merescut.

acromi /aˈkɾɔ.mi/ /əˈkɾɔ.mi/ n masc
acromion

acròbata /aˈkɾɔ.ba.ta/ /əˈkɾɔ.βə.tə/ n neut
petaurista

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ n masc
acrostichis

acta /ˈak.ta/ n fem
acta

acte /ˈak.te/ n masc
āctus
Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.

actini /əkˈti.ni/ n masc
actinium

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ adj masc
activus
Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

activament /akˌti.vaˈment/ /akˌti.βaˈmen/ /əkˌti.vəˈmen/ /əkˌti.vəˈment/ /əkˌti.βəˈmen/ adv
active

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. actiu activ activa activada activades activam activant activar activara activaran activarem activaren activares activareu activaria activarien activaries activarà activaràs activaré activaríem activaríeu activassen activasses activassin activassis activat activats activau activava activaven activaves active activem activen actives activessen activesses activessin activessis activeu activi activin activis activo activà activàrem activàreu activàs activàssem activàsseu activàssim activàssiu activàvem activàveu activés activéssem activésseu activéssim activéssiu activí alg bal bal (1) occ sept val v
excitare
Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ n fem
actiō

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ n masc
actor

actriu /akˈtɾiw/ n fem
actrix

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. actua actuada actuades actuam actuant actuar actuara actuaran actuarem actuaren actuares actuareu actuaria actuarien actuaries actuarà actuaràs actuaré actuaríem actuaríeu actuassen actuasses actuassin actuassis actuat actuats actuau actuava actuaven actuaves actue actuem actuen actues actuessen actuesses actuessin actuessis actueu actuo actuu actuà actuàrem actuàreu actuàs actuàssem actuàsseu actuàssim actuàssiu actuàvem actuàveu actués actuéssem actuésseu actuéssim actuéssiu actuí actuï actuïn actuïs alg bal bal (1) occ sept val v
agere

acudir /a.kuˈði/ /a.kuˈðiɾ/ /ə.kuˈði/ acuda acudeix acudeixen acudeixes acudeixi acudeixin acudeixis acudeixo acuden acudes acudesc acudesqui acudesquin acudesquis acudi acudia acudida acudides acudien acudies acudiguem acudigueu acudim acudin acudint acudir acudira acudiran acudirem acudiren acudires acudireu acudiria acudirien acudiries acudirà acudiràs acudiré acudiríem acudiríeu acudis acudisc acudisca acudisquen acudisques acudissen acudisses acudissin acudissis acudit acudits acudiu acudix acudixen acudixes acudixo acudo acudí acudíem acudíeu acudírem acudíreu acudís acudíssem acudísseu acudíssim acudíssiu acut acuts bal centr n-occ occ sept val v
accurrere
Arribar algú al lloc a on li convé o és cridat.
auxiliari
(arcaisme, alguerès) Anar a donar ajuda a algú, atendre.
occurrere
(pronominal) Ocórrer, venir al pensament sobtadament.
petere
Recórrer a algú o valdre's d'ell.

acudit n masc
iocus
Història breu còmica d’intenció humorística.

acuitar /a.kujˈta/ /a.kujˈtaɾ/ /ə.kujˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acuit acuita acuitada acuitades acuitam acuitant acuitar acuitara acuitaran acuitarem acuitaren acuitares acuitareu acuitaria acuitarien acuitaries acuitarà acuitaràs acuitaré acuitaríem acuitaríeu acuitassen acuitasses acuitassin acuitassis acuitat acuitats acuitau acuitava acuitaven acuitaves acuite acuitem acuiten acuites acuitessen acuitesses acuitessin acuitessis acuiteu acuiti acuitin acuitis acuito acuità acuitàrem acuitàreu acuitàs acuitàssem acuitàsseu acuitàssim acuitàssiu acuitàvem acuitàveu acuités acuitéssem acuitésseu acuitéssim acuitéssiu acuití bal bal (1) occ sept val v
properare
Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.

acumular /a.ku.muˈlaɾ/ /a.ku.muˈɫa/ /ə.ku.muˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acumul acumula acumulada acumulades acumulam acumulant acumular acumulara acumularan acumularem acumularen acumulares acumulareu acumularia acumularien acumularies acumularà acumularàs acumularé acumularíem acumularíeu acumulassen acumulasses acumulassin acumulassis acumulat acumulats acumulau acumulava acumulaven acumulaves acumule acumulem acumulen acumules acumulessen acumulesses acumulessin acumulessis acumuleu acumuli acumulin acumulis acumulo acumulà acumulàrem acumulàreu acumulàs acumulàssem acumulàsseu acumulàssim acumulàssiu acumulàvem acumulàveu acumulés acumuléssem acumulésseu acumuléssim acumuléssiu acumulí alg bal bal (1) occ sept val v
accumulare
Ajuntar i amuntonar.

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ n fem
acupunctura

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ adv
caute

acusació /a.ku.za.siˈo/ n fem
accūsātiō

acusador /a.ku.zaˈðo/ /a.ku.zaˈðoɾ/ /ə.ku.zəˈðo/ adj masc
accusator
Relatiu a l'acusació.
(també substantivat) El qui fa una acusació.

acusar /a.kuˈza/ /a.kuˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acusa acusada acusades acusam acusant acusar acusara acusaran acusarem acusaren acusares acusareu acusaria acusarien acusaries acusarà acusaràs acusaré acusaríem acusaríeu acusassen acusasses acusassin acusassis acusat acusats acusau acusava acusaven acusaves acuse acusem acusen acuses acusessen acusesses acusessin acusessis acuseu acusi acusin acusis acuso acusà acusàrem acusàreu acusàs acusàssem acusàsseu acusàssim acusàssiu acusàvem acusàveu acusés acuséssem acusésseu acuséssim acuséssiu acusí acús alg bal bal (1) occ sept val v
accusare reprehendere
Encausar, posar una demanda.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ adj masc
accusativus casus
Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ n masc
accusativus casus
Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ n fem
acacia

acètic /aˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ adj masc
acēticus

acórrer /aˈko.re/ /aˈko.reɾ/ /əˈko.rə/ acorr acorre acorregem acorregeu acorreguda acorregudes acorreguem acorreguera acorregueren acorregueres acorreguessen acorreguesses acorreguessin acorreguessis acorregut acorreguts acorregué acorreguérem acorreguéreu acorregués acorreguéssem acorreguésseu acorreguéssim acorreguéssiu acorreguí acorregéreu acorrem acorren acorrent acorreran acorrerem acorrereu acorreria acorrerien acorreries acorrerà acorreràs acorreré acorreríem acorreríeu acorres acorreu acorri acorria acorrien acorries acorrin acorris acorro acorrs acorríem acorríeu acórrec acórrega acórregen acórreguen acórregues acórrer bal occ sept val v
rubore
(arcaisme) Avergonyir i confondre.

adagi /aˈða.d͡ʒi/ /aˈða.ʒi/ /əˈða.ʒi/ n masc
proverbium

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ n fem
accommodatio
Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.

adaptar /a.ðapˈta/ /a.ðapˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adapt adapta adaptada adaptades adaptam adaptant adaptar adaptara adaptaran adaptarem adaptaren adaptares adaptareu adaptaria adaptarien adaptaries adaptarà adaptaràs adaptaré adaptaríem adaptaríeu adaptassen adaptasses adaptassin adaptassis adaptat adaptats adaptau adaptava adaptaven adaptaves adapte adaptem adapten adaptes adaptessen adaptesses adaptessin adaptessis adapteu adapti adaptin adaptis adapto adaptà adaptàrem adaptàreu adaptàs adaptàssem adaptàsseu adaptàssim adaptàssiu adaptàvem adaptàveu adaptés adaptéssem adaptésseu adaptéssim adaptéssiu adaptí alg bal bal (1) occ sept val v
adaptare

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ n fem
additio
Acció d’addicionar, d’afegir.
Operació aritmètica de suma.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ n masc
dēpendēns
Persona molt inclinada a alguna cosa.

adenocarcinoma /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/ /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/ /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ n masc
adenocarcinoma

adenohipòfisi /ə.ðə.nu.iˈpɔ.fi.zi/ n fem
adenohypophysis

adequar /a.ðeˈkwa/ /a.ðeˈkwaɾ/ /ə.ðəˈkwa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adequa adequada adequades adequam adequant adequar adequara adequaran adequarem adequaren adequares adequareu adequaria adequarien adequaries adequarà adequaràs adequaré adequaríem adequaríeu adequassen adequasses adequassin adequassis adequat adequats adequau adequava adequaven adequaves adequo adequà adequàrem adequàreu adequàs adequàssem adequàsseu adequàssim adequàssiu adequàvem adequàveu adeqüe adeqüem adeqüen adeqües adeqüessen adeqüesses adeqüessin adeqüessis adeqüeu adeqüi adeqüin adeqüis adeqüés adeqüéssem adeqüésseu adeqüéssim adeqüéssiu adeqüí alg bal bal (1) occ sept val v
adaequare

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ adj masc
adaequātus

adessiu /a.ðeˈsiw/ /ə.ðəˈsiw/ n masc
adessivus

adherir /a.ðeˈɾi/ /a.ðeˈɾiɾ/ /ə.ðəˈɾi/ adhereix adhereixen adhereixes adhereixi adhereixin adhereixis adhereixo adheresc adheresqui adheresquin adheresquis adheria adherida adherides adherien adheries adheriguem adherigueu adherim adherint adherir adherira adheriran adherirem adheriren adherires adherireu adheriria adheririen adheriries adherirà adheriràs adheriré adheriríem adheriríeu adherisc adherisca adherisquen adherisques adherissen adherisses adherissin adherissis adherit adherits adheriu adherix adherixen adherixes adherixo adherí adheríem adheríeu adherírem adheríreu adherís adheríssem adherísseu adheríssim adheríssiu bal n-occ occ sept val v
adærere

adiar /a.ðiˈa/ /a.ðiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adia adiada adiades adiam adiant adiar adiara adiaran adiarem adiaren adiares adiareu adiaria adiarien adiaries adiarà adiaràs adiaré adiaríem adiaríeu adiassen adiasses adiassin adiassis adiat adiats adiau adiava adiaven adiaves adie adiem adien adies adiessen adiesses adiessin adiessis adieu adii adio adià adiàrem adiàreu adiàs adiàssem adiàsseu adiàssim adiàssiu adiàvem adiàveu adiés adiéssem adiésseu adiéssim adiéssiu adií adiï adiïn adiïs alg bal bal (1) occ sept val v
dicere
Assenyalar dia.

adir /aˈði/ /aˈðiɾ/ /əˈði/ v
adīre

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ n masc
adiectivus adiectivum

adjectivar /ad.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβa/ /əd.ʒək.tiˈva/ /əd.ʒək.tiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adjectiu adjectiv adjectiva adjectivada adjectivades adjectivam adjectivant adjectivar adjectivara adjectivaran adjectivarem adjectivaren adjectivares adjectivareu adjectivaria adjectivarien adjectivaries adjectivarà adjectivaràs adjectivaré adjectivaríem adjectivaríeu adjectivassen adjectivasses adjectivassin adjectivassis adjectivat adjectivats adjectivau adjectivava adjectivaven adjectivaves adjective adjectivem adjectiven adjectives adjectivessen adjectivesses adjectivessin adjectivessis adjectiveu adjectivi adjectivin adjectivis adjectivo adjectivà adjectivàrem adjectivàreu adjectivàs adjectivàssem adjectivàsseu adjectivàssim adjectivàssiu adjectivàvem adjectivàveu adjectivés adjectivéssem adjectivésseu adjectivéssim adjectivéssiu adjectiví alg bal bal (1) occ sept val v
adjungo

adjudicar /a.d͡ʒu.ðiˈka/ /a.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /əd.ʒu.ðiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adjudic adjudica adjudicada adjudicades adjudicam adjudicant adjudicar adjudicara adjudicaran adjudicarem adjudicaren adjudicares adjudicareu adjudicaria adjudicarien adjudicaries adjudicarà adjudicaràs adjudicaré adjudicaríem adjudicaríeu adjudicassen adjudicasses adjudicassin adjudicassis adjudicat adjudicats adjudicau adjudicava adjudicaven adjudicaves adjudico adjudicà adjudicàrem adjudicàreu adjudicàs adjudicàssem adjudicàsseu adjudicàssim adjudicàssiu adjudicàvem adjudicàveu adjudique adjudiquem adjudiquen adjudiques adjudiquessen adjudiquesses adjudiquessin adjudiquessis adjudiqueu adjudiqui adjudiquin adjudiquis adjudiqués adjudiquéssem adjudiquésseu adjudiquéssim adjudiquéssiu adjudiquí alg bal bal (1) occ sept val v
adjudicare
Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.

adjuntar /ad.d͡ʒunˈta/ /ad.d͡ʒunˈtaɾ/ adjunt adjunta adjuntada adjuntades adjuntaia adjuntaien adjuntaies adjuntam adjuntant adjuntar adjuntara adjuntaran adjuntarem adjuntaren adjuntares adjuntareu adjuntaria adjuntarien adjuntaries adjuntariva adjuntariven adjuntarives adjuntarà adjuntaràs adjuntaré adjuntaríem adjuntaríeu adjuntarívem adjuntaríveu adjuntassen adjuntasses adjuntassin adjuntassis adjuntat adjuntats adjuntau adjuntava adjuntaven adjuntaves adjuntavi adjuntavo adjunte adjunteguem adjunteguessa adjunteguessen adjunteguesses adjuntegueu adjuntegués adjunteguéssom adjunteguéssou adjuntem adjunten adjuntes adjuntessa adjuntessen adjuntesses adjuntessi adjuntessin adjuntessis adjunteu adjunti adjuntin adjuntis adjunto adjuntos adjunts adjuntà adjuntàiem adjuntàieu adjuntàrem adjuntàreu adjuntàs adjuntàssem adjuntàsseu adjuntàssim adjuntàssiu adjuntàvem adjuntàvets adjuntàveu adjuntàvom adjuntés adjuntéssem adjuntésseu adjuntéssim adjuntéssiu adjuntí alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
accensere

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ admesa admeses admesos admet admeta admetem admeten admetent admetera admeteren admeteres admetes admetessen admetesses admetessin admetessis admeteu admeti admetia admetien admeties admetin admetis admeto admetran admetre admetrem admetreu admetria admetrien admetries admetrà admetràs admetré admetríem admetríeu admets admeté admetérem admetéreu admetés admetéssem admetésseu admetéssim admetéssiu admetí admetíem admetíeu admès admés bal occ sept val v
admittere
Rebre, donar entrada o audiència.
pati
Permetre o sofrir.

adminicle /ad.miˈni.kɫe/ /əd.miˈni.kɫə/ n masc
adminiculum

adminicular /ad.mi.ni.kuˈɫa/ /ad.mi.ni.kuˈɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adminicul adminicula adminiculada adminiculades adminiculam adminiculant adminicular adminiculara adminicularan adminicularem adminicularen adminiculares adminiculareu adminicularia adminicularien adminicularies adminicularà adminicularàs adminicularé adminicularíem adminicularíeu adminiculassen adminiculasses adminiculassin adminiculassis adminiculat adminiculats adminiculau adminiculava adminiculaven adminiculaves adminicule adminiculem adminiculen adminicules adminiculessen adminiculesses adminiculessin adminiculessis adminiculeu adminiculi adminiculin adminiculis adminiculo adminiculà adminiculàrem adminiculàreu adminiculàs adminiculàssem adminiculàsseu adminiculàssim adminiculàssiu adminiculàvem adminiculàveu adminiculés adminiculéssem adminiculésseu adminiculéssim adminiculéssiu adminiculí bal bal (1) occ sept val v
adjuvo

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ n fem
administratio

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. administr administra administrada administrades administram administrant administrar administrara administraran administrarem administraren administrares administrareu administraria administrarien administraries administrarà administraràs administraré administraríem administraríeu administrassen administrasses administrassin administrassis administrat administrats administrau administrava administraven administraves administre administrem administren administres administressen administresses administressin administressis administreu administri administrin administris administro administrà administràrem administràreu administràs administràssem administràsseu administràssim administràssiu administràvem administràveu administrés administréssem administrésseu administréssim administréssiu administrí alg bal bal (1) occ sept val v
administrare

admirablement /ad.miˌɾa.bɫeˈment/ /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/ /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈment/ adv
admīrābiliter

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ n fem
admirabilitas

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. admir admira admirada admirades admiram admirant admirar admirara admiraran admirarem admiraren admirares admirareu admiraria admirarien admiraries admirarà admiraràs admiraré admiraríem admiraríeu admirassen admirasses admirassin admirassis admirat admirats admirau admirava admiraven admiraves admire admirem admiren admires admiressen admiresses admiressin admiressis admireu admiri admirin admiris admiro admirà admiràrem admiràreu admiràs admiràssem admiràsseu admiràssim admiràssiu admiràvem admiràveu admirés admiréssem admirésseu admiréssim admiréssiu admirí alg bal bal (1) occ sept val v
mirari
Mirar, contemplar amb admiració.
admirationem
Causar sorpresa.

admissió /ad.mi.siˈo/ /əd.mi.siˈo/ n fem
admissio

adob /aˈðop/ /əˈðop/ n masc
refectio
Reposició o composició de quelcom.
condimentum
Ingredient usat per a l’amaniment de les viandes.
fimus
En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adobar /a.ðoˈbaɾ/ /a.ðoˈβa/ /ə.ðoˈba/ /ə.ðuˈba/ /ə.ðuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adob adoba adobada adobades adobam adobant adobar adobara adobaran adobarem adobaren adobares adobareu adobaria adobarien adobaries adobarà adobaràs adobaré adobaríem adobaríeu adobassen adobasses adobassin adobassis adobat adobats adobau adobava adobaven adobaves adobe adobem adoben adobes adobessen adobesses adobessin adobessis adobeu adobi adobin adobis adobo adobà adobàrem adobàreu adobàs adobàssem adobàsseu adobàssim adobàssiu adobàvem adobàveu adobés adobéssem adobésseu adobéssim adobéssiu adobí alg bal bal (1) occ sept val v
reficere
Compondre, reparar alguna cosa espatllada.
subigere
Assaonar les pells.
stercorare
Femar, engreixar o enriquir les terres.

adoctrinar /a.ðok.tɾiˈna/ /a.ðok.tɾiˈnaɾ/ /ə.ðok.tɾiˈna/ /ə.ðuk.tɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adoctrina adoctrinada adoctrinades adoctrinam adoctrinant adoctrinar adoctrinara adoctrinaran adoctrinarem adoctrinaren adoctrinares adoctrinareu adoctrinaria adoctrinarien adoctrinaries adoctrinarà adoctrinaràs adoctrinaré adoctrinaríem adoctrinaríeu adoctrinassen adoctrinasses adoctrinassin adoctrinassis adoctrinat adoctrinats adoctrinau adoctrinava adoctrinaven adoctrinaves adoctrine adoctrinem adoctrinen adoctrines adoctrinessen adoctrinesses adoctrinessin adoctrinessis adoctrineu adoctrini adoctrinin adoctrinis adoctrino adoctrinà adoctrinàrem adoctrinàreu adoctrinàs adoctrinàssem adoctrinàsseu adoctrinàssim adoctrinàssiu adoctrinàvem adoctrinàveu adoctrinés adoctrinéssem adoctrinésseu adoctrinéssim adoctrinéssiu adoctriní adoctrín alg bal bal (1) occ sept val v
docere
Instruir algú en alguna cosa.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ adj
adulēscēns
Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ n neut
adulēscēns
Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolorar /a.ðo.ɫoˈɾa/ /a.ðo.ɫoˈɾaɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾa/ /ə.ðu.ɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adolor adolora adolorada adolorades adoloram adolorant adolorar adolorara adoloraran adolorarem adoloraren adolorares adolorareu adoloraria adolorarien adoloraries adolorarà adoloraràs adoloraré adoloraríem adoloraríeu adolorassen adolorasses adolorassin adolorassis adolorat adolorats adolorau adolorava adoloraven adoloraves adolore adolorem adoloren adolores adoloressen adoloresses adoloressin adoloressis adoloreu adolori adolorin adoloris adoloro adolorà adoloràrem adoloràreu adoloràs adoloràssem adoloràsseu adoloràssim adoloràssiu adoloràvem adoloràveu adolorés adoloréssem adolorésseu adoloréssim adoloréssiu adolorí bal bal (1) occ sept val v
œgritudine

adolorir /a.ðo.ɫoˈɾi/ /a.ðo.ɫoˈɾiɾ/ /ə.ðo.ɫoˈɾi/ /ə.ðu.ɫuˈɾi/ adoloreix adoloreixen adoloreixes adoloreixi adoloreixin adoloreixis adoloreixo adoloresc adoloresqui adoloresquin adoloresquis adoloria adolorida adolorides adolorien adolories adoloriguem adolorigueu adolorim adolorint adolorir adolorira adoloriran adolorirem adoloriren adolorires adolorireu adoloriria adoloririen adoloriries adolorirà adoloriràs adoloriré adoloriríem adoloriríeu adolorisc adolorisca adolorisquen adolorisques adolorissen adolorisses adolorissin adolorissis adolorit adolorits adoloriu adolorix adolorixen adolorixes adolorixo adolorí adoloríem adoloríeu adolorírem adoloríreu adolorís adoloríssem adolorísseu adoloríssim adoloríssiu bal n-occ occ sept val v
dolerem
Causar dolor.

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adon adona adonada adonades adonam adonant adonar adonara adonaran adonarem adonaren adonares adonareu adonaria adonarien adonaries adonarà adonaràs adonaré adonaríem adonaríeu adonassen adonasses adonassin adonassis adonat adonats adonau adonava adonaven adonaves adone adonem adonen adones adonessen adonesses adonessin adonessis adoneu adoni adonin adonis adono adonà adonàrem adonàreu adonàs adonàssem adonàsseu adonàssim adonàssiu adonàvem adonàveu adonés adonéssem adonésseu adonéssim adonéssiu adoní alg bal bal (1) occ sept val v
perspicere

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ n fem
adoptio

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adopt adopta adoptada adoptades adoptam adoptant adoptar adoptara adoptaran adoptarem adoptaren adoptares adoptareu adoptaria adoptarien adoptaries adoptarà adoptaràs adoptaré adoptaríem adoptaríeu adoptassen adoptasses adoptassin adoptassis adoptat adoptats adoptau adoptava adoptaven adoptaves adopte adoptem adopten adoptes adoptessen adoptesses adoptessin adoptessis adopteu adopti adoptin adoptis adopto adoptà adoptàrem adoptàreu adoptàs adoptàssem adoptàsseu adoptàssim adoptàssiu adoptàvem adoptàveu adoptés adoptéssem adoptésseu adoptéssim adoptéssiu adoptí alg bal bal (1) occ sept val v
adoptare
Afillar un estrany.
admittere
Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ador adora adorada adorades adoram adorant adorar adorara adoraran adorarem adoraren adorares adorareu adoraria adorarien adoraries adorarà adoraràs adoraré adoraríem adoraríeu adorassen adorasses adorassin adorassis adorat adorats adorau adorava adoraven adoraves adore adorem adoren adores adoressen adoresses adoressin adoressis adoreu adori adorin adoris adoro adorà adoràrem adoràreu adoràs adoràssem adoràsseu adoràssim adoràssiu adoràvem adoràveu adorés adoréssem adorésseu adoréssim adoréssiu adorí alg bal bal (1) occ sept val v
adorare
Honrar, reverenciar amb culte exterior.
Besar la mà al Papa reconeixent-lo com a successor de sant Pere.

adormir /a.ðorˈmi/ /a.ðoɾˈmi/ /a.ðoɾˈmiɾ/ /ə.ðoɾˈmi/ /ə.ðurˈmi/ adorm adorma adormen adormes adormi adormia adormida adormides adormien adormies adormiguem adormigueu adormim adormin adormint adormir adormira adormiran adormirem adormiren adormires adormireu adormiria adormirien adormiries adormirà adormiràs adormiré adormiríem adormiríeu adormis adormissen adormisses adormissin adormissis adormit adormits adormiu adormo adorms adormí adormíem adormíeu adormírem adormíreu adormís adormíssem adormísseu adormíssim adormíssiu alg bal occ sept val v
sopire
Causar son o fer dormir.
dormire
Agafar la son.
dormitare
Endormiscar-se algú, vèncer-lo la son.
torpescere
Entorpir-se algun membre del cos.

adormit /a.ðoɾˈmit/ /ə.ðoɾˈmit/ /ə.ðurˈmit/ adj
cubitus

adornar /a.ðorˈna/ /a.ðoɾˈna/ /a.ðoɾˈnaɾ/ /ə.ðoɾˈna/ /ə.ðurˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adorn adorna adornada adornades adornam adornant adornar adornara adornaran adornarem adornaren adornares adornareu adornaria adornarien adornaries adornarà adornaràs adornaré adornaríem adornaríeu adornassen adornasses adornassin adornassis adornat adornats adornau adornava adornaven adornaves adorne adornem adornen adornes adornessen adornesses adornessin adornessis adorneu adorni adornin adornis adorno adornà adornàrem adornàreu adornàs adornàssem adornàsseu adornàssim adornàssiu adornàvem adornàveu adornés adornéssem adornésseu adornéssim adornéssiu adorní bal bal (1) occ sept val v
ornare

adotzenar /a.ðo.d͡zeˈna/ /a.ðo.d͡zeˈnaɾ/ /ə.ðo.d͡zəˈna/ /ə.ðu.d͡zəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adotzena adotzenada adotzenades adotzenam adotzenant adotzenar adotzenara adotzenaran adotzenarem adotzenaren adotzenares adotzenareu adotzenaria adotzenarien adotzenaries adotzenarà adotzenaràs adotzenaré adotzenaríem adotzenaríeu adotzenassen adotzenasses adotzenassin adotzenassis adotzenat adotzenats adotzenau adotzenava adotzenaven adotzenaves adotzene adotzenem adotzenen adotzenes adotzenessen adotzenesses adotzenessin adotzenessis adotzeneu adotzeni adotzenin adotzenis adotzeno adotzenà adotzenàrem adotzenàreu adotzenàs adotzenàssem adotzenàsseu adotzenàssim adotzenàssiu adotzenàvem adotzenàveu adotzenés adotzenéssem adotzenésseu adotzenéssim adotzenéssiu adotzení adotzèn bal bal (1) occ sept val v
duodenas
Separar per dotzenes.

adquirir /at.kiˈɾi/ /at.kiˈɾiɾ/ /ək.kiˈɾi/ /ət.kiˈɾi/ adquireix adquireixen adquireixes adquireixi adquireixin adquireixis adquireixo adquiresc adquiresqui adquiresquin adquiresquis adquiria adquirida adquirides adquirien adquiries adquiriguem adquirigueu adquirim adquirint adquirir adquirira adquiriran adquirirem adquiriren adquirires adquirireu adquiriria adquiririen adquiriries adquirirà adquiriràs adquiriré adquiriríem adquiriríeu adquirisc adquirisca adquirisquen adquirisques adquirissen adquirisses adquirissin adquirissis adquirit adquirits adquiriu adquirix adquirixen adquirixes adquirixo adquirí adquiríem adquiríeu adquirírem adquiríreu adquirís adquiríssem adquirísseu adquiríssim adquiríssiu bal n-occ occ sept val v
adquirere
Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ n fem
acquīsītiō
Acció d’adquirir.

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ n fem
adrenalinum

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ n fem
domicilium
Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adreçament /a.ðɾe.saˈmen/ /a.ðɾe.saˈment/ /ə.ðɾə.səˈmen/ /ə.ðɾə.səˈment/ n masc
directio

adreçar /a.ðɾeˈsa/ /a.ðɾeˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adrece adrecem adrecen adreces adrecessen adrecesses adrecessin adrecessis adreceu adreci adrecin adrecis adrecés adrecéssem adrecésseu adrecéssim adrecéssiu adrecí adreç adreça adreçada adreçades adreçam adreçant adreçar adreçara adreçaran adreçarem adreçaren adreçares adreçareu adreçaria adreçarien adreçaries adreçarà adreçaràs adreçaré adreçaríem adreçaríeu adreçassen adreçasses adreçassin adreçassis adreçat adreçats adreçau adreçava adreçaven adreçaves adreço adreçà adreçàrem adreçàreu adreçàs adreçàssem adreçàsseu adreçàssim adreçàssiu adreçàvem adreçàveu bal bal (1) occ sept val v
reddere
Posar dret allò que està tort.
æquare
Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
erigere
Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
disponere
Arreglar, redreçar o reformar.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ adj masc
adultus
No apte per a menors.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ n masc
adultus
Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adulter adultera adulterada adulterades adulteram adulterant adulterar adulterara adulteraran adulterarem adulteraren adulterares adulterareu adulteraria adulterarien adulteraries adulterarà adulteraràs adulteraré adulteraríem adulteraríeu adulterassen adulterasses adulterassin adulterassis adulterat adulterats adulterau adulterava adulteraven adulteraves adultere adulterem adulteren adulteres adulteressen adulteresses adulteressin adulteressis adultereu adulteri adulterin adulteris adultero adulterà adulteràrem adulteràreu adulteràs adulteràssem adulteràsseu adulteràssim adulteràssiu adulteràvem adulteràveu adulterés adulteréssem adulterésseu adulteréssim adulteréssiu adulterí alg bal bal (1) occ sept val v
adulterare

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ n masc
adulterium

adverar /ad.beˈɾa/ /ad.veˈɾaɾ/ /əb.vəˈɾa/ /əd.bəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adver advera adverada adverades adveram adverant adverar adverara adveraran adverarem adveraren adverares adverareu adveraria adverarien adveraries adverarà adveraràs adveraré adveraríem adveraríeu adverassen adverasses adverassin adverassis adverat adverats adverau adverava adveraven adveraves advere adverem adveren adveres adveressen adveresses adveressin adveressis advereu adveri adverin adveris advero adverà adveràrem adveràreu adveràs adveràssem adveràsseu adveràssim adveràssiu adveràvem adveràveu adverés adveréssem adverésseu adveréssim adveréssiu adverí alg bal bal (1) occ sept val v
asseverare

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ n masc
adverbium

adverbialment /ad.ber.βiˌaɫˈmen/ /ad.beɾ.βiˌaɫˈmen/ /ad.veɾ.biˌaɫˈment/ /əb.vər.biˌaɫˈmen/ /əb.vəɾ.biˌaɫˈment/ /əd.bər.biˌaɫˈmen/ adv
adverbialiter

advers /adˈbɛrs/ /adˈbɛɾs/ /adˈvɛɾs/ /əbˈvɛɾs/ /ədˈbɛrs/ adj masc
adversus

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ n masc
adversarius

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ adverteix adverteixen adverteixes adverteixi adverteixin adverteixis adverteixo advertesc advertesqui advertesquin advertesquis advertia advertida advertides advertien adverties advertiguem advertigueu advertim advertint advertir advertira advertiran advertirem advertiren advertires advertireu advertiria advertirien advertiries advertirà advertiràs advertiré advertiríem advertiríeu advertisc advertisca advertisquen advertisques advertissen advertisses advertissin advertissis advertit advertits advertiu advertix advertixen advertixes advertixo advertí advertíem advertíeu advertírem advertíreu advertís advertíssem advertísseu advertíssim advertíssiu bal n-occ occ sept val v
aminadvertere
Reparar, observar.
admonere
Prevenir, avisar, aconsellar.

advertència /ad.berˈtɛn.si.a/ /ad.beɾˈtɛn.si.a/ /ad.veɾˈtɛn.si.a/ /əb.vəɾˈtɛn.si.ə/ /əd.bərˈtɛn.si.ə/ n fem
monstrum

advocar /ad.boˈka/ /ad.voˈkaɾ/ /əb.voˈka/ /əb.vuˈka/ /əd.buˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. advoc advoca advocada advocades advocam advocant advocar advocara advocaran advocarem advocaren advocares advocareu advocaria advocarien advocaries advocarà advocaràs advocaré advocaríem advocaríeu advocassen advocasses advocassin advocassis advocat advocats advocau advocava advocaven advocaves advoco advocà advocàrem advocàreu advocàs advocàssem advocàsseu advocàssim advocàssiu advocàvem advocàveu advoque advoquem advoquen advoques advoquessen advoquesses advoquessin advoquessis advoqueu advoqui advoquin advoquis advoqués advoquéssem advoquésseu advoquéssim advoquéssiu advoquí bal bal (1) occ sept val v
supersum

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ n masc
causidicus advocatus

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ adj masc
adulter
Que comet o implica adulteri.

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ n masc
aeroportus

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afait afaita afaitada afaitades afaitam afaitant afaitar afaitara afaitaran afaitarem afaitaren afaitares afaitareu afaitaria afaitarien afaitaries afaitarà afaitaràs afaitaré afaitaríem afaitaríeu afaitassen afaitasses afaitassin afaitassis afaitat afaitats afaitau afaitava afaitaven afaitaves afaite afaitem afaiten afaites afaitessen afaitesses afaitessin afaitessis afaiteu afaiti afaitin afaitis afaito afaità afaitàrem afaitàreu afaitàs afaitàssem afaitàsseu afaitàssim afaitàssiu afaitàvem afaitàveu afaités afaitéssem afaitésseu afaitéssim afaitéssiu afaití bal bal (1) occ sept val v
tondere
Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
pigmentis
Compondre amb afaits a algú.

afamar /a.faˈma/ /a.faˈmaɾ/ /ə.fəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afam afama afamada afamades afamam afamant afamar afamara afamaran afamarem afamaren afamares afamareu afamaria afamarien afamaries afamarà afamaràs afamaré afamaríem afamaríeu afamassen afamasses afamassin afamassis afamat afamats afamau afamava afamaven afamaves afame afamem afamen afames afamessen afamesses afamessin afamessis afameu afami afamin afamis afamo afamà afamàrem afamàreu afamàs afamàssem afamàsseu afamàssim afamàssiu afamàvem afamàveu afamés afaméssem afamésseu afaméssim afaméssiu afamí alg bal bal (1) occ sept val v
obstingere
Fer patir fam.

afanar /a.faˈna/ /a.faˈnaɾ/ /ə.fəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afan afana afanada afanades afanam afanant afanar afanara afanaran afanarem afanaren afanares afanareu afanaria afanarien afanaries afanarà afanaràs afanaré afanaríem afanaríeu afanassen afanasses afanassin afanassis afanat afanats afanau afanava afanaven afanaves afane afanem afanen afanes afanessen afanesses afanessin afanessis afaneu afani afanin afanis afano afanà afanàrem afanàreu afanàs afanàssem afanàsseu afanàssim afanàssiu afanàvem afanàveu afanés afanéssem afanésseu afanéssim afanéssiu afaní alg bal bal (1) occ sept val v
furari

afartar /a.farˈta/ /a.faɾˈta/ /a.faɾˈtaɾ/ /ə.fərˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afart afarta afartada afartades afartam afartant afartar afartara afartaran afartarem afartaren afartares afartareu afartaria afartarien afartaries afartarà afartaràs afartaré afartaríem afartaríeu afartassen afartasses afartassin afartassis afartat afartats afartau afartava afartaven afartaves afarte afartem afarten afartes afartessen afartesses afartessin afartessis afarteu afarti afartin afartis afarto afartà afartàrem afartàreu afartàs afartàssem afartàsseu afartàssim afartàssiu afartàvem afartàveu afartés afartéssem afartésseu afartéssim afartéssiu afartí bal bal (1) occ sept val v
satiare
Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.
saturare
Donar abundància o multitud d'allò que expressen els noms amb que es junta.

afavorir /a.fa.voˈɾiɾ/ /a.fa.βoˈɾi/ /ə.fə.voˈɾi/ /ə.fə.vuˈɾi/ /ə.fə.βuˈɾi/ afavoreix afavoreixen afavoreixes afavoreixi afavoreixin afavoreixis afavoreixo afavoresc afavoresqui afavoresquin afavoresquis afavoria afavorida afavorides afavorien afavories afavoriguem afavorigueu afavorim afavorint afavorir afavorira afavoriran afavorirem afavoriren afavorires afavorireu afavoriria afavoririen afavoriries afavorirà afavoriràs afavoriré afavoriríem afavoriríeu afavorisc afavorisca afavorisquen afavorisques afavorissen afavorisses afavorissin afavorissis afavorit afavorits afavoriu afavorix afavorixen afavorixes afavorixo afavorí afavoríem afavoríeu afavorírem afavoríreu afavorís afavoríssem afavorísseu afavoríssim afavoríssiu bal n-occ occ sept val v
favere
Emparar, ajudar, defensar, protegir.
favore
Fer algun favor.

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afect afecta afectada afectades afectam afectant afectar afectara afectaran afectarem afectaren afectares afectareu afectaria afectarien afectaries afectarà afectaràs afectaré afectaríem afectaríeu afectassen afectasses afectassin afectassis afectat afectats afectau afectava afectaven afectaves afecte afectem afecten afectes afectessen afectesses afectessin afectessis afecteu afecti afectin afectis afecto afectà afectàrem afectàreu afectàs afectàssem afectàsseu afectàssim afectàssiu afectàvem afectàveu afectés afectéssem afectésseu afectéssim afectéssiu afectí alg bal bal (1) occ sept val v
fingere
Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
afficere
Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
affectus
Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ adj masc
affectuosus

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ afegeix afegeixen afegeixes afegeixi afegeixin afegeixis afegeixo afegesc afegesqui afegesquin afegesquis afegia afegida afegides afegien afegies afegiguem afegigueu afegim afegint afegir afegira afegiran afegirem afegiren afegires afegireu afegiria afegirien afegiries afegirà afegiràs afegiré afegiríem afegiríeu afegisc afegisca afegisquen afegisques afegissen afegisses afegissin afegissis afegit afegits afegiu afegix afegixen afegixes afegixo afegí afegíem afegíeu afegírem afegíreu afegís afegíssem afegísseu afegíssim afegíssiu afig afigen afiges afigi afigin afigis afija bal n-occ occ sept val v
addere
Augmentar, posar-ne més.

afer /aˈfeɾ/ /əˈfer/ n masc
rēs
Cosa rellevant a fer.
Ocupació que requereix treball o atenció.

aferrar /a.feˈra/ /a.feˈraɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aferr aferra aferrada aferrades aferram aferrant aferrar aferrara aferraran aferrarem aferraren aferrares aferrareu aferraria aferrarien aferraries aferrarà aferraràs aferraré aferraríem aferraríeu aferrassen aferrasses aferrassin aferrassis aferrat aferrats aferrau aferrava aferraven aferraves aferre aferrem aferren aferres aferressen aferresses aferressin aferressis aferreu aferri aferrin aferris aferro aferrà aferràrem aferràreu aferràs aferràssem aferràsseu aferràssim aferràssiu aferràvem aferràveu aferrés aferréssem aferrésseu aferréssim aferréssiu aferrí bal bal (1) occ sept val v
stringere
Agafar fortament.

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ adj masc
afghanicus

afiblar /a.fibˈbɫa/ /a.fiˈbɫaɾ/ /a.fiˈβɫa/ /ə.fibˈbɫa/ /ə.fiˈβɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afibl afibla afiblada afiblades afiblam afiblant afiblar afiblara afiblaran afiblarem afiblaren afiblares afiblareu afiblaria afiblarien afiblaries afiblarà afiblaràs afiblaré afiblaríem afiblaríeu afiblassen afiblasses afiblassin afiblassis afiblat afiblats afiblau afiblava afiblaven afiblaves afible afiblem afiblen afibles afiblessen afiblesses afiblessin afiblessis afibleu afibli afiblin afiblis afiblo afiblà afiblàrem afiblàreu afiblàs afiblàssem afiblàsseu afiblàssim afiblàssiu afiblàvem afiblàveu afiblés afibléssem afiblésseu afibléssim afibléssiu afiblí bal bal (1) occ sept val v
fibulis

afigurar /a.fi.ɣuˈɾa/ /a.fi.ɣuˈɾaɾ/ /ə.fi.ɣuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afigur afigura afigurada afigurades afiguram afigurant afigurar afigurara afiguraran afigurarem afiguraren afigurares afigurareu afiguraria afigurarien afiguraries afigurarà afiguraràs afiguraré afiguraríem afiguraríeu afigurassen afigurasses afigurassin afigurassis afigurat afigurats afigurau afigurava afiguraven afiguraves afigure afigurem afiguren afigures afiguressen afiguresses afiguressin afiguressis afigureu afiguri afigurin afiguris afiguro afigurà afiguràrem afiguràreu afiguràs afiguràssem afiguràsseu afiguràssim afiguràssiu afiguràvem afiguràveu afigurés afiguréssem afigurésseu afiguréssim afiguréssiu afigurí bal bal (1) occ sept val v
fingire prospicere
(pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

afilar /a.fiˈɫa/ /a.fiˈɫaɾ/ /ə.fiˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afil afila afilada afilades afilam afilant afilar afilara afilaran afilarem afilaren afilares afilareu afilaria afilarien afilaries afilarà afilaràs afilaré afilaríem afilaríeu afilassen afilasses afilassin afilassis afilat afilats afilau afilava afilaven afilaves afile afilem afilen afiles afilessen afilesses afilessin afilessis afileu afili afilin afilis afilo afilà afilàrem afilàreu afilàs afilàssem afilàsseu afilàssim afilàssiu afilàvem afilàveu afilés afiléssem afilésseu afiléssim afiléssiu afilí alg bal bal (1) occ sept val v
acuere

afillar /a.fiˈʎa/ /a.fiˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afill afilla afillada afillades afillam afillant afillar afillara afillaran afillarem afillaren afillares afillareu afillaria afillarien afillaries afillarà afillaràs afillaré afillaríem afillaríeu afillassen afillasses afillassin afillassis afillat afillats afillau afillava afillaven afillaves afille afillem afillen afilles afillessen afillesses afillessin afillessis afilleu afilli afillin afillis afillo afillà afillàrem afillàreu afillàs afillàssem afillàsseu afillàssim afillàssiu afillàvem afillàveu afillés afilléssem afillésseu afilléssim afilléssiu afillí alg bal bal (1) occ sept val v
adoptare

afillolar /a.fi.ʎoˈɫa/ /a.fi.ʎoˈɫaɾ/ /ə.fi.ʎoˈɫa/ /ə.fi.ʎuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afillol afillola afillolada afillolades afillolam afillolant afillolar afillolara afillolaran afillolarem afillolaren afillolares afillolareu afillolaria afillolarien afillolaries afillolarà afillolaràs afillolaré afillolaríem afillolaríeu afillolassen afillolasses afillolassin afillolassis afillolat afillolats afillolau afillolava afillolaven afillolaves afillole afillolem afillolen afilloles afillolessen afillolesses afillolessin afillolessis afilloleu afilloli afillolin afillolis afillolo afillolà afillolàrem afillolàreu afillolàs afillolàssem afillolàsseu afillolàssim afillolàssiu afillolàvem afillolàveu afillolés afilloléssem afillolésseu afilloléssim afilloléssiu afillolí bal bal (1) occ sept val v
patrocinor

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afina afinada afinades afinam afinant afinar afinara afinaran afinarem afinaren afinares afinareu afinaria afinarien afinaries afinarà afinaràs afinaré afinaríem afinaríeu afinassen afinasses afinassin afinassis afinat afinats afinau afinava afinaven afinaves afine afinem afinen afines afinessen afinesses afinessin afinessis afineu afini afinin afinis afino afinà afinàrem afinàreu afinàs afinàssem afinàsseu afinàssim afinàssiu afinàvem afinàveu afinés afinéssem afinésseu afinéssim afinéssiu afiní afín alg bal bal (1) occ sept val v
perficere
Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
æquare
Posar les balances al fi.
modulari
Cantar, sonar amb afinació.

afinitat /e.fi.niˈtat/ /ə.fi.niˈtat/ n fem
affinitas

afirmar /a.firˈma/ /a.fiɾˈma/ /a.fiɾˈmaɾ/ /ə.firˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afirm afirma afirmada afirmades afirmam afirmant afirmar afirmara afirmaran afirmarem afirmaren afirmares afirmareu afirmaria afirmarien afirmaries afirmarà afirmaràs afirmaré afirmaríem afirmaríeu afirmassen afirmasses afirmassin afirmassis afirmat afirmats afirmau afirmava afirmaven afirmaves afirme afirmem afirmen afirmes afirmessen afirmesses afirmessin afirmessis afirmeu afirmi afirmin afirmis afirmo afirmà afirmàrem afirmàreu afirmàs afirmàssem afirmàsseu afirmàssim afirmàssiu afirmàvem afirmàveu afirmés afirméssem afirmésseu afirméssim afirméssiu afirmí alg bal bal (1) occ sept val v
asseverare

aflaquir /a.fɫaˈki/ /a.fɫaˈkiɾ/ /ə.fɫəˈki/ aflaqueix aflaqueixen aflaqueixes aflaqueixi aflaqueixin aflaqueixis aflaqueixo aflaquesc aflaquesqui aflaquesquin aflaquesquis aflaquia aflaquida aflaquides aflaquien aflaquies aflaquiguem aflaquigueu aflaquim aflaquint aflaquir aflaquira aflaquiran aflaquirem aflaquiren aflaquires aflaquireu aflaquiria aflaquirien aflaquiries aflaquirà aflaquiràs aflaquiré aflaquiríem aflaquiríeu aflaquisc aflaquisca aflaquisquen aflaquisques aflaquissen aflaquisses aflaquissin aflaquissis aflaquit aflaquits aflaquiu aflaquix aflaquixen aflaquixes aflaquixo aflaquí aflaquíem aflaquíeu aflaquírem aflaquíreu aflaquís aflaquíssem aflaquísseu aflaquíssim aflaquíssiu bal n-occ occ sept val v
extenuare

afligir /a.fɫiˈd͡ʒi/ /a.fɫiˈd͡ʒiɾ/ /a.fɫiˈʒi/ /ə.fɫiˈʒi/ afligeix afligeixen afligeixes afligeixi afligeixin afligeixis afligeixo afligesc afligesqui afligesquin afligesquis afligia afligida afligides afligien afligies afligiguem afligigueu afligim afligint afligir afligira afligiran afligirem afligiren afligires afligireu afligiria afligirien afligiries afligirà afligiràs afligiré afligiríem afligiríeu afligisc afligisca afligisquen afligisques afligissen afligisses afligissin afligissis afligit afligits afligiu afligix afligixen afligixes afligixo afligí afligíem afligíeu afligírem afligíreu afligís afligíssem afligísseu afligíssim afligíssiu bal n-occ occ sept val v
affligere

afluixar /a.fɫujˈʃa/ /a.fɫujˈʃaɾ/ /a.fɫuˈʃa/ /ə.fɫuˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afluix afluixa afluixada afluixades afluixam afluixant afluixar afluixara afluixaran afluixarem afluixaren afluixares afluixareu afluixaria afluixarien afluixaries afluixarà afluixaràs afluixaré afluixaríem afluixaríeu afluixassen afluixasses afluixassin afluixassis afluixat afluixats afluixau afluixava afluixaven afluixaves afluixe afluixem afluixen afluixes afluixessen afluixesses afluixessin afluixessis afluixeu afluixi afluixin afluixis afluixo afluixà afluixàrem afluixàreu afluixàs afluixàssem afluixàsseu afluixàssim afluixàssiu afluixàvem afluixàveu afluixés afluixéssem afluixésseu afluixéssim afluixéssiu afluixí bal bal (1) occ sept val v
lapare
Posar fluix allò que està estret o tibant.
remitere
Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...
tepescere
Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.

afollar /a.foˈʎa/ /a.foˈʎaɾ/ /ə.foˈʎa/ /ə.fuˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afoll afolla afollada afollades afollam afollant afollar afollara afollaran afollarem afollaren afollares afollareu afollaria afollarien afollaries afollarà afollaràs afollaré afollaríem afollaríeu afollassen afollasses afollassin afollassis afollat afollats afollau afollava afollaven afollaves afolle afollem afollen afolles afollessen afollesses afollessin afollessis afolleu afolli afollin afollis afollo afollà afollàrem afollàreu afollàs afollàssem afollàsseu afollàssim afollàssiu afollàvem afollàveu afollés afolléssem afollésseu afolléssim afolléssiu afollí alg bal bal (1) occ sept val v
calcare
Trepitjar, xafar.
corrumpere
Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
corrumpere lædere
Malmetre algun membre del cos; mutilar.
insanire
(pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

afortunat /a.foɾ.tuˈnat/ /ə.foɾ.tuˈnat/ /ə.fur.tuˈnat/ adj masc
fortunātus

africà /ə.fɾiˈka/ adj masc
Africanus
Relacionat amb Àfrica.

africà /ə.fɾiˈka/ n masc
Afer
Habitant d'Àfrica.

afrontar /a.fɾonˈta/ /a.fɾonˈtaɾ/ /ə.fɾonˈta/ /ə.fɾunˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afront afronta afrontada afrontades afrontam afrontant afrontar afrontara afrontaran afrontarem afrontaren afrontares afrontareu afrontaria afrontarien afrontaries afrontarà afrontaràs afrontaré afrontaríem afrontaríeu afrontassen afrontasses afrontassin afrontassis afrontat afrontats afrontau afrontava afrontaven afrontaves afronte afrontem afronten afrontes afrontessen afrontesses afrontessin afrontessis afronteu afronti afrontin afrontis afronto afrontà afrontàrem afrontàreu afrontàs afrontàssem afrontàsseu afrontàssim afrontàssiu afrontàvem afrontàveu afrontés afrontéssem afrontésseu afrontéssim afrontéssiu afrontí alg bal bal (1) occ sept val v
conferre
Confrontar.

afta /ˈaf.ta/ /ˈaf.tə/ n fem
aphtha

afèresi /aˈfɛ.ɾe.zi/ /əˈfɛ.ɾə.zi/ n fem
aphæresis

agabellar /a.ɣa.beˈʎaɾ/ /a.ɣa.βeˈʎa/ /ə.ɣə.βəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agabell agabella agabellada agabellades agabellam agabellant agabellar agabellara agabellaran agabellarem agabellaren agabellares agabellareu agabellaria agabellarien agabellaries agabellarà agabellaràs agabellaré agabellaríem agabellaríeu agabellassen agabellasses agabellassin agabellassis agabellat agabellats agabellau agabellava agabellaven agabellaves agabelle agabellem agabellen agabelles agabellessen agabellesses agabellessin agabellessis agabelleu agabelli agabellin agabellis agabello agabellà agabellàrem agabellàreu agabellàs agabellàssem agabellàsseu agabellàssim agabellàssiu agabellàvem agabellàveu agabellés agabelléssem agabellésseu agabelléssim agabelléssiu agabellí bal bal (1) occ sept val v
corrado
Arreplegar sense deixar res.
congregan
(pronominal) Amuntonar-se, ajuntar-se sens ordre.

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agaf agafa agafada agafades agafam agafant agafar agafara agafaran agafarem agafaren agafares agafareu agafaria agafarien agafaries agafarà agafaràs agafaré agafaríem agafaríeu agafassen agafasses agafassin agafassis agafat agafats agafau agafava agafaven agafaves agafe agafem agafen agafes agafessen agafesses agafessin agafessis agafeu agafi agafin agafis agafo agafà agafàrem agafàreu agafàs agafàssem agafàsseu agafàssim agafàssiu agafàvem agafàveu agafés agaféssem agafésseu agaféssim agaféssiu agafí alg bal bal (1) occ sept val v
apprehendere sumo
Prendre amb la mà alguna cosa.
conglutinare
Apegar, enganxar.
capere
Prendre un reu o algú que fuig.
incesere
Sobrevenir.
contrahere
Contraure.
accipere
Prendre, acceptar alguna cosa.
extendi
Ocupar un espai o certa distància física.
radicare
Arrelar les plantes.
rapio
Emportar-se allò que es troba de passada, apoderar-se.
apprehendere
(pronominal) Sostenir-se amb les mans per a no caure.
copulari
(pronominal) Unir-se dues coses naturalment.

agarberar /a.ɣar.βeˈɾa/ /a.ɣaɾ.beˈɾaɾ/ /a.ɣaɾ.βeˈɾa/ /ə.ɣər.bəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agarber agarbera agarberada agarberades agarberam agarberant agarberar agarberara agarberaran agarberarem agarberaren agarberares agarberareu agarberaria agarberarien agarberaries agarberarà agarberaràs agarberaré agarberaríem agarberaríeu agarberassen agarberasses agarberassin agarberassis agarberat agarberats agarberau agarberava agarberaven agarberaves agarbere agarberem agarberen agarberes agarberessen agarberesses agarberessin agarberessis agarbereu agarberi agarberin agarberis agarbero agarberà agarberàrem agarberàreu agarberàs agarberàssem agarberàsseu agarberàssim agarberàssiu agarberàvem agarberàveu agarberés agarberéssem agarberésseu agarberéssim agarberéssiu agarberí bal bal (1) occ sept val v
congerere

agarbonar /a.ɣar.βoˈna/ /a.ɣaɾ.boˈnaɾ/ /a.ɣaɾ.βoˈna/ /ə.ɣər.buˈna/ /ə.ɣəɾ.boˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agarbon agarbona agarbonada agarbonades agarbonam agarbonant agarbonar agarbonara agarbonaran agarbonarem agarbonaren agarbonares agarbonareu agarbonaria agarbonarien agarbonaries agarbonarà agarbonaràs agarbonaré agarbonaríem agarbonaríeu agarbonassen agarbonasses agarbonassin agarbonassis agarbonat agarbonats agarbonau agarbonava agarbonaven agarbonaves agarbone agarbonem agarbonen agarbones agarbonessen agarbonesses agarbonessin agarbonessis agarboneu agarboni agarbonin agarbonis agarbono agarbonà agarbonàrem agarbonàreu agarbonàs agarbonàssem agarbonàsseu agarbonàssim agarbonàssiu agarbonàvem agarbonàveu agarbonés agarbonéssem agarbonésseu agarbonéssim agarbonéssiu agarboní bal bal (1) occ sept val v
lacertis
(pronominal) Abraonar-se, agafar-se els que es barallen.

agarrar /a.ɣaˈra/ /a.ɣaˈraɾ/ /ə.ɣəˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agarr agarra agarrada agarrades agarram agarrant agarrar agarrara agarraran agarrarem agarraren agarrares agarrareu agarraria agarrarien agarraries agarrarà agarraràs agarraré agarraríem agarraríeu agarrassen agarrasses agarrassin agarrassis agarrat agarrats agarrau agarrava agarraven agarraves agarre agarrem agarren agarres agarressen agarresses agarressin agarressis agarreu agarri agarrin agarris agarro agarrà agarràrem agarràreu agarràs agarràssem agarràsseu agarràssim agarràssiu agarràvem agarràveu agarrés agarréssem agarrésseu agarréssim agarréssiu agarrí bal bal (1) occ sept val v
prehendere
Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
apprehendere
(pronominal) aferrar-se

agarrofar-se /a.ɣa.roˈfaɾ.se/ /ə.ɣə.roˈfaɾ.sə/ /ə.ɣə.ru.fərˈsə/ /ə.ɣə.ruˈfar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agarrof agarrofa agarrofada agarrofades agarrofam agarrofant agarrofar agarrofara agarrofaran agarrofarem agarrofaren agarrofares agarrofareu agarrofaria agarrofarien agarrofaries agarrofarà agarrofaràs agarrofaré agarrofaríem agarrofaríeu agarrofassen agarrofasses agarrofassin agarrofassis agarrofat agarrofats agarrofau agarrofava agarrofaven agarrofaves agarrofe agarrofem agarrofen agarrofes agarrofessen agarrofesses agarrofessin agarrofessis agarrofeu agarrofi agarrofin agarrofis agarrofo agarrofà agarrofàrem agarrofàreu agarrofàs agarrofàssem agarrofàsseu agarrofàssim agarrofàssiu agarrofàvem agarrofàveu agarrofés agarroféssem agarrofésseu agarroféssim agarroféssiu agarrofí bal bal (1) occ sept val v
implicari

agenciar /a.d͡ʒen.siˈa/ /a.d͡ʒen.siˈaɾ/ /a.ʒen.siˈa/ /ə.ʒən.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agencia agenciada agenciades agenciam agenciant agenciar agenciara agenciaran agenciarem agenciaren agenciares agenciareu agenciaria agenciarien agenciaries agenciarà agenciaràs agenciaré agenciaríem agenciaríeu agenciassen agenciasses agenciassin agenciassis agenciat agenciats agenciau agenciava agenciaven agenciaves agencie agenciem agencien agencies agenciessen agenciesses agenciessin agenciessis agencieu agencii agencio agencià agenciàrem agenciàreu agenciàs agenciàssem agenciàsseu agenciàssim agenciàssiu agenciàvem agenciàveu agenciés agenciéssem agenciésseu agenciéssim agenciéssiu agencií agenciï agenciïn agenciïs bal bal (1) occ sept val v
solicitare

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agenoll agenolla agenollada agenollades agenollam agenollant agenollar agenollara agenollaran agenollarem agenollaren agenollares agenollareu agenollaria agenollarien agenollaries agenollarà agenollaràs agenollaré agenollaríem agenollaríeu agenollassen agenollasses agenollassin agenollassis agenollat agenollats agenollau agenollava agenollaven agenollaves agenolle agenollem agenollen agenolles agenollessen agenollesses agenollessin agenollessis agenolleu agenolli agenollin agenollis agenollo agenollà agenollàrem agenollàreu agenollàs agenollàssem agenollàsseu agenollàssim agenollàssiu agenollàvem agenollàveu agenollés agenolléssem agenollésseu agenolléssim agenolléssiu agenollí bal bal (1) occ sept val v
procumbere

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ n masc
agens
Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agençar /a.d͡ʒenˈsa/ /a.d͡ʒenˈsaɾ/ /a.ʒenˈsa/ /ə.ʒənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agence agencem agencen agences agencessen agencesses agencessin agencessis agenceu agenci agencin agencis agencés agencéssem agencésseu agencéssim agencéssiu agencí agenç agença agençada agençades agençam agençant agençar agençara agençaran agençarem agençaren agençares agençareu agençaria agençarien agençaries agençarà agençaràs agençaré agençaríem agençaríeu agençassen agençasses agençassin agençassis agençat agençats agençau agençava agençaven agençaves agenço agençà agençàrem agençàreu agençàs agençàssem agençàsseu agençàssim agençàssiu agençàvem agençàveu bal bal (1) occ sept val v
ornare

agermanar /a.d͡ʒeɾ.maˈna/ /a.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /a.ʒer.maˈna/ /ə.ʒər.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agerman agermana agermanada agermanades agermanam agermanant agermanar agermanara agermanaran agermanarem agermanaren agermanares agermanareu agermanaria agermanarien agermanaries agermanarà agermanaràs agermanaré agermanaríem agermanaríeu agermanassen agermanasses agermanassin agermanassis agermanat agermanats agermanau agermanava agermanaven agermanaves agermane agermanem agermanen agermanes agermanessen agermanesses agermanessin agermanessis agermaneu agermani agermanin agermanis agermano agermanà agermanàrem agermanàreu agermanàs agermanàssem agermanàsseu agermanàssim agermanàssiu agermanàvem agermanàveu agermanés agermanéssem agermanésseu agermanéssim agermanéssiu agermaní alg bal bal (1) occ sept val v
consocio
Fer germans místicament.
conformare
Unir, ajuntar.

agilitar /a.d͡ʒi.ɫiˈta/ /a.d͡ʒi.ɫiˈtaɾ/ /a.ʒi.ɫiˈta/ /ə.ʒi.ɫiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agilit agilita agilitada agilitades agilitam agilitant agilitar agilitara agilitaran agilitarem agilitaren agilitares agilitareu agilitaria agilitarien agilitaries agilitarà agilitaràs agilitaré agilitaríem agilitaríeu agilitassen agilitasses agilitassin agilitassis agilitat agilitats agilitau agilitava agilitaven agilitaves agilite agilitem agiliten agilites agilitessen agilitesses agilitessin agilitessis agiliteu agiliti agilitin agilitis agilito agilità agilitàrem agilitàreu agilitàs agilitàssem agilitàsseu agilitàssim agilitàssiu agilitàvem agilitàveu agilités agilitéssem agilitésseu agilitéssim agilitéssiu agilití bal bal (1) occ sept val v
expedire

agitar /a.d͡ʒiˈta/ /a.d͡ʒiˈtaɾ/ /a.ʒiˈta/ /ə.ʒiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agit agita agitada agitades agitam agitant agitar agitara agitaran agitarem agitaren agitares agitareu agitaria agitarien agitaries agitarà agitaràs agitaré agitaríem agitaríeu agitassen agitasses agitassin agitassis agitat agitats agitau agitava agitaven agitaves agite agitem agiten agites agitessen agitesses agitessin agitessis agiteu agiti agitin agitis agito agità agitàrem agitàreu agitàs agitàssem agitàsseu agitàssim agitàssiu agitàvem agitàveu agités agitéssem agitésseu agitéssim agitéssiu agití alg bal bal (1) occ sept val v
agitare

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ n masc
agnosticismus

agonals /a.ɣoˈnaɫs/ /ə.ɣuˈnaɫs/ n fem
agonalia

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ n fem
agonia

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agonitz agonitza agonitzada agonitzades agonitzam agonitzant agonitzar agonitzara agonitzaran agonitzarem agonitzaren agonitzares agonitzareu agonitzaria agonitzarien agonitzaries agonitzarà agonitzaràs agonitzaré agonitzaríem agonitzaríeu agonitzassen agonitzasses agonitzassin agonitzassis agonitzat agonitzats agonitzau agonitzava agonitzaven agonitzaves agonitze agonitzem agonitzen agonitzes agonitzessen agonitzesses agonitzessin agonitzessis agonitzeu agonitzi agonitzin agonitzis agonitzo agonitzà agonitzàrem agonitzàreu agonitzàs agonitzàssem agonitzàsseu agonitzàssim agonitzàssiu agonitzàvem agonitzàveu agonitzés agonitzéssem agonitzésseu agonitzéssim agonitzéssiu agonitzí bal bal (1) occ sept val v
agere
Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agost /əˈɣost/ n masc
Augustus
Vuitè mes de l'any.

agraciar /a.ɣɾa.siˈa/ /a.ɣɾa.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agracia agraciada agraciades agraciam agraciant agraciar agraciara agraciaran agraciarem agraciaren agraciares agraciareu agraciaria agraciarien agraciaries agraciarà agraciaràs agraciaré agraciaríem agraciaríeu agraciassen agraciasses agraciassin agraciassis agraciat agraciats agraciau agraciava agraciaven agraciaves agracie agraciem agracien agracies agraciessen agraciesses agraciessin agraciessis agracieu agracii agracio agracià agraciàrem agraciàreu agraciàs agraciàssem agraciàsseu agraciàssim agraciàssiu agraciàvem agraciàveu agraciés agraciéssem agraciésseu agraciéssim agraciéssiu agracií agraciï agraciïn agraciïs bal bal (1) occ sept val v
gratificari
Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
acceptabilis

agradablement /a.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /a.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /a.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /ə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ adv
amoenē

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agrad agrada agradada agradades agradam agradant agradar agradara agradaran agradarem agradaren agradares agradareu agradaria agradarien agradaries agradarà agradaràs agradaré agradaríem agradaríeu agradassen agradasses agradassin agradassis agradat agradats agradau agradava agradaven agradaves agrade agradem agraden agrades agradessen agradesses agradessin agradessis agradeu agradi agradin agradis agrado agradà agradàrem agradàreu agradàs agradàssem agradàsseu agradàssim agradàssiu agradàvem agradàveu agradés agradéssem agradésseu agradéssim agradéssiu agradí alg bal bal (1) occ sept val v
placere
Complaure, acontentar, donar gust.
(pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ agraeix agraeixen agraeixes agraeixi agraeixin agraeixis agraeixo agraesc agraesqui agraesquin agraesquis agraint agrair agrairan agrairem agraireu agrairia agrairien agrairies agrairà agrairàs agrairé agrairíem agrairíeu agraí agraíem agraíeu agraírem agraíreu agraís agraíssem agraísseu agraíssim agraíssiu agraïa agraïda agraïdes agraïen agraïes agraïguem agraïgueu agraïm agraïra agraïren agraïres agraïsc agraïsca agraïsquen agraïsques agraïssen agraïsses agraïssin agraïssis agraït agraïts agraïu agraïx agraïxen agraïxes agraïxo bal n-occ occ sept val v
gratificari

agrari /aˈɣɾa.ɾi/ /əˈɣɾa.ɾi/ adj masc
agrārius

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ adj masc
dulcamarus

agregar /a.ɣɾeˈɣa/ /a.ɣɾeˈɣaɾ/ /ə.ɣɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agreg agrega agregada agregades agregam agregant agregar agregara agregaran agregarem agregaren agregares agregareu agregaria agregarien agregaries agregarà agregaràs agregaré agregaríem agregaríeu agregassen agregasses agregassin agregassis agregat agregats agregau agregava agregaven agregaves agrego agregue agreguem agreguen agregues agreguessen agreguesses agreguessin agreguessis agregueu agregui agreguin agreguis agregués agreguéssem agreguésseu agreguéssim agreguéssiu agreguí agregà agregàrem agregàreu agregàs agregàssem agregàsseu agregàssim agregàssiu agregàvem agregàveu alg bal bal (1) occ sept val v
aggregare
Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
adscribere
Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

agrejar /a.ɣɾeˈd͡ʒa/ /a.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣɾeˈʒa/ /ə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /ə.ɣɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agrege agregem agregen agreges agregessen agregesses agregessin agregessis agregeu agregi agregin agregis agregés agregéssem agregésseu agregéssim agregéssiu agregí agreig agreja agrejada agrejades agrejam agrejant agrejar agrejara agrejaran agrejarem agrejaren agrejares agrejareu agrejaria agrejarien agrejaries agrejarà agrejaràs agrejaré agrejaríem agrejaríeu agrejassen agrejasses agrejassin agrejassis agrejat agrejats agrejau agrejava agrejaven agrejaves agrejo agrejà agrejàrem agrejàreu agrejàs agrejàssem agrejàsseu agrejàssim agrejàssiu agrejàvem agrejàveu bal bal (1) occ sept val v
acriculum

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ adj masc
aggressivus

agreujar /a.ɣɾewˈd͡ʒa/ /a.ɣɾewˈd͡ʒaɾ/ /ə.ɣɾəwˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agreuge agreugem agreugen agreuges agreugessen agreugesses agreugessin agreugessis agreugeu agreugi agreugin agreugis agreugés agreugéssem agreugésseu agreugéssim agreugéssiu agreugí agreuig agreuja agreujada agreujades agreujam agreujant agreujar agreujara agreujaran agreujarem agreujaren agreujares agreujareu agreujaria agreujarien agreujaries agreujarà agreujaràs agreujaré agreujaríem agreujaríeu agreujassen agreujasses agreujassin agreujassis agreujat agreujats agreujau agreujava agreujaven agreujaves agreujo agreujà agreujàrem agreujàreu agreujàs agreujàssem agreujàsseu agreujàssim agreujàssiu agreujàvem agreujàveu bal bal (1) occ sept val v
aggravō
Fer tornar més greu una situació.

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
agricultura agricultūra

agrimensor /a.ɣɾi.menˈso/ /a.ɣɾi.menˈsoɾ/ /ə.ɣɾi.mənˈso/ n masc
agrimensor

agrir /aˈɣɾi/ /aˈɣɾiɾ/ /əˈɣɾi/ agreix agreixen agreixes agreixi agreixin agreixis agreixo agresc agresqui agresquin agresquis agria agrida agrides agrien agries agriguem agrigueu agrim agrint agrir agrira agriran agrirem agriren agrires agrireu agriria agririen agriries agrirà agriràs agriré agriríem agriríeu agrisc agrisca agrisquen agrisques agrissen agrisses agrissin agrissis agrit agrits agriu agrix agrixen agrixes agrixo agrí agríem agríeu agrírem agríreu agrís agríssem agrísseu agríssim agríssiu bal n-occ occ sept val v
acerbare

agror /aˈɣɾo/ /aˈɣɾoɾ/ /əˈɣɾo/ n fem
aciditas

aguait /aˈɣwajt/ /əˈɣwajt/ n masc
insidiae
Parany, emboscada.

aguaitar /a.ɣwajˈta/ /a.ɣwajˈtaɾ/ /ə.ɣwəjˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aguait aguaita aguaitada aguaitades aguaitam aguaitant aguaitar aguaitara aguaitaran aguaitarem aguaitaren aguaitares aguaitareu aguaitaria aguaitarien aguaitaries aguaitarà aguaitaràs aguaitaré aguaitaríem aguaitaríeu aguaitassen aguaitasses aguaitassin aguaitassis aguaitat aguaitats aguaitau aguaitava aguaitaven aguaitaves aguaite aguaitem aguaiten aguaites aguaitessen aguaitesses aguaitessin aguaitessis aguaiteu aguaiti aguaitin aguaitis aguaito aguaità aguaitàrem aguaitàreu aguaitàs aguaitàssem aguaitàsseu aguaitàssim aguaitàssiu aguaitàvem aguaitàveu aguaités aguaitéssem aguaitésseu aguaitéssim aguaitéssiu aguaití alg bal bal (1) occ sept val v
observare

aguant /aˈɣu.an/ /aˈɣu.ant/ /aˈɣwan/ /aˈɣwant/ /əˈɣu.ən/ /əˈɣu.ənt/ /əˈɣwan/ /əˈɣwant/ n masc
robus
Fortalesa o vigor per resistir.
constantia
Sofriment, paciència.

aguantar /a.ɣwanˈta/ /a.ɣwanˈtaɾ/ /ə.ɣwənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aguant aguanta aguantada aguantades aguantam aguantant aguantar aguantara aguantaran aguantarem aguantaren aguantares aguantareu aguantaria aguantarien aguantaries aguantarà aguantaràs aguantaré aguantaríem aguantaríeu aguantassen aguantasses aguantassin aguantassis aguantat aguantats aguantau aguantava aguantaven aguantaves aguante aguantem aguanten aguantes aguantessen aguantesses aguantessin aguantessis aguanteu aguanti aguantin aguantis aguanto aguantà aguantàrem aguantàreu aguantàs aguantàssem aguantàsseu aguantàssim aguantàssiu aguantàvem aguantàveu aguantés aguantéssem aguantésseu aguantéssim aguantéssiu aguantí alg bal bal (1) occ sept val v
tolerare
Sofrir, tolerar, generalment coses greus o molestes.
sustinere
Sostenir, mantenir alguna cosa en l'estat en que es troba.
consistere
(pronominal) Afirmar-se o assegurar-se per no caure.
cohibere
(pronominal) Contenir-se, reprimir-se.

aguar /a.ɣuˈa/ /a.ɣuˈaɾ/ /ə.ɣuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agua aguada aguades aguam aguant aguar aguara aguaran aguarem aguaren aguares aguareu aguaria aguarien aguaries aguarà aguaràs aguaré aguaríem aguaríeu aguassen aguasses aguassin aguassis aguat aguats aguau aguava aguaven aguaves aguo aguu aguà aguàrem aguàreu aguàs aguàssem aguàsseu aguàssim aguàssiu aguàvem aguàveu aguï aguïn aguïs agüe agüem agüen agües agüessen agüesses agüessin agüessis agüeu agüés agüéssem agüésseu agüéssim agüéssiu agüí bal bal (1) occ sept val v
acuere

aguardar /a.gwaɫˈda/ /a.ɣwarˈða/ /a.ɣwaɾˈða/ /a.ɣwaɾˈðaɾ/ /ə.ɣwərˈda/ /ə.ɣwəɾˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aguard aguarda aguardada aguardades aguardam aguardant aguardar aguardara aguardaran aguardarem aguardaren aguardares aguardareu aguardaria aguardarien aguardaries aguardarà aguardaràs aguardaré aguardaríem aguardaríeu aguardassen aguardasses aguardassin aguardassis aguardat aguardats aguardau aguardava aguardaven aguardaves aguarde aguardem aguarden aguardes aguardessen aguardesses aguardessin aguardessis aguardeu aguardi aguardin aguardis aguardo aguardà aguardàrem aguardàreu aguardàs aguardàssem aguardàsseu aguardàssim aguardàssiu aguardàvem aguardàveu aguardés aguardéssem aguardésseu aguardéssim aguardéssiu aguardí alg bal bal (1) occ sept val v
sperare
(arcaisme, valencià, alguerès) Esperar alguna cosa.
expectare
(arcaisme, alguerès) Esperar que vingui algú.

agudesa /a.ɣuˈðe.za/ /ə.ɣuˈðə.zə/ /ə.ɣuˈðɛ.zə/ n fem
acies

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ n fem
acus
Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.

agulla de cap n fem
acus

agusar /a.ɣuˈza/ /a.ɣuˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agusa agusada agusades agusam agusant agusar agusara agusaran agusarem agusaren agusares agusareu agusaria agusarien agusaries agusarà agusaràs agusaré agusaríem agusaríeu agusassen agusasses agusassin agusassis agusat agusats agusau agusava agusaven agusaves aguse agusem agusen aguses agusessen agusesses agusessin agusessis aguseu agusi agusin agusis aguso agusà agusàrem agusàreu agusàs agusàssem agusàsseu agusàssim agusàssiu agusàvem agusàveu agusés aguséssem agusésseu aguséssim aguséssiu agusí agús bal bal (1) occ sept val v
acuere

agut /əˈɣut/ adj masc
acutus

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ adv
heri here
En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
heri
Poc temps fa, fa poc, poc ha.

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ n fem
aqua
(no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ aigualeix aigualeixen aigualeixes aigualeixi aigualeixin aigualeixis aigualeixo aigualesc aigualesqui aigualesquin aigualesquis aigualia aigualida aigualides aigualien aigualies aigualiguem aigualigueu aigualim aigualint aigualir aigualira aigualiran aigualirem aigualiren aigualires aigualireu aigualiria aigualirien aigualiries aigualirà aigualiràs aigualiré aigualiríem aigualiríeu aigualisc aigualisca aigualisquen aigualisques aigualissen aigualisses aigualissin aigualissis aigualit aigualits aigualiu aigualix aigualixen aigualixes aigualixo aigualí aigualíem aigualíeu aigualírem aigualíreu aigualís aigualíssem aigualísseu aigualíssim aigualíssiu bal n-occ occ sept val v
diluere

aiguamarina /ˌaj.ɣwə.məˈɾi.nə/ n fem
aquamarina

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ n masc
palus

aire /ˈaj.ɾe/ n masc
aer aër
(normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ n fem
sarculum

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aixec aixeca aixecada aixecades aixecam aixecant aixecar aixecara aixecaran aixecarem aixecaren aixecares aixecareu aixecaria aixecarien aixecaries aixecarà aixecaràs aixecaré aixecaríem aixecaríeu aixecassen aixecasses aixecassin aixecassis aixecat aixecats aixecau aixecava aixecaven aixecaves aixeco aixecà aixecàrem aixecàreu aixecàs aixecàssem aixecàsseu aixecàssim aixecàssiu aixecàvem aixecàveu aixeque aixequem aixequen aixeques aixequessen aixequesses aixequessin aixequessis aixequeu aixequi aixequin aixequis aixequés aixequéssem aixequésseu aixequéssim aixequéssiu aixequí alg bal bal (1) occ sept val v
levare
Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ n fem
axilla

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ n fem
epitonium
Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ adv
sic
D’aquesta manera.
igitur
De la mateixa manera, en conseqüència.

així així adv
plus minus

això rai /ajˌʃɔ /aˌʃɔ /əˌʃɔ Interjection
nihil est

ajaçar /a.d͡ʒaˈsa/ /a.d͡ʒaˈsaɾ/ /a.ʒaˈsa/ /ə.ʒəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajace ajacem ajacen ajaces ajacessen ajacesses ajacessin ajacessis ajaceu ajaci ajacin ajacis ajacés ajacéssem ajacésseu ajacéssim ajacéssiu ajací ajaç ajaça ajaçada ajaçades ajaçam ajaçant ajaçar ajaçara ajaçaran ajaçarem ajaçaren ajaçares ajaçareu ajaçaria ajaçarien ajaçaries ajaçarà ajaçaràs ajaçaré ajaçaríem ajaçaríeu ajaçassen ajaçasses ajaçassin ajaçassis ajaçat ajaçats ajaçau ajaçava ajaçaven ajaçaves ajaço ajaçà ajaçàrem ajaçàreu ajaçàs ajaçàssem ajaçàsseu ajaçàssim ajaçàssiu ajaçàvem ajaçàveu alg bal bal (1) occ sept val v
recubare
Posar, encaixar, adaptar el jaç.

ajeure /aˈd͡ʒɛw.ɾe/ /aˈʒɛw.ɾe/ /əˈʒɛw.ɾə/ ajaguda ajagudes ajagueren ajagueres ajaguessen ajaguesses ajaguessin ajaguessis ajagut ajaguts ajagué ajaguérem ajaguéreu ajagués ajaguéssem ajaguésseu ajaguéssim ajaguéssiu ajaguí ajaiem ajaient ajaieu ajauran ajaurem ajaureu ajauria ajaurien ajauries ajaurà ajauràs ajauré ajauríem ajauríeu ajec ajega ajeguem ajeguen ajegues ajegueu ajegui ajeguin ajeguis ajeia ajeien ajeies ajeim ajeis ajeu ajeuen ajeure ajeus ajèiem ajèieu bal v
extendere
Abaixar fins a estendre en terra el que estava dret.
recubere
(pronominal) Posar-se al llit.

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ n fem
adjutorium
Cosa que serveix per ajudar.
adjumentum auxilium
(antigament) Socors, favor.
clyster
(medicina) Ènema, lavativa.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ n masc
adiutor
Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajud ajuda ajudada ajudades ajudam ajudant ajudar ajudara ajudaran ajudarem ajudaren ajudares ajudareu ajudaria ajudarien ajudaries ajudarà ajudaràs ajudaré ajudaríem ajudaríeu ajudassen ajudasses ajudassin ajudassis ajudat ajudats ajudau ajudava ajudaven ajudaves ajude ajudem ajuden ajudes ajudessen ajudesses ajudessin ajudessis ajudeu ajudi ajudin ajudis ajudo ajudà ajudàrem ajudàreu ajudàs ajudàssem ajudàsseu ajudàssim ajudàssiu ajudàvem ajudàveu ajudés ajudéssem ajudésseu ajudéssim ajudéssiu ajudí alg bal bal (1) occ sept val v
adjuvare adiuvare

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ n masc
curia
Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajuntar /a.d͡ʒunˈta/ /a.d͡ʒunˈtaɾ/ /a.ʒunˈta/ /ə.ʒunˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajunt ajunta ajuntada ajuntades ajuntam ajuntant ajuntar ajuntara ajuntaran ajuntarem ajuntaren ajuntares ajuntareu ajuntaria ajuntarien ajuntaries ajuntarà ajuntaràs ajuntaré ajuntaríem ajuntaríeu ajuntassen ajuntasses ajuntassin ajuntassis ajuntat ajuntats ajuntau ajuntava ajuntaven ajuntaves ajunte ajuntem ajunten ajuntes ajuntessen ajuntesses ajuntessin ajuntessis ajunteu ajunti ajuntin ajuntis ajunto ajuntà ajuntàrem ajuntàreu ajuntàs ajuntàssem ajuntàsseu ajuntàssim ajuntàssiu ajuntàvem ajuntàveu ajuntés ajuntéssem ajuntésseu ajuntéssim ajuntéssiu ajuntí alg bal bal (1) occ sept val v
conjungere
Unir unes coses amb altres.
copulare conjungere
En alguns oficis mecànics, ajustar, unir, fer venir bé les peces que entren en una obra.
coire
(pronominal) Acompanyar-se, anar amb algú.
(pronominal) amistançar-se

ajupir /a.d͡ʒuˈpiɾ/ /a.ʒuˈpi/ /ə.ʒuˈpi/ ajup ajupa ajupen ajupes ajupi ajupia ajupida ajupides ajupien ajupies ajupiguem ajupigueu ajupim ajupin ajupint ajupir ajupira ajupiran ajupirem ajupiren ajupires ajupireu ajupiria ajupirien ajupiries ajupirà ajupiràs ajupiré ajupiríem ajupiríeu ajupis ajupissen ajupisses ajupissin ajupissis ajupit ajupits ajupiu ajupo ajups ajupí ajupíem ajupíeu ajupírem ajupíreu ajupís ajupíssem ajupísseu ajupíssim ajupíssiu bal occ sept val v
curvare
Inclinar molt el cos envers el terra.

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajust ajusta ajustada ajustades ajustam ajustant ajustar ajustara ajustaran ajustarem ajustaren ajustares ajustareu ajustaria ajustarien ajustaries ajustarà ajustaràs ajustaré ajustaríem ajustaríeu ajustassen ajustasses ajustassin ajustassis ajustat ajustats ajustau ajustava ajustaven ajustaves ajuste ajustem ajusten ajustes ajustessen ajustesses ajustessin ajustessis ajusteu ajusti ajustin ajustis ajusto ajustà ajustàrem ajustàreu ajustàs ajustàssem ajustàsseu ajustàssim ajustàssiu ajustàvem ajustàveu ajustés ajustéssem ajustésseu ajustéssim ajustéssiu ajustí alg bal bal (1) occ sept val v
claudere
Tancar la porta o finestra però sense girar la clau o posar els baldons.

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ adv
denum
Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al primer foscant adv
vesperum

ala /ˈa.ɫa/ n fem
ala
Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ n masc
alabaster
Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.

alambinar /a.ɫam.biˈna/ /a.ɫam.biˈnaɾ/ /ə.ɫəm.biˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alambina alambinada alambinades alambinam alambinant alambinar alambinara alambinaran alambinarem alambinaren alambinares alambinareu alambinaria alambinarien alambinaries alambinarà alambinaràs alambinaré alambinaríem alambinaríeu alambinassen alambinasses alambinassin alambinassis alambinat alambinats alambinau alambinava alambinaven alambinaves alambine alambinem alambinen alambines alambinessen alambinesses alambinessin alambinessis alambineu alambini alambinin alambinis alambino alambinà alambinàrem alambinàreu alambinàs alambinàssem alambinàsseu alambinàssim alambinàssiu alambinàvem alambinàveu alambinés alambinéssem alambinésseu alambinéssim alambinéssiu alambiní alambín bal bal (1) occ sept val v
distillare
Destil·lar els licors amb l'alambí.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ n masc
alembicus

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ n fem
pavor
Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmar /a.ɫarˈma/ /a.ɫaɾˈma/ /a.ɫaɾˈmaɾ/ /ə.ɫərˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alarm alarma alarmada alarmades alarmam alarmant alarmar alarmara alarmaran alarmarem alarmaren alarmares alarmareu alarmaria alarmarien alarmaries alarmarà alarmaràs alarmaré alarmaríem alarmaríeu alarmassen alarmasses alarmassin alarmassis alarmat alarmats alarmau alarmava alarmaven alarmaves alarme alarmem alarmen alarmes alarmessen alarmesses alarmessin alarmessis alarmeu alarmi alarmin alarmis alarmo alarmà alarmàrem alarmàreu alarmàs alarmàssem alarmàsseu alarmàssim alarmàssiu alarmàvem alarmàveu alarmés alarméssem alarmésseu alarméssim alarméssiu alarmí alg bal bal (1) occ sept val v
incutere

alat /aˈɫat/ /əˈɫat/ alada adj masc
ālifer

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ n fem
aurora
Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.
poderis
Vestidura de tela blanca que sacerdots, diaques i subdiaques es posen sobre el seu propi hàbit i l'amit per a celebrar el sant ofici de la missa i altres oficis divins.
populus farfarus lucescere pridiluculo
Arbre d'uns vint a vint-i-cinc peus d'alçada, d'escorça blanquinosa i fulles de color verd clar. Creix en poc temps i la seva fusta, què és blanca i lleugera, triga molt a podrir-se dins de l'aigua (Populus alba).

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ n fem
lux

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ n fem
critellae
Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albardanejar /aɫ.baɾ.ða.neˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.βar.ða.neˈʒa/ /aɫ.βaɾ.ða.neˈd͡ʒa/ /əɫ.bər.ðə.nəˈʒa/ /əɫ.bəɾ.ðə.nəˈd͡ʒa/ /əɫ.βər.də.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. albardanege albardanegem albardanegen albardaneges albardanegessen albardanegesses albardanegessin albardanegessis albardanegeu albardanegi albardanegin albardanegis albardanegés albardanegéssem albardanegésseu albardanegéssim albardanegéssiu albardanegí albardaneig albardaneja albardanejada albardanejades albardanejam albardanejant albardanejar albardanejara albardanejaran albardanejarem albardanejaren albardanejares albardanejareu albardanejaria albardanejarien albardanejaries albardanejarà albardanejaràs albardanejaré albardanejaríem albardanejaríeu albardanejassen albardanejasses albardanejassin albardanejassis albardanejat albardanejats albardanejau albardanejava albardanejaven albardanejaves albardanejo albardanejà albardanejàrem albardanejàreu albardanejàs albardanejàssem albardanejàsseu albardanejàssim albardanejàssiu albardanejàvem albardanejàveu bal bal (1) occ sept val v
scurrari

albardaneria /aɫ.baɾ.ða.neˈɾi.a/ /əɫ.βər.də.nəˈɾi.ə/ n fem
scurrilitas

albardar /aɫ.baɾˈðaɾ/ /aɫ.βarˈða/ /aɫ.βaɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. albarda albardada albardades albardant albardar albardara albardaran albardarem albardaren albardares albardareu albardaria albardarien albardaries albardarà albardaràs albardaré albardaríem albardaríeu albardassen albardasses albardat albardats albardava albardaven albardaves albarde albardem albarden albardes albardessen albardesses albardessin albardessis albardeu albardi albardin albardis albardo albardà albardàrem albardàreu albardàssem albardàsseu albardàvem albardàveu albardés albardéssem albardésseu albardéssim albardéssiu albardí occ val val (1) v
clitellas
(valencià, tortosí) Posar l'albarda a l'animal.
decipere
(central) Enganyar, engalipar.

albardà /aɫ.baɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ n masc
scurra
Bufó, truà.
parasitus
(antic) Que viu de gorra.
histrio
(antic) Comediant.

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ n masc
diomedea

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ n masc
armeniacum

albereda /aɫ.beˈɾe.ða/ /əɫ.bəˈɾə.ðə/ /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ n fem
populetum

alberg /aɫˈbɛɾk/ /əɫˈβɛrk/ n masc
hospitium

albergar /aɫ.beɾˈɣaɾ/ /aɫ.βerˈɣa/ /aɫ.βeɾˈɣa/ /əɫ.βərˈɡa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alberg alberga albergada albergades albergam albergant albergar albergara albergaran albergarem albergaren albergares albergareu albergaria albergarien albergaries albergarà albergaràs albergaré albergaríem albergaríeu albergassen albergasses albergassin albergassis albergat albergats albergau albergava albergaven albergaves albergo albergue alberguem alberguen albergues alberguessen alberguesses alberguessin alberguessis albergueu albergui alberguin alberguis albergués alberguéssem alberguésseu alberguéssim alberguéssiu alberguí albergà albergàrem albergàreu albergàs albergàssem albergàsseu albergàssim albergàssiu albergàvem albergàveu alg bal bal (1) occ sept val v
hospitio

alberginiera /aɫ.beɾ.d͡ʒi.niˈe.ɾa/ /əɫ.βər.ʒi.niˈe.ɾə/ n fem
melongena

alberguer /aɫ.beɾˈɣeɾ/ /aɫ.βerˈɣe/ /əɫ.βərˈɡe/ n masc
hospes

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ n fem
melongena

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ adj masc
Albigensis
Relatiu o pertanyent a Albi (Llenguadoc).

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ n masc
Albigensis
Persona que habita o és originària d'Albi (Llenguadoc).

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ n masc
albinismus

albuminúria /aɫ.bu.miˈnu.ɾi.a/ /əɫ.βu.miˈnu.ɾi.ə/ n masc
albuminuria

alburn /aɫˈbuɾn/ /əɫˈβurn/ n masc
albica

alcofoll /aɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.kuˈfoʎ/ n masc
stibium

alcofollar /aɫ.ko.foˈʎa/ /aɫ.ko.foˈʎaɾ/ /əɫ.ko.foˈʎa/ /əɫ.ku.fuˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alcofoll alcofolla alcofollada alcofollades alcofollam alcofollant alcofollar alcofollara alcofollaran alcofollarem alcofollaren alcofollares alcofollareu alcofollaria alcofollarien alcofollaries alcofollarà alcofollaràs alcofollaré alcofollaríem alcofollaríeu alcofollassen alcofollasses alcofollassin alcofollassis alcofollat alcofollats alcofollau alcofollava alcofollaven alcofollaves alcofolle alcofollem alcofollen alcofolles alcofollessen alcofollesses alcofollessin alcofollessis alcofolleu alcofolli alcofollin alcofollis alcofollo alcofollà alcofollàrem alcofollàreu alcofollàs alcofollàssem alcofollàsseu alcofollàssim alcofollàssiu alcofollàvem alcofollàveu alcofollés alcofolléssem alcofollésseu alcofolléssim alcofolléssiu alcofollí bal bal (1) occ sept val v
stibio

alcofollera /aɫ.ko.foˈʎe.ɾa/ /əɫ.ko.foˈʎe.ɾə/ /əɫ.ku.fuˈʎe.ɾə/ n fem
vasculum

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ n masc
alcohol

aldehid /aɫ.deˈit/ /əɫ.dəˈit/ n masc
aldehydum

aleatori /a.ɫe.aˈtɔ.ɾi/ aleatòria adj masc
fortuītus

alegrar /a.ɫeˈɣɾa/ /a.ɫeˈɣɾaɾ/ /ə.ɫəˈɣɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alegr alegra alegrada alegrades alegram alegrant alegrar alegrara alegraran alegrarem alegraren alegrares alegrareu alegraria alegrarien alegraries alegrarà alegraràs alegraré alegraríem alegraríeu alegrassen alegrasses alegrassin alegrassis alegrat alegrats alegrau alegrava alegraven alegraves alegre alegrem alegren alegres alegressen alegresses alegressin alegressis alegreu alegri alegrin alegris alegro alegrà alegràrem alegràreu alegràs alegràssem alegràsseu alegràssim alegràssiu alegràvem alegràveu alegrés alegréssem alegrésseu alegréssim alegréssiu alegrí alg bal bal (1) occ sept val v
exhilarare
Causar alegria.
laetari
(pronominal) Rebre o sentir alegria.
potiri
(pronominal) Gaudir d'alguna cosa.

alegre /aˈɫe.ɣɾe/ /əˈɫe.ɣɾə/ adj
alacris
Que expressa joia pel fet d'estar viu.
colors vius i agradables a la vista
alacris calescens
Que causen alegria per la seva vista, agradable
faustus
faust, feliç, favorable

alegrement /aˌɫe.ɣɾeˈmen/ /aˌɫe.ɣɾeˈment/ /əˌɫe.ɣɾəˈmen/ /əˌɫe.ɣɾəˈment/ adv
alacriter

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ n fem
alacritas gaudium
Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.
sesamum
Sèsam.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ adj masc
germanicus theodiscus
Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ n masc
Tudestg lingua Germana
Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ n fem
subula

alenada /a.ɫeˈna.ða/ /ə.ɫəˈna.ðə/ n fem
halitus
Expiració forta d’alè.

alenar /a.ɫeˈna/ /a.ɫeˈnaɾ/ /ə.ɫəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alena alenada alenades alenam alenant alenar alenara alenaran alenarem alenaren alenares alenareu alenaria alenarien alenaries alenarà alenaràs alenaré alenaríem alenaríeu alenassen alenasses alenassin alenassis alenat alenats alenau alenava alenaven alenaves alene alenem alenen alenes alenessen alenesses alenessin alenessis aleneu aleni alenin alenis aleno alenà alenàrem alenàreu alenàs alenàssem alenàsseu alenàssim alenàssiu alenàvem alenàveu alenés alenéssem alenésseu alenéssim alenéssiu alení alg alèn bal bal (1) occ sept val v
respirare

alertar /a.ɫerˈta/ /a.ɫeɾˈta/ /a.ɫeɾˈtaɾ/ /ə.ɫərˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alert alerta alertada alertades alertam alertant alertar alertara alertaran alertarem alertaren alertares alertareu alertaria alertarien alertaries alertarà alertaràs alertaré alertaríem alertaríeu alertassen alertasses alertassin alertassis alertat alertats alertau alertava alertaven alertaves alerte alertem alerten alertes alertessen alertesses alertessin alertessis alerteu alerti alertin alertis alerto alertà alertàrem alertàreu alertàs alertàssem alertàsseu alertàssim alertàssiu alertàvem alertàveu alertés alertéssem alertésseu alertéssim alertéssiu alertí bal bal (1) occ sept val v
admonere

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ n fem
penna pinna
Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

alfa /ˈaɫ.fa/ /ˈaɫ.fə/ n fem
alpha

alfabet /aɫ.faˈbet/ n masc
alphabetum

alfals /aɫˈfaɫs/ /əɫˈfaɫs/ n masc
mēdica

alfanic /aɫ.faˈnik/ /əɫ.fəˈnik/ n masc
penidia

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ n masc
alfinus

alforja /aɫˈfɔr.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ /əɫˈfɔr.ʒə/ n fem
averta

alforrar /aɫ.foˈra/ /aɫ.foˈraɾ/ /əɫ.foˈra/ /əɫ.fuˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alforr alforra alforrada alforrades alforram alforrant alforrar alforrara alforraran alforrarem alforraren alforrares alforrareu alforraria alforrarien alforraries alforrarà alforraràs alforraré alforraríem alforraríeu alforrassen alforrasses alforrassin alforrassis alforrat alforrats alforrau alforrava alforraven alforraves alforre alforrem alforren alforres alforressen alforresses alforressin alforressis alforreu alforri alforrin alforris alforro alforrà alforràrem alforràreu alforràs alforràssem alforràsseu alforràssim alforràssiu alforràvem alforràveu alforrés alforréssem alforrésseu alforréssim alforréssiu alforrí bal bal (1) occ sept val v
manumittire

alforre /aɫˈfo.re/ /əɫˈfɔ.rə/ adj masc
manumissus

alga /ˈaɫ.ɣa/ n fem
alga

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ n masc
algorithmus

algun /aɫˈɣun/ adj masc
alii

alguna cosa pronoun
aliquid

algutzir /aɫ.ɣuˈd͡ziɾ/ /əɫ.ɣuˈd͡zir/ n masc
apparitor
Ministre inferior de justícia.

algú /aɫˈɣu/ pronoun
aliquis

alhora /aˈɫɔ.ɾa/ /aˈɫɔ.ɾɔ/ /əˈɫɔ.ɾə/ adv
idem temporis
simultàniament

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ n fem
fœdus
Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
pactum
Pacte, convenció.
affinitas
Connexió o parentiu contret per via de casament.
annulus
Anell de casament.

aliar /a.ɫiˈa/ /a.ɫiˈaɾ/ /ə.ɫiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg alia aliada aliades aliam aliant aliar aliara aliaran aliarem aliaren aliares aliareu aliaria aliarien aliaries aliarà aliaràs aliaré aliaríem aliaríeu aliassen aliasses aliassin aliassis aliat aliats aliau aliava aliaven aliaves alie aliem alien alies aliessen aliesses aliessin aliessis alieu alii alio alià aliàrem aliàreu aliàs aliàssem aliàsseu aliàssim aliàssiu aliàvem aliàveu aliés aliéssem aliésseu aliéssim aliéssiu alií aliï aliïn aliïs bal bal (1) occ sept val v
consociari
Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.

alienable /a.ɫi.eˈna.bɫe/ /a.ɫi.eˈna.βɫe/ /a.ɫi.eˈnab.bɫe/ /ə.ɫi.əˈna.βɫə/ /ə.ɫi.əˈnab.bɫə/ adj
alienari

alienació /a.li.e.na.siˈo/ /ə.ɫi.ə.nə.siˈo/ n fem
alienatio
Acció o efecte d'alienar.

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aliena alienada alienades alienam alienant alienar alienara alienaran alienarem alienaren alienares alienareu alienaria alienarien alienaries alienarà alienaràs alienaré alienaríem alienaríeu alienassen alienasses alienassin alienassis alienat alienats alienau alienava alienaven alienaves aliene alienem alienen alienes alienessen alienesses alienessin alienessis alieneu alieni alienin alienis alieno alienà alienàrem alienàreu alienàs alienàssem alienàsseu alienàssim alienàssiu alienàvem alienàveu alienés alienéssem alienésseu alienéssim alienéssiu aliení alièn bal bal (1) occ sept val v
alienare
Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
distrahere
Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ n masc
alimentum

alimentador /a.ɫi.men.taˈðo/ /a.ɫi.men.taˈðoɾ/ /ə.ɫi.mən.təˈðo/ adj masc
alitor

alimentar /a.ɫi.menˈta/ /a.ɫi.menˈtaɾ/ /ə.ɫi.mənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aliment alimenta alimentada alimentades alimentam alimentant alimentar alimentara alimentaran alimentarem alimentaren alimentares alimentareu alimentaria alimentarien alimentaries alimentarà alimentaràs alimentaré alimentaríem alimentaríeu alimentassen alimentasses alimentassin alimentassis alimentat alimentats alimentau alimentava alimentaven alimentaves alimente alimentem alimenten alimentes alimentessen alimentesses alimentessin alimentessis alimenteu alimenti alimentin alimentis alimento alimentà alimentàrem alimentàreu alimentàs alimentàssem alimentàsseu alimentàssim alimentàssiu alimentàvem alimentàveu alimentés alimentéssem alimentésseu alimentéssim alimentéssiu alimentí bal bal (1) occ sept val v
alere colere
Donar aliment, sustentar.

alimentari /a.ɫi.menˈta.ɾi/ alimentària adj masc
alimentarius

alimentat /a.ɫi.menˈtat/ /ə.ɫi.mənˈtat/ n masc
alitus

aliments /a.ɫiˈmens/ /ə.ɫiˈmens/ n masc
alimenti

alinear /a.ɫi.neˈa/ /a.ɫi.neˈaɾ/ /ə.ɫi.neˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg alinea alineada alineades alineam alineant alinear alineara alinearan alinearem alinearen alineares alineareu alinearia alinearien alinearies alinearà alinearàs alinearé alinearíem alinearíeu alineassen alineasses alineassin alineassis alineat alineats alineau alineava alineaven alineaves alinee alineem alineen alinees alineessen alineesses alineessin alineessis alineeu alinei alineo alineà alineàrem alineàreu alineàs alineàssem alineàsseu alineàssim alineàssiu alineàvem alineàveu alineés alineéssem alineésseu alineéssim alineéssiu alineí alineï alineïn alineïs bal bal (1) occ sept val v
recto
Posar en línia recta.

alipta /aˈɫip.ta/ /əˈɫip.tə/ n masc
alipta
En l'antiga Grècia, persona que preparava físicament els atletes abans de la competició.

all /ˈaʎ/ n masc
allium alium
(botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allargador /a.ʎar.ɣaˈðo/ /a.ʎaɾ.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʎər.ɡəˈðo/ adj masc
extensor

allargament /a.ʎar.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈment/ /ə.ʎər.ɡəˈmen/ /ə.ʎər.ɣəˈmen/ /ə.ʎəɾ.ɣəˈment/ n masc
protensio

allargar /a.ʎarˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣaɾ/ /ə.ʎərˈɡa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg allarg allarga allargada allargades allargam allargant allargar allargara allargaran allargarem allargaren allargares allargareu allargaria allargarien allargaries allargarà allargaràs allargaré allargaríem allargaríeu allargassen allargasses allargassin allargassis allargat allargats allargau allargava allargaven allargaves allargo allargue allarguem allarguen allargues allarguessen allarguesses allarguessin allarguessis allargueu allargui allarguin allarguis allargués allarguéssem allarguésseu allarguéssim allarguéssiu allarguí allargà allargàrem allargàreu allargàs allargàssem allargàsseu allargàssim allargàssiu allargàvem allargàveu bal bal (1) occ sept val v
protendo
Fer més llarga una cosa.
præbeo
Donar una cosa distant a qui la demana.
Fer durar, entretenir-se en l'execució d'alguna cosa.

allargues /aˈʎaɾ.ɣes/ /əˈʎar.ɡəs/ n fem
nectere
dilacions

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. allet alleta alletada alletades alletam alletant alletar alletara alletaran alletarem alletaren alletares alletareu alletaria alletarien alletaries alletarà alletaràs alletaré alletaríem alletaríeu alletassen alletasses alletassin alletassis alletat alletats alletau alletava alletaven alletaves allete alletem alleten alletes alletessen alletesses alletessin alletessis alleteu alleti alletin alletis alleto alletà alletàrem alletàreu alletàs alletàssem alletàsseu alletàssim alletàssiu alletàvem alletàveu alletés alletéssem alletésseu alletéssim alletéssiu alletí bal bal (1) occ sept val v
lactare

alleugeriment /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈment/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈmen/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈment/ n masc
allevatio

alleugerir /a.ʎew.d͡ʒeˈɾi/ /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈɾi/ alleugereix alleugereixen alleugereixes alleugereixi alleugereixin alleugereixis alleugereixo alleugeresc alleugeresqui alleugeresquin alleugeresquis alleugeria alleugerida alleugerides alleugerien alleugeries alleugeriguem alleugerigueu alleugerim alleugerint alleugerir alleugerira alleugeriran alleugerirem alleugeriren alleugerires alleugerireu alleugeriria alleugeririen alleugeriries alleugerirà alleugeriràs alleugeriré alleugeriríem alleugeriríeu alleugerisc alleugerisca alleugerisquen alleugerisques alleugerissen alleugerisses alleugerissin alleugerissis alleugerit alleugerits alleugeriu alleugerix alleugerixen alleugerixes alleugerixo alleugerí alleugeríem alleugeríeu alleugerírem alleugeríreu alleugerís alleugeríssem alleugerísseu alleugeríssim alleugeríssiu bal n-occ occ sept val v
exonerare
Fer més lleugera o menys pesada alguna cosa.
lenire
Alleujar, moderar.

alleujador /a.ʎew.d͡ʒaˈðo/ /a.ʎew.d͡ʒaˈðoɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈðo/ adj masc
exonerator

alleujar /a.ʎewˈd͡ʒa/ /a.ʎewˈd͡ʒaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alleuge alleugem alleugen alleuges alleugessen alleugesses alleugessin alleugessis alleugeu alleugi alleugin alleugis alleugés alleugéssem alleugésseu alleugéssim alleugéssiu alleugí alleuig alleuja alleujada alleujades alleujam alleujant alleujar alleujara alleujaran alleujarem alleujaren alleujares alleujareu alleujaria alleujarien alleujaries alleujarà alleujaràs alleujaré alleujaríem alleujaríeu alleujassen alleujasses alleujassin alleujassis alleujat alleujats alleujau alleujava alleujaven alleujaves alleujo alleujà alleujàrem alleujàreu alleujàs alleujàssem alleujàsseu alleujàssim alleujàssiu alleujàvem alleujàveu bal bal (1) occ sept val v
exonerare

allevar /a.ʎeˈvaɾ/ /a.ʎeˈβa/ /ə.ʎəˈva/ /ə.ʎəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alleu allev alleva allevada allevades allevam allevant allevar allevara allevaran allevarem allevaren allevares allevareu allevaria allevarien allevaries allevarà allevaràs allevaré allevaríem allevaríeu allevassen allevasses allevassin allevassis allevat allevats allevau allevava allevaven allevaves alleve allevem alleven alleves allevessen allevesses allevessin allevessis alleveu allevi allevin allevis allevo allevà allevàrem allevàreu allevàs allevàssem allevàsseu allevàssim allevàssiu allevàvem allevàveu allevés allevéssem allevésseu allevéssim allevéssiu alleví bal bal (1) occ sept val v
imputare

alliberar /a.ʎi.beˈɾaɾ/ /a.ʎi.βeˈɾa/ /ə.ʎi.βəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alliber allibera alliberada alliberades alliberam alliberant alliberar alliberara alliberaran alliberarem alliberaren alliberares alliberareu alliberaria alliberarien alliberaries alliberarà alliberaràs alliberaré alliberaríem alliberaríeu alliberassen alliberasses alliberassin alliberassis alliberat alliberats alliberau alliberava alliberaven alliberaves allibere alliberem alliberen alliberes alliberessen alliberesses alliberessin alliberessis allibereu alliberi alliberin alliberis allibero alliberà alliberàrem alliberàreu alliberàs alliberàssem alliberàsseu alliberàssim alliberàssiu alliberàvem alliberàveu alliberés alliberéssem alliberésseu alliberéssim alliberéssiu alliberí bal bal (1) occ sept val v
līberō
Donar llibertat.
Eliminar d'alguna cosa, traves, molèsties, riscos, etc.

allioli /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ /ˌa.liˈɔ.li/ /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ n masc
alliatum

allisador /a.ʎi.zaˈðo/ /a.ʎi.zaˈðoɾ/ /ə.ʎi.zəˈðo/ adj masc
politor

allisadures /a.ʎi.zaˈðu.ɾes/ /ə.ʎi.zəˈðu.ɾəs/ n fem
segmen

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg allisa allisada allisades allisam allisant allisar allisara allisaran allisarem allisaren allisares allisareu allisaria allisarien allisaries allisarà allisaràs allisaré allisaríem allisaríeu allisassen allisasses allisassin allisassis allisat allisats allisau allisava allisaven allisaves allise allisem allisen allises allisessen allisesses allisessin allisessis alliseu allisi allisin allisis alliso allisà allisàrem allisàreu allisàs allisàssem allisàsseu allisàssim allisàssiu allisàvem allisàveu allisés alliséssem allisésseu alliséssim alliséssiu allisí allís bal bal (1) occ sept val v
polire
Posar llisa alguna cosa.
planare
Igualar, posar planes i llises les parets.

allistament /a.ʎis.taˈmen/ /a.ʎis.taˈment/ /ə.ʎis.təˈmen/ /ə.ʎis.təˈment/ n masc
conscriptio

allistar /a.ʎisˈta/ /a.ʎisˈtaɾ/ /ə.ʎisˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. allist allista allistada allistades allistam allistant allistar allistara allistaran allistarem allistaren allistares allistareu allistaria allistarien allistaries allistarà allistaràs allistaré allistaríem allistaríeu allistassen allistasses allistassin allistassis allistat allistats allistau allistava allistaven allistaves alliste allistem allisten allistes allistessen allistesses allistessin allistessis allisteu allisti allistin allistis allisto allistà allistàrem allistàreu allistàs allistàssem allistàsseu allistàssim allistàssiu allistàvem allistàveu allistés allistéssem allistésseu allistéssim allistéssiu allistí bal bal (1) occ sept val v
conscribere

allocar-se /a.ʎoˈkaɾ.se/ /ə.ʎoˈkaɾ.sə/ /ə.ʎu.kərˈsə/ /ə.ʎuˈkar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alloc alloca allocada allocades allocam allocant allocar allocara allocaran allocarem allocaren allocares allocareu allocaria allocarien allocaries allocarà allocaràs allocaré allocaríem allocaríeu allocassen allocasses allocassin allocassis allocat allocats allocau allocava allocaven allocaves alloco allocà allocàrem allocàreu allocàs allocàssem allocàsseu allocàssim allocàssiu allocàvem allocàveu alloque alloquem alloquen alloques alloquessen alloquesses alloquessin alloquessis alloqueu alloqui alloquin alloquis alloqués alloquéssem alloquésseu alloquéssim alloquéssiu alloquí bal bal (1) occ sept val v
incubitiurem

allotjament /a.ʎo.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎo.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎo.d͡ʒəˈment/ /ə.ʎu.d͡ʒəˈmen/ n masc
atrium
Acció i efecte d'allotjar o allotjar-se.
Lloc on un s'allotja.

allunatge n masc
delunatio

allunyament /a.ʎu.ɲaˈmen/ /a.ʎu.ɲaˈment/ /ə.ʎu.ɲəˈmen/ /ə.ʎu.ɲəˈment/ n masc
amotio

allunyar /a.ʎuˈɲa/ /a.ʎuˈɲaɾ/ /ə.ʎuˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alluny allunya allunyada allunyades allunyam allunyant allunyar allunyara allunyaran allunyarem allunyaren allunyares allunyareu allunyaria allunyarien allunyaries allunyarà allunyaràs allunyaré allunyaríem allunyaríeu allunyassen allunyasses allunyassin allunyassis allunyat allunyats allunyau allunyava allunyaven allunyaves allunye allunyem allunyen allunyes allunyessen allunyesses allunyessin allunyessis allunyeu allunyi allunyin allunyis allunyo allunyà allunyàrem allunyàreu allunyàs allunyàssem allunyàsseu allunyàssim allunyàssiu allunyàvem allunyàveu allunyés allunyéssem allunyésseu allunyéssim allunyéssiu allunyí bal bal (1) occ sept val v
amovere

allà /aˈʎa/ adv
ibi

almadrava /aɫ.maˈðɾa.va/ /aɫ.maˈðɾa.βa/ /əɫ.məˈðɾa.və/ /əɫ.məˈðɾa.βə/ n fem
tynnorum
Filat o xarxa per a pescar tonyina.
Qui s'ocupa de la pesca de la tonyina.
piscaria
Paratge on se pesquen les tonyines.

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ n masc
almanacus

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ adv
saltem

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ n masc
nāvarchus

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ n fem
stips eleemosyna

alna /ˈaɫ.na/ /ˈaɫ.nə/ n fem
ulna

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ n fem
alauda
(aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).

alou /aˈɫɔw/ /əˈɫɔw/ n masc
alodium

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ n fem
Lama pacos

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ n neut
alchemista

alquímia /aɫˈki.mi.a/ n fem
alchemia

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ adj masc
altus
De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
Situat en un punt elevat.

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ n masc
altare ara

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ n masc
megaphonum

alteració /aɫ.te.ɾa.siˈo/ /əɫ.tə.ɾə.siˈo/ n fem
alteratio
Canvi en l'ordre d'una cosa.
En una partitura, canvi d'una nota que passarà a interpretar-se en bemoll o en sostingut, segons s'indiqui.

altercació /aɫ.teɾ.ka.siˈo/ /əɫ.tər.kə.siˈo/ n fem
controversia

altercar /aɫ.terˈka/ /aɫ.teɾˈka/ /aɫ.teɾˈkaɾ/ /əɫ.tərˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg alterc alterca altercada altercades altercam altercant altercar altercara altercaran altercarem altercaren altercares altercareu altercaria altercarien altercaries altercarà altercaràs altercaré altercaríem altercaríeu altercassen altercasses altercassin altercassis altercat altercats altercau altercava altercaven altercaves alterco altercà altercàrem altercàreu altercàs altercàssem altercàsseu altercàssim altercàssiu altercàvem altercàveu alterque alterquem alterquen alterques alterquessen alterquesses alterquessin alterquessis alterqueu alterqui alterquin alterquis alterqués alterquéssem alterquésseu alterquéssim alterquéssiu alterquí bal bal (1) occ sept val v
altercare

altercat /aɫ.teɾˈkat/ /əɫ.tərˈkat/ n masc
altercatus

alternar /aɫ.terˈna/ /aɫ.teɾˈna/ /aɫ.teɾˈnaɾ/ /əɫ.tərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg altern alterna alternada alternades alternam alternant alternar alternara alternaran alternarem alternaren alternares alternareu alternaria alternarien alternaries alternarà alternaràs alternaré alternaríem alternaríeu alternassen alternasses alternassin alternassis alternat alternats alternau alternava alternaven alternaves alterne alternem alternen alternes alternessen alternesses alternessin alternessis alterneu alterni alternin alternis alterno alternà alternàrem alternàreu alternàs alternàssem alternàsseu alternàssim alternàssiu alternàvem alternàveu alternés alternéssem alternésseu alternéssim alternéssiu alterní bal bal (1) occ sept val v
alternare

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ adj masc
alternatus

alternativa /aɫ.ter.naˈti.βa/ /aɫ.teɾ.naˈti.va/ /aɫ.teɾ.naˈti.βa/ /əɫ.tər.nəˈti.βə/ /əɫ.təɾ.nəˈti.və/ n fem
alternatio

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ adv
alternatim

altitud /aɫ.tiˈtut/ /əɫ.tiˈtut/ n fem
altitudo

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ pronoun
alter

altri /ˈaɫ.tɾi/ pronoun
alius

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ n masc
grauiti

altura /aɫˈtu.ɾa/ /əɫˈtu.ɾə/ n fem
altitūdō

aluda /aˈɫu.ða/ /əˈɫu.ðə/ n fem
aluta
Pell blanca de xai o cabrit, molt suau i prima, que l'aluder adobava amb alum de roca. De l'aluda se'n feien guants, bosses i cobertes de llibres.
scopula
Guant d'espart per a netejar cavalls.

alum /aˈɫum/ /əˈɫum/ n masc
alūmen

alumenar /a.ɫu.meˈna/ /a.ɫu.meˈnaɾ/ /ə.ɫu.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alumena alumenada alumenades alumenam alumenant alumenar alumenara alumenaran alumenarem alumenaren alumenares alumenareu alumenaria alumenarien alumenaries alumenarà alumenaràs alumenaré alumenaríem alumenaríeu alumenassen alumenasses alumenassin alumenassis alumenat alumenats alumenau alumenava alumenaven alumenaves alumene alumenem alumenen alumenes alumenessen alumenesses alumenessin alumenessis alumeneu alumeni alumenin alumenis alumeno alumenà alumenàrem alumenàreu alumenàs alumenàssem alumenàsseu alumenàssim alumenàssiu alumenàvem alumenàveu alumenés alumenéssem alumenésseu alumenéssim alumenéssiu alumení alumèn bal bal (1) occ sept val v
alumino

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ n masc
aluminium

alvèol dental n masc
alveolus dentalis

alzina /aɫˈzi.na/ /əɫˈzi.nə/ n fem
quercus ilex

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ n masc
querquetum
Bosc d'alzines.

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ n fem
allegatio

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. al·leg al·lega al·legada al·legades al·legam al·legant al·legar al·legara al·legaran al·legarem al·legaren al·legares al·legareu al·legaria al·legarien al·legaries al·legarà al·legaràs al·legaré al·legaríem al·legaríeu al·legassen al·legasses al·legassin al·legassis al·legat al·legats al·legau al·legava al·legaven al·legaves al·lego al·legue al·leguem al·leguen al·legues al·leguessen al·leguesses al·leguessin al·leguessis al·legueu al·legui al·leguin al·leguis al·legués al·leguéssem al·leguésseu al·leguéssim al·leguéssiu al·leguí al·legà al·legàrem al·legàreu al·legàs al·legàssem al·legàsseu al·legàssim al·legàssiu al·legàvem al·legàveu bal bal (1) occ sept val v
adducere
Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
allegare
(dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legat /a.ɫeˈɣat/ /aɫ.ɫeˈɣat/ /ə.ɫəˈɣat/ /əɫ.ɫəˈɣat/ n masc
allegatio

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
allegoria

al·legoritzar /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /a.ɫe.ɣo.ɾiˈza/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. al·legoritz al·legoritza al·legoritzada al·legoritzades al·legoritzam al·legoritzant al·legoritzar al·legoritzara al·legoritzaran al·legoritzarem al·legoritzaren al·legoritzares al·legoritzareu al·legoritzaria al·legoritzarien al·legoritzaries al·legoritzarà al·legoritzaràs al·legoritzaré al·legoritzaríem al·legoritzaríeu al·legoritzassen al·legoritzasses al·legoritzassin al·legoritzassis al·legoritzat al·legoritzats al·legoritzau al·legoritzava al·legoritzaven al·legoritzaves al·legoritze al·legoritzem al·legoritzen al·legoritzes al·legoritzessen al·legoritzesses al·legoritzessin al·legoritzessis al·legoritzeu al·legoritzi al·legoritzin al·legoritzis al·legoritzo al·legoritzà al·legoritzàrem al·legoritzàreu al·legoritzàs al·legoritzàssem al·legoritzàsseu al·legoritzàssim al·legoritzàssiu al·legoritzàvem al·legoritzàveu al·legoritzés al·legoritzéssem al·legoritzésseu al·legoritzéssim al·legoritzéssiu al·legoritzí bal bal (1) occ sept val v
allegorice

al·legòric /a.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /aɫ.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /ə.ɫəˈɣɔ.ɾik/ /əɫ.ɫəˈɣɔ.ɾik/ adj masc
allegoricus

al·legòricament /a.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /ə.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ adv
allegorice

al·leluia /a.ɫeˈɫu.ja/ /aɫ.ɫeˈɫu.ja/ /ə.ɫəˈɫu.jə/ /əɫ.ɫəˈɫu.jə/ Interjection
allelūia

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ n masc
alligator

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
alliteratio

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ n fem
allucinatio

al·lucinar /a.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈnaɾ/ /ə.ɫu.siˈna/ /əɫ.ɫu.siˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg al·lucina al·lucinada al·lucinades al·lucinam al·lucinant al·lucinar al·lucinara al·lucinaran al·lucinarem al·lucinaren al·lucinares al·lucinareu al·lucinaria al·lucinarien al·lucinaries al·lucinarà al·lucinaràs al·lucinaré al·lucinaríem al·lucinaríeu al·lucinassen al·lucinasses al·lucinassin al·lucinassis al·lucinat al·lucinats al·lucinau al·lucinava al·lucinaven al·lucinaves al·lucine al·lucinem al·lucinen al·lucines al·lucinessen al·lucinesses al·lucinessin al·lucinessis al·lucineu al·lucini al·lucinin al·lucinis al·lucino al·lucinà al·lucinàrem al·lucinàreu al·lucinàs al·lucinàssem al·lucinàsseu al·lucinàssim al·lucinàssiu al·lucinàvem al·lucinàveu al·lucinés al·lucinéssem al·lucinésseu al·lucinéssim al·lucinéssiu al·luciní al·lucín bal bal (1) occ sept val v
hallūcinor
(intransitiu) Veure o percebre coses inexistents considerant-les com a reals.

al·ludir /a.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ /əɫ.ɫuˈði/ al·ludeix al·ludeixen al·ludeixes al·ludeixi al·ludeixin al·ludeixis al·ludeixo al·ludesc al·ludesqui al·ludesquin al·ludesquis al·ludia al·ludida al·ludides al·ludien al·ludies al·ludiguem al·ludigueu al·ludim al·ludint al·ludir al·ludira al·ludiran al·ludirem al·ludiren al·ludires al·ludireu al·ludiria al·ludirien al·ludiries al·ludirà al·ludiràs al·ludiré al·ludiríem al·ludiríeu al·ludisc al·ludisca al·ludisquen al·ludisques al·ludissen al·ludisses al·ludissin al·ludissis al·ludit al·ludits al·ludiu al·ludix al·ludixen al·ludixes al·ludixo al·ludí al·ludíem al·ludíeu al·ludírem al·ludíreu al·ludís al·ludíssem al·ludísseu al·ludíssim al·ludíssiu bal n-occ occ sept val v
alludere

amable /aˈma.bɫe/ /aˈma.βɫe/ /aˈmab.bɫe/ /əˈma.βɫə/ /əˈmab.bɫə/ adj
amabilis
Que mostra cortesia i consideració cap als altres, tenint un tracte correcte i obert.

amablement /aˌma.bɫeˈment/ /aˌma.βɫeˈmen/ /aˌmab.bɫeˈmen/ /əˌma.βɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈment/ adv
amabiliter

amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ adj masc
amator

amagador /a.ma.ɣaˈðo/ /a.ma.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɣəˈðo/ n masc
occultator

amagament /a.ma.ɣaˈmen/ /a.ma.ɣaˈment/ /ə.mə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɣəˈment/ n masc
occultatio

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amag amaga amagada amagades amagam amagant amagar amagara amagaran amagarem amagaren amagares amagareu amagaria amagarien amagaries amagarà amagaràs amagaré amagaríem amagaríeu amagassen amagasses amagassin amagassis amagat amagats amagau amagava amagaven amagaves amago amague amaguem amaguen amagues amaguessen amaguesses amaguessin amaguessis amagueu amagui amaguin amaguis amagués amaguéssem amaguésseu amaguéssim amaguéssiu amaguí amagà amagàrem amagàreu amagàs amagàssem amagàsseu amagàssim amagàssiu amagàvem amagàveu bal bal (1) occ sept val v
abdere abscondō
Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.
continere
Contenir o incloure en si alguna cosa que no es manifesta a tots.

amagat /a.maˈɣat/ /ə.məˈɣat/ adj masc
abditus

amagatall /a.ma.ɣaˈtaʎ/ /ə.mə.ɣəˈtaj/ /ə.mə.ɣəˈtaʎ/ n masc
latibulum

amagriment /a.ma.ɣɾiˈmen/ /a.ma.ɣɾiˈment/ /ə.mə.ɣɾiˈmen/ /ə.mə.ɣɾiˈment/ n masc
macrefaccio

amagrir /a.maˈɣɾi/ /a.maˈɣɾiɾ/ /ə.məˈɣɾi/ amagreix amagreixen amagreixes amagreixi amagreixin amagreixis amagreixo amagresc amagresqui amagresquin amagresquis amagria amagrida amagrides amagrien amagries amagriguem amagrigueu amagrim amagrint amagrir amagrira amagriran amagrirem amagriren amagrires amagrireu amagriria amagririen amagriries amagrirà amagriràs amagriré amagriríem amagriríeu amagrisc amagrisca amagrisquen amagrisques amagrissen amagrisses amagrissin amagrissis amagrit amagrits amagriu amagrix amagrixen amagrixes amagrixo amagrí amagríem amagríeu amagrírem amagríreu amagrís amagríssem amagrísseu amagríssim amagríssiu bal n-occ occ sept val v
magrum
Fer perdre el greix.
macrescere
(pronominal) Tornar-se magre, perdre el greix.

amainar /a.majˈna/ /a.majˈnaɾ/ /ə.məjˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amaina amainada amainades amainam amainant amainar amainara amainaran amainarem amainaren amainares amainareu amainaria amainarien amainaries amainarà amainaràs amainaré amainaríem amainaríeu amainassen amainasses amainassin amainassis amainat amainats amainau amainava amainaven amainaves amaine amainem amainen amaines amainessen amainesses amainessin amainessis amaineu amaini amainin amainis amaino amainà amainàrem amainàreu amainàs amainàssem amainàsseu amainàssim amainàssiu amainàvem amainàveu amainés amainéssem amainésseu amainéssim amainéssiu amainí amaín bal bal (1) occ sept val v
contrahere
(transitiu, nàutica) Recollir del tot o en part les veles d'alguna embarcació a fi de que no camini tant.
remittere
(intransitiu, per metonímia) Afluixar o cedir en algun desig, afany o passió.

amalgamar /a.maɫ.ɣaˈma/ /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/ /ə.məɫ.ɣəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amalgam amalgama amalgamada amalgamades amalgamam amalgamant amalgamar amalgamara amalgamaran amalgamarem amalgamaren amalgamares amalgamareu amalgamaria amalgamarien amalgamaries amalgamarà amalgamaràs amalgamaré amalgamaríem amalgamaríeu amalgamassen amalgamasses amalgamassin amalgamassis amalgamat amalgamats amalgamau amalgamava amalgamaven amalgamaves amalgame amalgamem amalgamen amalgames amalgamessen amalgamesses amalgamessin amalgamessis amalgameu amalgami amalgamin amalgamis amalgamo amalgamà amalgamàrem amalgamàreu amalgamàs amalgamàssem amalgamàsseu amalgamàssim amalgamàssiu amalgamàvem amalgamàveu amalgamés amalgaméssem amalgamésseu amalgaméssim amalgaméssiu amalgamí bal bal (1) occ sept val v
commiscere
Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
En sentit ampli, barrejar.

amanerat /a.ma.neˈɾat/ /ə.mə.nəˈɾat/ adj
mōrātus

amanida /a.maˈni.ða/ n fem
acetaria

amaniment /a.ma.niˈmen/ /a.ma.niˈment/ /ə.mə.niˈmen/ /ə.mə.niˈment/ n masc
condimentum

amanir /a.maˈni/ /a.maˈniɾ/ /ə.məˈni/ amaneix amaneixen amaneixes amaneixi amaneixin amaneixis amaneixo amanesc amanesqui amanesquin amanesquis amania amanida amanides amanien amanies amaniguem amanigueu amanim amanint amanir amanira amaniran amanirem amaniren amanires amanireu amaniria amanirien amaniries amanirà amaniràs amaniré amaniríem amaniríeu amanisc amanisca amanisquen amanisques amanissen amanisses amanissin amanissis amanit amanits amaniu amanix amanixen amanixes amanixo amaní amaníem amaníeu amanírem amaníreu amanís amaníssem amanísseu amaníssim amaníssiu bal n-occ occ sept val v
parare
Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
condire expedire
Posar els amaniments a alguna vianda.
expedire
(pronominal) Disposar-se, preparar-se.

amansiment /a.man.siˈmen/ /a.man.siˈment/ /ə.mən.siˈmen/ /ə.mən.siˈment/ n masc
lenimentum

amansir /a.manˈsi/ /a.manˈsiɾ/ amanseix amanseixen amanseixes amanseixi amanseixin amanseixis amanseixo amansesc amansesqui amansesquin amansesquis amansia amansida amansides amansien amansies amansiguem amansigueu amansim amansint amansir amansira amansiran amansirem amansiren amansires amansireu amansiria amansirien amansiries amansirà amansiràs amansiré amansiríem amansiríeu amansisc amansisca amansisquen amansisques amansissen amansisses amansissin amansissis amansit amansits amansiu amansix amansixen amansixes amansixo amansí amansíem amansíeu amansírem amansíreu amansís amansíssem amansísseu amansíssim amansíssiu bal n-occ occ sept val v
mansuefacere
Fer mans, domesticar, algun animal.
mitigare
Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ n neut
amans
Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amanyagador /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/ /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ adj masc
blanditor

amanyagar /a.ma.ɲaˈɣa/ /a.ma.ɲaˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amanyag amanyaga amanyagada amanyagades amanyagam amanyagant amanyagar amanyagara amanyagaran amanyagarem amanyagaren amanyagares amanyagareu amanyagaria amanyagarien amanyagaries amanyagarà amanyagaràs amanyagaré amanyagaríem amanyagaríeu amanyagassen amanyagasses amanyagassin amanyagassis amanyagat amanyagats amanyagau amanyagava amanyagaven amanyagaves amanyago amanyague amanyaguem amanyaguen amanyagues amanyaguessen amanyaguesses amanyaguessin amanyaguessis amanyagueu amanyagui amanyaguin amanyaguis amanyagués amanyaguéssem amanyaguésseu amanyaguéssim amanyaguéssiu amanyaguí amanyagà amanyagàrem amanyagàreu amanyagàs amanyagàssem amanyagàsseu amanyagàssim amanyagàssiu amanyagàvem amanyagàveu bal bal (1) occ sept val v
blandiri
acariciar

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg am ama amada amades amam amant amar amara amaran amarem amaren amares amareu amaria amarien amaries amarà amaràs amaré amaríem amaríeu amassen amasses amassin amassis amat amats amau amava amaven amaves ame amem amen ames amessen amesses amessin amessis ameu ami amin amis amo amà amàrem amàreu amàs amàssem amàsseu amàssim amàssiu amàvem amàveu amés améssem amésseu améssim améssiu amí bal bal (1) occ sept val v
amare

amarador /a.ma.ɾaˈðo/ /a.ma.ɾaˈðoɾ/ /ə.mə.ɾəˈðo/ n masc
immergens

amarament /a.ma.ɾaˈmen/ /a.ma.ɾaˈment/ /ə.mə.ɾəˈmen/ /ə.mə.ɾəˈment/ n masc
maceratio

amarar /a.maˈɾa/ /a.maˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amar amara amarada amarades amaram amarant amarar amarara amararan amararem amararen amarares amarareu amararia amararien amararies amararà amararàs amararé amararíem amararíeu amarassen amarasses amarassin amarassis amarat amarats amarau amarava amaraven amaraves amare amarem amaren amares amaressen amaresses amaressin amaressis amareu amari amarin amaris amaro amarà amaràrem amaràreu amaràs amaràssem amaràsseu amaràssim amaràssiu amaràvem amaràveu amarés amaréssem amarésseu amaréssim amaréssiu amarí bal bal (1) occ sept val v
imbuere
Mullar alguna cosa de manera que quedi de dins i de fora penetrada de líquid.
macerare
Posar en aigua per alguns dies el lli, cànem o espart a fi de que fermenti.
diluere
Tirar aigua a la calç per a fondre-la.

amarg /aˈmaɾk/ adj masc
amarus acerbus
De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargament adv
amarè

amargar /a.marˈɣa/ /a.maɾˈɣa/ /a.maɾˈɣaɾ/ /ə.mərˈɡa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amarg amarga amargada amargades amargam amargant amargar amargara amargaran amargarem amargaren amargares amargareu amargaria amargarien amargaries amargarà amargaràs amargaré amargaríem amargaríeu amargassen amargasses amargassin amargassis amargat amargats amargau amargava amargaven amargaves amargo amargue amarguem amarguen amargues amarguessen amarguesses amarguessin amarguessis amargueu amargui amarguin amarguis amargués amarguéssem amarguésseu amarguéssim amarguéssiu amarguí amargà amargàrem amargàreu amargàs amargàssem amargàsseu amargàssim amargàssiu amargàvem amargàveu bal bal (1) occ sept val v
amarescere
(intransitiu) Tenir gust amarg.
exacerbare
(transitiu) Causar amargura o pena.

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ n fem
acerbitas

amargs /aˈmaɾks/ /əˈmarks/ n masc
amaris
dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

amarinar /a.ma.ɾiˈna/ /a.ma.ɾiˈnaɾ/ /ə.mə.ɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amarina amarinada amarinades amarinam amarinant amarinar amarinara amarinaran amarinarem amarinaren amarinares amarinareu amarinaria amarinarien amarinaries amarinarà amarinaràs amarinaré amarinaríem amarinaríeu amarinassen amarinasses amarinassin amarinassis amarinat amarinats amarinau amarinava amarinaven amarinaves amarine amarinem amarinen amarines amarinessen amarinesses amarinessin amarinessis amarineu amarini amarinin amarinis amarino amarinà amarinàrem amarinàreu amarinàs amarinàssem amarinàsseu amarinàssim amarinàssiu amarinàvem amarinàveu amarinés amarinéssem amarinésseu amarinéssim amarinéssiu amariní amarín bal bal (1) occ sept val v
armare

amarra /aˈma.ra/ /əˈma.rə/ n fem
rudens

amarrar /a.maˈra/ /a.maˈraɾ/ /ə.məˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amarr amarra amarrada amarrades amarram amarrant amarrar amarrara amarraran amarrarem amarraren amarrares amarrareu amarraria amarrarien amarraries amarrarà amarraràs amarraré amarraríem amarraríeu amarrassen amarrasses amarrassin amarrassis amarrat amarrats amarrau amarrava amarraven amarraves amarre amarrem amarren amarres amarressen amarresses amarressin amarressis amarreu amarri amarrin amarris amarro amarrà amarràrem amarràreu amarràs amarràssem amarràsseu amarràssim amarràssiu amarràvem amarràveu amarrés amarréssem amarrésseu amarréssim amarréssiu amarrí bal bal (1) occ sept val v
alligare
Lligar i assegurar una cosa amb altra per medi d'algunes cordes, cables, cadenes, etc.

amartellar /a.mar.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎaɾ/ /ə.mər.təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amartell amartella amartellada amartellades amartellam amartellant amartellar amartellara amartellaran amartellarem amartellaren amartellares amartellareu amartellaria amartellarien amartellaries amartellarà amartellaràs amartellaré amartellaríem amartellaríeu amartellassen amartellasses amartellassin amartellassis amartellat amartellats amartellau amartellava amartellaven amartellaves amartelle amartellem amartellen amartelles amartellessen amartellesses amartellessin amartellessis amartelleu amartelli amartellin amartellis amartello amartellà amartellàrem amartellàreu amartellàs amartellàssem amartellàsseu amartellàssim amartellàssiu amartellàvem amartellàveu amartellés amartelléssem amartellésseu amartelléssim amartelléssiu amartellí bal bal (1) occ sept val v
tundere
Picar o colpejar amb martell.
parare
Posar al punt de dalt una arma de foc; armar un fusell.

amassament /a.ma.saˈmen/ /a.ma.saˈment/ /ə.mə.səˈmen/ /ə.mə.səˈment/ n masc
copulatio

amassar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amassa amassada amassades amassam amassant amassar amassara amassaran amassarem amassaren amassares amassareu amassaria amassarien amassaries amassarà amassaràs amassaré amassaríem amassaríeu amassassen amassasses amassassin amassassis amassat amassats amassau amassava amassaven amassaves amasse amassem amassen amasses amassessen amassesses amassessin amassessis amasseu amassi amassin amassis amasso amassà amassàrem amassàreu amassàs amassàssem amassàsseu amassàssim amassàssiu amassàvem amassàveu amassés amasséssem amassésseu amasséssim amasséssiu amassí amàs bal bal (1) occ sept val v
preparare
Antigament, preparar o disposar bé les coses per aconseguir l'intent.

amatinar-se /a.ma.tiˈnaɾ.se/ /ə.mə.ti.nərˈsə/ /ə.mə.tiˈnar.sə/ /ə.mə.tiˈnaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amatina amatinada amatinades amatinam amatinant amatinar amatinara amatinaran amatinarem amatinaren amatinares amatinareu amatinaria amatinarien amatinaries amatinarà amatinaràs amatinaré amatinaríem amatinaríeu amatinassen amatinasses amatinassin amatinassis amatinat amatinats amatinau amatinava amatinaven amatinaves amatine amatinem amatinen amatines amatinessen amatinesses amatinessin amatinessis amatineu amatini amatinin amatinis amatino amatinà amatinàrem amatinàreu amatinàs amatinàssem amatinàsseu amatinàssim amatinàssiu amatinàvem amatinàveu amatinés amatinéssem amatinésseu amatinéssim amatinéssiu amatiní amatín bal bal (1) occ sept val v
praeripere

amb /am/ preposition
cum
Nexe que indica companyia o inclusió.
Introdueix el complement verbal d'instrument.

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ n fem
lēgātio

ambaixador /am.ba.ʃaˈðoɾ/ /am.baj.ʃaˈðo/ /am.baj.ʃaˈðoɾ/ n masc
legatus

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ambicion ambiciona ambicionada ambicionades ambicionam ambicionant ambicionar ambicionara ambicionaran ambicionarem ambicionaren ambicionares ambicionareu ambicionaria ambicionarien ambicionaries ambicionarà ambicionaràs ambicionaré ambicionaríem ambicionaríeu ambicionassen ambicionasses ambicionassin ambicionassis ambicionat ambicionats ambicionau ambicionava ambicionaven ambicionaves ambicione ambicionem ambicionen ambiciones ambicionessen ambicionesses ambicionessin ambicionessis ambicioneu ambicioni ambicionin ambicionis ambiciono ambicionà ambicionàrem ambicionàreu ambicionàs ambicionàssem ambicionàsseu ambicionàssim ambicionàssiu ambicionàvem ambicionàveu ambicionés ambicionéssem ambicionésseu ambicionéssim ambicionéssiu ambicioní bal bal (1) occ sept val v
ambire

ambició /am.bi.siˈo/ n fem
ambitio

ambiguament /amˌbi.ɣwaˈmen/ /amˌbi.ɣwaˈment/ /əmˌbi.ɣwəˈmen/ /əmˌbi.ɣwəˈment/ adv
ambigue

amblador /am.bɫaˈðo/ /am.bɫaˈðoɾ/ /əm.bɫəˈðo/ adj masc
gradarius
Cavalleria de bon pas, que ambla.

ambladura /am.bɫaˈðu.ɾa/ /əm.bɫəˈðu.ɾə/ n fem
folutarius
Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

amblar /amˈbɫa/ /amˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ambl ambla amblada amblades amblam amblant amblar amblara amblaran amblarem amblaren amblares amblareu amblaria amblarien amblaries amblarà amblaràs amblaré amblaríem amblaríeu amblassen amblasses amblassin amblassis amblat amblats amblau amblava amblaven amblaves amble amblem amblen ambles amblessen amblesses amblessin amblessis ambleu ambli amblin amblis amblo amblà amblàrem amblàreu amblàs amblàssem amblàsseu amblàssim amblàssiu amblàvem amblàveu amblés ambléssem amblésseu ambléssim ambléssiu amblí bal bal (1) occ sept val v
gradi

ambre /ˈam.bɾə/ n masc
glaesum
(invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ n fem
ambrosia

ambulant /am.buˈɫan/ /am.buˈɫant/ /əm.buˈɫan/ /əm.buˈɫant/ adj
ambulans
Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

ambular /am.buˈɫa/ /am.buˈɫaɾ/ /əm.buˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ambul ambula ambulada ambulades ambulam ambulant ambular ambulara ambularan ambularem ambularen ambulares ambulareu ambularia ambularien ambularies ambularà ambularàs ambularé ambularíem ambularíeu ambulassen ambulasses ambulassin ambulassis ambulat ambulats ambulau ambulava ambulaven ambulaves ambule ambulem ambulen ambules ambulessen ambulesses ambulessin ambulessis ambuleu ambuli ambulin ambulis ambulo ambulà ambulàrem ambulàreu ambulàs ambulàssem ambulàsseu ambulàssim ambulàssiu ambulàvem ambulàveu ambulés ambuléssem ambulésseu ambuléssim ambuléssiu ambulí bal bal (1) occ sept val v
ambulare

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ n fem
arcera

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ n fem
minae

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ adj masc
minax
Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amenace amenacem amenacen amenaces amenacessen amenacesses amenacessin amenacessis amenaceu amenaci amenacin amenacis amenacés amenacéssem amenacésseu amenacéssim amenacéssiu amenací amenaç amenaça amenaçada amenaçades amenaçam amenaçant amenaçar amenaçara amenaçaran amenaçarem amenaçaren amenaçares amenaçareu amenaçaria amenaçarien amenaçaries amenaçarà amenaçaràs amenaçaré amenaçaríem amenaçaríeu amenaçassen amenaçasses amenaçassin amenaçassis amenaçat amenaçats amenaçau amenaçava amenaçaven amenaçaves amenaço amenaçà amenaçàrem amenaçàreu amenaçàs amenaçàssem amenaçàsseu amenaçàssim amenaçàssiu amenaçàvem amenaçàveu bal bal (1) occ sept val v
minari

amenitzar /a.me.niˈd͡za/ /a.me.niˈza/ /a.me.niˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amenitz amenitza amenitzada amenitzades amenitzam amenitzant amenitzar amenitzara amenitzaran amenitzarem amenitzaren amenitzares amenitzareu amenitzaria amenitzarien amenitzaries amenitzarà amenitzaràs amenitzaré amenitzaríem amenitzaríeu amenitzassen amenitzasses amenitzassin amenitzassis amenitzat amenitzats amenitzau amenitzava amenitzaven amenitzaves amenitze amenitzem amenitzen amenitzes amenitzessen amenitzesses amenitzessin amenitzessis amenitzeu amenitzi amenitzin amenitzis amenitzo amenitzà amenitzàrem amenitzàreu amenitzàs amenitzàssem amenitzàsseu amenitzàssim amenitzàssiu amenitzàvem amenitzàveu amenitzés amenitzéssem amenitzésseu amenitzéssim amenitzéssiu amenitzí bal bal (1) occ sept val v
amaenum

amerar /a.meˈɾa/ /a.meˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amer amera amerada amerades ameram amerant amerar amerara ameraran amerarem ameraren amerares amerareu ameraria amerarien ameraries amerarà ameraràs ameraré ameraríem ameraríeu amerassen amerasses amerassin amerassis amerat amerats amerau amerava ameraven ameraves amere amerem ameren ameres ameressen ameresses ameressin ameressis amereu ameri amerin ameris amero amerà ameràrem ameràreu ameràs ameràssem ameràsseu ameràssim ameràssiu ameràvem ameràveu amerés ameréssem amerésseu ameréssim ameréssiu amerí bal bal (1) occ sept val v
miscere

americi /ə.məˈɾi.si/ n masc
americium

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
Americanus
relacionat amb Amèrica

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ n masc
Americanus
habitant d'Amèrica
llengua anglesa parlada als Estats Units d'Amèrica

ametista /ə.məˈtis.tə/ n fem
amethystus
Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametista /ə.məˈtis.tə/ n masc
amethystus
Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ n fem
amygdala amygdalum

amfiartrosi /aɱ.fi.aɾˈtɾɔ.zi/ /əɱ.fi.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
amphiarthrosis

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ n masc
amphibium
Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ n masc
amianthus

amic /aˈmik/ amiga adj masc
amicus
Que té amistat.

amic /aˈmik/ n masc
amicus familiaris
Que té amistat.
amicus
Aficionat o inclinat a alguna cosa.
pellex
amant

amicícia /a.miˈsi.si.a/ /ə.miˈsi.si.ə/ /ə.miˈsi.si.ə/ n fem
amīcitia

amidador /a.mi.ðaˈðo/ /a.mi.ðaˈðoɾ/ /ə.mi.ðəˈðo/ n masc
metitor

amidar /a.miˈða/ /a.miˈðaɾ/ /ə.miˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amid amida amidada amidades amidam amidant amidar amidara amidaran amidarem amidaren amidares amidareu amidaria amidarien amidaries amidarà amidaràs amidaré amidaríem amidaríeu amidassen amidasses amidassin amidassis amidat amidats amidau amidava amidaven amidaves amide amidem amiden amides amidessen amidesses amidessin amidessis amideu amidi amidin amidis amido amidà amidàrem amidàreu amidàs amidàssem amidàsseu amidàssim amidàssiu amidàvem amidàveu amidés amidéssem amidésseu amidéssim amidéssiu amidí bal bal (1) occ sept val v
metiri
Examinar la grandària o extensió de quelcom valent-se d’instruments a propòsit.
Igualar o comparar alguna cosa no material amb una altra.

amigar-se /a.miˈɣaɾ.se/ /ə.mi.ɣərˈsə/ /ə.miˈɣar.sə/ /ə.miˈɣaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amig amiga amigada amigades amigam amigant amigar amigara amigaran amigarem amigaren amigares amigareu amigaria amigarien amigaries amigarà amigaràs amigaré amigaríem amigaríeu amigassen amigasses amigassin amigassis amigat amigats amigau amigava amigaven amigaves amigo amigue amiguem amiguen amigues amiguessen amiguesses amiguessin amiguessis amigueu amigui amiguin amiguis amigués amiguéssem amiguésseu amiguéssim amiguéssiu amiguí amigà amigàrem amigàreu amigàs amigàssem amigàsseu amigàssim amigàssiu amigàvem amigàveu bal bal (1) occ sept val v
amicitià conjungi
Fer-se amics.

amistat /a.misˈtat/ n fem
amicitia
Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ adj masc
amīcus

amit /aˈmit/ /əˈmit/ n masc
amictus

amitjanar /a.mi.d͡ʒaˈna/ /a.mi.d͡ʒaˈnaɾ/ /ə.mi.d͡ʒəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amitjan amitjana amitjanada amitjanades amitjanant amitjanar amitjanara amitjanaran amitjanarem amitjanaren amitjanares amitjanareu amitjanaria amitjanarien amitjanaries amitjanarà amitjanaràs amitjanaré amitjanaríem amitjanaríeu amitjanassen amitjanasses amitjanat amitjanats amitjanau amitjanava amitjanaven amitjanaves amitjane amitjanem amitjanen amitjanes amitjanessen amitjanesses amitjanessin amitjanessis amitjaneu amitjani amitjanin amitjanis amitjano amitjanà amitjanàrem amitjanàreu amitjanàssem amitjanàsseu amitjanàvem amitjanàveu amitjanés amitjanéssem amitjanésseu amitjanéssim amitjanéssiu amitjaní occ val val (1) v
dividere

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ n fem
abolitio

amnèsia /amˈnɛ.zi.a/ /əmˈnɛ.zi.ə/ n fem
amnesia

amoixar /a.mojˈʃa/ /a.mojˈʃaɾ/ /a.moˈʃa/ /ə.moˈʃa/ /ə.muˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amoix amoixa amoixada amoixades amoixam amoixant amoixar amoixara amoixaran amoixarem amoixaren amoixares amoixareu amoixaria amoixarien amoixaries amoixarà amoixaràs amoixaré amoixaríem amoixaríeu amoixassen amoixasses amoixassin amoixassis amoixat amoixats amoixau amoixava amoixaven amoixaves amoixe amoixem amoixen amoixes amoixessen amoixesses amoixessin amoixessis amoixeu amoixi amoixin amoixis amoixo amoixà amoixàrem amoixàreu amoixàs amoixàssem amoixàsseu amoixàssim amoixàssiu amoixàvem amoixàveu amoixés amoixéssem amoixésseu amoixéssim amoixéssiu amoixí bal bal (1) occ sept val v
blandior

amollar /a.moˈʎa/ /a.moˈʎaɾ/ /ə.moˈʎa/ /ə.muˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amoll amolla amollada amollades amollam amollant amollar amollara amollaran amollarem amollaren amollares amollareu amollaria amollarien amollaries amollarà amollaràs amollaré amollaríem amollaríeu amollassen amollasses amollassin amollassis amollat amollats amollau amollava amollaven amollaves amolle amollem amollen amolles amollessen amollesses amollessin amollessis amolleu amolli amollin amollis amollo amollà amollàrem amollàreu amollàs amollàssem amollàsseu amollàssim amollàssiu amollàvem amollàveu amollés amolléssem amollésseu amolléssim amolléssiu amollí bal bal (1) occ sept val v
laxare dissolvo
Afluixar, deixar anar a poc a poc.
remitto
(pronominal) Perdre el rigor, disminuir la força.

amolliment /a.mo.ʎiˈmen/ /a.mo.ʎiˈment/ /ə.mo.ʎiˈment/ /ə.mu.ʎiˈmen/ n masc
mollitudo

amollir /a.moˈʎi/ /a.moˈʎiɾ/ /ə.moˈʎi/ /ə.muˈʎi/ amolleix amolleixen amolleixes amolleixi amolleixin amolleixis amolleixo amollesc amollesqui amollesquin amollesquis amollia amollida amollides amollien amollies amolliguem amolligueu amollim amollint amollir amollira amolliran amollirem amolliren amollires amollireu amolliria amollirien amolliries amollirà amolliràs amolliré amolliríem amolliríeu amollisc amollisca amollisquen amollisques amollissen amollisses amollissin amollissis amollit amollits amolliu amollix amollixen amollixes amollixo amollí amollíem amollíeu amollírem amollíreu amollís amollíssem amollísseu amollíssim amollíssiu bal n-occ occ sept val v
mollem

amonedar /a.mo.neˈða/ /a.mo.neˈðaɾ/ /ə.mo.nəˈða/ /ə.mu.nəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amoned amoneda amonedada amonedades amonedam amonedant amonedar amonedara amonedaran amonedarem amonedaren amonedares amonedareu amonedaria amonedarien amonedaries amonedarà amonedaràs amonedaré amonedaríem amonedaríeu amonedassen amonedasses amonedassin amonedassis amonedat amonedats amonedau amonedava amonedaven amonedaves amonede amonedem amoneden amonedes amonedessen amonedesses amonedessin amonedessis amonedeu amonedi amonedin amonedis amonedo amonedà amonedàrem amonedàreu amonedàs amonedàssem amonedàsseu amonedàssim amonedàssiu amonedàvem amonedàveu amonedés amonedéssem amonedésseu amonedéssim amonedéssiu amonedí bal bal (1) occ sept val v
monetam

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amonest amonesta amonestada amonestades amonestam amonestant amonestar amonestara amonestaran amonestarem amonestaren amonestares amonestareu amonestaria amonestarien amonestaries amonestarà amonestaràs amonestaré amonestaríem amonestaríeu amonestassen amonestasses amonestassin amonestassis amonestat amonestats amonestau amonestava amonestaven amonestaves amoneste amonestem amonesten amonestes amonestessen amonestesses amonestessin amonestessis amonesteu amonesti amonestin amonestis amonesto amonestà amonestàrem amonestàreu amonestàs amonestàssem amonestàsseu amonestàssim amonestàssiu amonestàvem amonestàveu amonestés amonestéssem amonestésseu amonestéssim amonestéssiu amonestí bal bal (1) occ sept val v
admonere
Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.
edicere
Publicar en l'església les persones que volen contraure matrimoni o ordenar-se.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ n
amor caritas
Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amorrar /a.moˈra/ /a.moˈraɾ/ /ə.moˈra/ /ə.muˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amorr amorra amorrada amorrades amorram amorrant amorrar amorrara amorraran amorrarem amorraren amorrares amorrareu amorraria amorrarien amorraries amorrarà amorraràs amorraré amorraríem amorraríeu amorrassen amorrasses amorrassin amorrassis amorrat amorrats amorrau amorrava amorraven amorraves amorre amorrem amorren amorres amorressen amorresses amorressin amorressis amorreu amorri amorrin amorris amorro amorrà amorràrem amorràreu amorràs amorràssem amorràsseu amorràssim amorràssiu amorràvem amorràveu amorrés amorréssem amorrésseu amorréssim amorréssiu amorrí bal bal (1) occ sept val v
appropinquare
Fer posar algú topant de cara o de boca en algun lloc.

amorriar /a.mo.riˈa/ /a.mo.riˈaɾ/ /a.mu.riˈa/ /ə.mo.riˈa/ /ə.mu.riˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amorria amorriada amorriades amorriam amorriant amorriar amorriara amorriaran amorriarem amorriaren amorriares amorriareu amorriaria amorriarien amorriaries amorriarà amorriaràs amorriaré amorriaríem amorriaríeu amorriassen amorriasses amorriassin amorriassis amorriat amorriats amorriau amorriava amorriaven amorriaves amorrie amorriem amorrien amorries amorriessen amorriesses amorriessin amorriessis amorrieu amorrii amorrio amorrià amorriàrem amorriàreu amorriàs amorriàssem amorriàsseu amorriàssim amorriàssiu amorriàvem amorriàveu amorriés amorriéssem amorriésseu amorriéssim amorriéssiu amorrií amorriï amorriïn amorriïs bal bal (1) occ sept val v
unire

amortallar /a.mor.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎaɾ/ /ə.moɾ.təˈʎa/ /ə.mur.təˈja/ /ə.mur.təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amortall amortalla amortallada amortallades amortallam amortallant amortallar amortallara amortallaran amortallarem amortallaren amortallares amortallareu amortallaria amortallarien amortallaries amortallarà amortallaràs amortallaré amortallaríem amortallaríeu amortallassen amortallasses amortallassin amortallassis amortallat amortallats amortallau amortallava amortallaven amortallaves amortalle amortallem amortallen amortalles amortallessen amortallesses amortallessin amortallessis amortalleu amortalli amortallin amortallis amortallo amortallà amortallàrem amortallàreu amortallàs amortallàssem amortallàsseu amortallàssim amortallàssiu amortallàvem amortallàveu amortallés amortalléssem amortallésseu amortalléssim amortalléssiu amortallí bal bal (1) occ sept val v
induere

amortir /a.morˈti/ /a.moɾˈti/ /a.moɾˈtiɾ/ /ə.moɾˈti/ /ə.murˈti/ amorteix amorteixen amorteixes amorteixi amorteixin amorteixis amorteixo amortesc amortesqui amortesquin amortesquis amortia amortida amortides amortien amorties amortiguem amortigueu amortim amortint amortir amortira amortiran amortirem amortiren amortires amortireu amortiria amortirien amortiries amortirà amortiràs amortiré amortiríem amortiríeu amortisc amortisca amortisquen amortisques amortissen amortisses amortissin amortissis amortit amortits amortiu amortix amortixen amortixes amortixo amortí amortíem amortíeu amortírem amortíreu amortís amortíssem amortísseu amortíssim amortíssiu bal n-occ occ sept val v
semianimem

amortitzar /a.mor.tiˈd͡za/ /a.moɾ.tiˈza/ /a.moɾ.tiˈzaɾ/ /ə.moɾ.tiˈd͡za/ /ə.mur.tiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amortitz amortitza amortitzada amortitzades amortitzam amortitzant amortitzar amortitzara amortitzaran amortitzarem amortitzaren amortitzares amortitzareu amortitzaria amortitzarien amortitzaries amortitzarà amortitzaràs amortitzaré amortitzaríem amortitzaríeu amortitzassen amortitzasses amortitzassin amortitzassis amortitzat amortitzats amortitzau amortitzava amortitzaven amortitzaves amortitze amortitzem amortitzen amortitzes amortitzessen amortitzesses amortitzessin amortitzessis amortitzeu amortitzi amortitzin amortitzis amortitzo amortitzà amortitzàrem amortitzàreu amortitzàs amortitzàssem amortitzàsseu amortitzàssim amortitzàssiu amortitzàvem amortitzàveu amortitzés amortitzéssem amortitzésseu amortitzéssim amortitzéssiu amortitzí bal bal (1) occ sept val v
legare
Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
redimere
Redimir el capital.

amotar-se /a.moˈtaɾ.se/ /ə.moˈtaɾ.sə/ /ə.mu.tərˈsə/ /ə.muˈtar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amot amota amotada amotades amotam amotant amotar amotara amotaran amotarem amotaren amotares amotareu amotaria amotarien amotaries amotarà amotaràs amotaré amotaríem amotaríeu amotassen amotasses amotassin amotassis amotat amotats amotau amotava amotaven amotaves amote amotem amoten amotes amotessen amotesses amotessin amotessis amoteu amoti amotin amotis amoto amotà amotàrem amotàreu amotàs amotàssem amotàsseu amotàssim amotàssiu amotàvem amotàveu amotés amotéssem amotésseu amotéssim amotéssiu amotí bal bal (1) occ sept val v
crescere
Formar mota les plantes.

amotinar /a.mo.tiˈna/ /a.mo.tiˈnaɾ/ /ə.mo.tiˈna/ /ə.mu.tiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amotina amotinada amotinades amotinam amotinant amotinar amotinara amotinaran amotinarem amotinaren amotinares amotinareu amotinaria amotinarien amotinaries amotinarà amotinaràs amotinaré amotinaríem amotinaríeu amotinassen amotinasses amotinassin amotinassis amotinat amotinats amotinau amotinava amotinaven amotinaves amotine amotinem amotinen amotines amotinessen amotinesses amotinessin amotinessis amotineu amotini amotinin amotinis amotino amotinà amotinàrem amotinàreu amotinàs amotinàssem amotinàsseu amotinàssim amotinàssiu amotinàvem amotinàveu amotinés amotinéssem amotinésseu amotinéssim amotinéssiu amotiní amotín bal bal (1) occ sept val v
seditionem

amoïnar /a.mo.iˈna/ /a.mo.iˈnaɾ/ /ə.mo.iˈna/ /ə.mu.iˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amoín amoïna amoïnada amoïnades amoïnam amoïnant amoïnar amoïnara amoïnaran amoïnarem amoïnaren amoïnares amoïnareu amoïnaria amoïnarien amoïnaries amoïnarà amoïnaràs amoïnaré amoïnaríem amoïnaríeu amoïnassen amoïnasses amoïnassin amoïnassis amoïnat amoïnats amoïnau amoïnava amoïnaven amoïnaves amoïne amoïnem amoïnen amoïnes amoïnessen amoïnesses amoïnessin amoïnessis amoïneu amoïni amoïnin amoïnis amoïno amoïnà amoïnàrem amoïnàreu amoïnàs amoïnàssem amoïnàsseu amoïnàssim amoïnàssiu amoïnàvem amoïnàveu amoïnés amoïnéssem amoïnésseu amoïnéssim amoïnéssiu amoïní bal bal (1) occ sept val v
obtundere
(pronominal) Cansar-se, preocupar-se, per esbrinar alguna cosa.

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ adj masc
latus
Que té unes mides grans en amplària.

ampliar /am.pɫiˈa/ /am.pɫiˈaɾ/ /əm.pɫiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amplia ampliada ampliades ampliam ampliant ampliar ampliara ampliaran ampliarem ampliaren ampliares ampliareu ampliaria ampliarien ampliaries ampliarà ampliaràs ampliaré ampliaríem ampliaríeu ampliassen ampliasses ampliassin ampliassis ampliat ampliats ampliau ampliava ampliaven ampliaves amplie ampliem amplien amplies ampliessen ampliesses ampliessin ampliessis amplieu amplii amplio amplià ampliàrem ampliàreu ampliàs ampliàssem ampliàsseu ampliàssim ampliàssiu ampliàvem ampliàveu ampliés ampliéssem ampliésseu ampliéssim ampliéssiu amplií ampliï ampliïn ampliïs bal bal (1) occ sept val v
ampliare

amplificar /am.pɫi.fiˈka/ /am.pɫi.fiˈkaɾ/ /əm.pɫi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amplific amplifica amplificada amplificades amplificam amplificant amplificar amplificara amplificaran amplificarem amplificaren amplificares amplificareu amplificaria amplificarien amplificaries amplificarà amplificaràs amplificaré amplificaríem amplificaríeu amplificassen amplificasses amplificassin amplificassis amplificat amplificats amplificau amplificava amplificaven amplificaves amplifico amplificà amplificàrem amplificàreu amplificàs amplificàssem amplificàsseu amplificàssim amplificàssiu amplificàvem amplificàveu amplifique amplifiquem amplifiquen amplifiques amplifiquessen amplifiquesses amplifiquessin amplifiquessis amplifiqueu amplifiqui amplifiquin amplifiquis amplifiqués amplifiquéssem amplifiquésseu amplifiquéssim amplifiquéssiu amplifiquí bal bal (1) occ sept val v
amplificō

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ n fem
amplitūdō

ampolla /amˈpo.ʎa/ n fem
lagena
Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.

ampul·la hepatopancreàtica n fem
ampulla hepatopancreatica

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ n fem
amputatio

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amput amputa amputada amputades amputam amputant amputar amputara amputaran amputarem amputaren amputares amputareu amputaria amputarien amputaries amputarà amputaràs amputaré amputaríem amputaríeu amputassen amputasses amputassin amputassis amputat amputats amputau amputava amputaven amputaves ampute amputem amputen amputes amputessen amputesses amputessin amputessis amputeu amputi amputin amputis amputo amputà amputàrem amputàreu amputàs amputàssem amputàsseu amputàssim amputàssiu amputàvem amputàveu amputés amputéssem amputésseu amputéssim amputéssiu amputí bal bal (1) occ sept val v
amputare

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ n masc
amuletum phylacterium

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ adv
sūrsum
En direcció de baix a un lloc més alt.

amuntegar /a.mun.teˈɣa/ /a.mun.teˈɣaɾ/ amuntega amuntegada amuntegades amuntegant amuntegar amuntegaran amuntegarem amuntegaren amuntegares amuntegareu amuntegaria amuntegarien amuntegaries amuntegarà amuntegaràs amuntegaré amuntegaríem amuntegaríeu amuntegat amuntegats amuntegava amuntegaven amuntegaves amuntego amuntegue amunteguem amunteguen amuntegues amunteguessen amunteguesses amunteguessin amunteguessis amuntegueu amuntegui amunteguin amunteguis amuntegués amunteguéssem amunteguésseu amunteguéssim amunteguéssiu amunteguí amuntegà amuntegàrem amuntegàreu amuntegàvem amuntegàveu occ sept v
congerere
Posar unes coses damunt d'altres.

amurar /a.muˈɾa/ /a.muˈɾaɾ/ /ə.muˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amur amura amurada amurades amuram amurant amurar amurara amuraran amurarem amuraren amurares amurareu amuraria amurarien amuraries amurarà amuraràs amuraré amuraríem amuraríeu amurassen amurasses amurassin amurassis amurat amurats amurau amurava amuraven amuraves amure amurem amuren amures amuressen amuresses amuressin amuressis amureu amuri amurin amuris amuro amurà amuràrem amuràreu amuràs amuràssem amuràsseu amuràssim amuràssiu amuràvem amuràveu amurés amuréssem amurésseu amuréssim amuréssiu amurí bal bal (1) occ sept val v
funem

amén /əˈmen/ Interjection
āmēn

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ n fem
tonsilla

amígdala de Luschka n fem
tonsilla pharyngealis

amígdala faríngia n fem
tonsilla pharyngealis

amígdala lingual n fem
tonsilla lingualis

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ n masc
anacolūthon

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ n masc
anagramma

analfabetisme /a.naɫ.fa.beˈtiz.me/ n masc
analphabētismus

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg analitz analitza analitzada analitzades analitzam analitzant analitzar analitzara analitzaran analitzarem analitzaren analitzares analitzareu analitzaria analitzarien analitzaries analitzarà analitzaràs analitzaré analitzaríem analitzaríeu analitzassen analitzasses analitzassin analitzassis analitzat analitzats analitzau analitzava analitzaven analitzaves analitze analitzem analitzen analitzes analitzessen analitzesses analitzessin analitzessis analitzeu analitzi analitzin analitzis analitzo analitzà analitzàrem analitzàreu analitzàs analitzàssem analitzàsseu analitzàssim analitzàssiu analitzàvem analitzàveu analitzés analitzéssem analitzésseu analitzéssim analitzéssiu analitzí bal bal (1) occ sept val v
perpendere

analíticament /a.naˌɫi.ti.kaˈmen/ /a.naˌɫi.ti.kaˈment/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈmen/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈment/ adv
analytice

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ anar-se'n v
ire vadere
Moure's d'un lloc a un altre.
sponsionem
apostar
consistere
consistir o dependre
interesse
importar, interessar
distare
Distingir-se, diferenciar-se una persona o cosa d'una altra.
ducere
dirigir (un camí)
agere
obrar, procedir
pulsare
Batre, palpitar (referit al cor o al pols).

anar a rossegons v
pessumdari

anar a tomballons v
cæspitare
Ensopegar amb freqüència i violència.

anar bé /aˌnaɾˈbe/ /aˌnaˈβe/ v
bene

anar contra v
opporsi

anar d'aquí i d'allí v
nullibi

anar damunt v
supernatare

anar darrere v
sequi
Seguir després de l'altre en l'ordre amb què es camina.
insequi
D’algú, anar-lo seguint o córrer-li al darrere.
D’algú, cercar-lo amb diligència per a prendre'l o per un altre fi.
sollicitare
D'alguna cosa, intentar assolir-la.

anar davant v
præcedere

anar de bo v
agi

anar de dalt a baix v
præcipitem

anar de la Seca a la Meca v
agere

anar millor v
bene

anar per damunt v
supernatare

anarquia /a.naɾˈki.a/ n fem
anarchia

anatema /a.naˈte.ma/ /ə.nəˈte.mə/ n masc
anathema

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ n fem
anatomia

anatomitzar /a.na.to.miˈd͡za/ /a.na.to.miˈza/ /a.na.to.miˈzaɾ/ /ə.nə.to.miˈd͡za/ /ə.nə.tu.miˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anatomitz anatomitza anatomitzada anatomitzades anatomitzam anatomitzant anatomitzar anatomitzara anatomitzaran anatomitzarem anatomitzaren anatomitzares anatomitzareu anatomitzaria anatomitzarien anatomitzaries anatomitzarà anatomitzaràs anatomitzaré anatomitzaríem anatomitzaríeu anatomitzassen anatomitzasses anatomitzassin anatomitzassis anatomitzat anatomitzats anatomitzau anatomitzava anatomitzaven anatomitzaves anatomitze anatomitzem anatomitzen anatomitzes anatomitzessen anatomitzesses anatomitzessin anatomitzessis anatomitzeu anatomitzi anatomitzin anatomitzis anatomitzo anatomitzà anatomitzàrem anatomitzàreu anatomitzàs anatomitzàssem anatomitzàsseu anatomitzàssim anatomitzàssiu anatomitzàvem anatomitzàveu anatomitzés anatomitzéssem anatomitzésseu anatomitzéssim anatomitzéssiu anatomitzí bal bal (1) occ sept val v
anatomiam

anca /ˈaŋ.kə/ n fem
femur

ancià /an.siˈa/ /ən.siˈa/ adj masc
senior

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg ancor ancora ancorada ancorades ancoram ancorant ancorar ancorara ancoraran ancorarem ancoraren ancorares ancorareu ancoraria ancorarien ancoraries ancorarà ancoraràs ancoraré ancoraríem ancoraríeu ancorassen ancorasses ancorassin ancorassis ancorat ancorats ancorau ancorava ancoraven ancoraves ancore ancorem ancoren ancores ancoressen ancoresses ancoressin ancoressis ancoreu ancori ancorin ancoris ancoro ancorà ancoràrem ancoràreu ancoràs ancoràssem ancoràsseu ancoràssim ancoràssiu ancoràvem ancoràveu ancorés ancoréssem ancorésseu ancoréssim ancoréssiu ancorí bal bal (1) occ sept val v
sto

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ n masc
anulus
Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ n fem
anaesthesia

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ n masc
angulus
(matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.
(hoquei sobre patins) Cadascuna de les quatre cantonades de l'àrea de penal, des de les quals s'executen les faltes comeses dintre l'àrea que no han estat sancionades amb un penal.

angle recte /ˌaŋ.ɡɫeˈrɛk.te/ n masc
angulus rectus

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ adj masc
anglicus
Pertanyent o relatiu a Anglaterra.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ n masc
Anglus
(només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ n fem
anguilla

anguniejar /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa/ /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anguniege anguniegem anguniegen angunieges anguniegessen anguniegesses anguniegessin anguniegessis anguniegeu anguniegi anguniegin anguniegis anguniegés anguniegéssem anguniegésseu anguniegéssim anguniegéssiu anguniegí angunieig angunieja anguniejada anguniejades anguniejam anguniejant anguniejar anguniejara anguniejaran anguniejarem anguniejaren anguniejares anguniejareu anguniejaria anguniejarien anguniejaries anguniejarà anguniejaràs anguniejaré anguniejaríem anguniejaríeu anguniejassen anguniejasses anguniejassin anguniejassis anguniejat anguniejats anguniejau anguniejava anguniejaven anguniejaves anguniejo anguniejà anguniejàrem anguniejàreu anguniejàs anguniejàssem anguniejàsseu anguniejàssim anguniejàssiu anguniejàvem anguniejàveu bal bal (1) occ sept val v
ango
Produir angúnia.
angi
(pronominal) Posar-se anguniós.

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ n fem
angor

anihilar /a.ni.iˈɫa/ /a.ni.iˈɫaɾ/ /ə.ni.iˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anihil anihila anihilada anihilades anihilam anihilant anihilar anihilara anihilaran anihilarem anihilaren anihilares anihilareu anihilaria anihilarien anihilaries anihilarà anihilaràs anihilaré anihilaríem anihilaríeu anihilassen anihilasses anihilassin anihilassis anihilat anihilats anihilau anihilava anihilaven anihilaves anihile anihilem anihilen anihiles anihilessen anihilesses anihilessin anihilessis anihileu anihili anihilin anihilis anihilo anihilà anihilàrem anihilàreu anihilàs anihilàssem anihilàsseu anihilàssim anihilàssiu anihilàvem anihilàveu anihilés anihiléssem anihilésseu anihiléssim anihiléssiu anihilí bal bal (1) occ sept val v
nihilum
Reduir a no res.
destruere
Destruir o arruïnar enterament.

animació n fem
animātiō

animal /ə.niˈmaɫ/ n masc
animal

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anim anima animada animades animam animant animar animara animaran animarem animaren animares animareu animaria animarien animaries animarà animaràs animaré animaríem animaríeu animassen animasses animassin animassis animat animats animau animava animaven animaves anime animem animen animes animessen animesses animessin animessis animeu animi animin animis animo animà animàrem animàreu animàs animàssem animàsseu animàssim animàssiu animàvem animàveu animés animéssem animésseu animéssim animéssiu animí bal bal (1) occ sept val v
animum
Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

anisar /a.niˈza/ /a.niˈzaɾ/ /ə.niˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anisa anisada anisades anisam anisant anisar anisara anisaran anisarem anisaren anisares anisareu anisaria anisarien anisaries anisarà anisaràs anisaré anisaríem anisaríeu anisassen anisasses anisassin anisassis anisat anisats anisau anisava anisaven anisaves anise anisem anisen anises anisessen anisesses anisessin anisessis aniseu anisi anisin anisis aniso anisà anisàrem anisàreu anisàs anisàssem anisàsseu anisàssim anisàssiu anisàvem anisàveu anisés aniséssem anisésseu aniséssim aniséssiu anisí anís bal bal (1) occ sept val v
condire

anisat /a.niˈzat/ /ə.niˈzat/ adj masc
aniso
Compost o adobat amb anís.

anit /aˈnit/ /əˈnit/ adv
heri vesperi
Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anivell anivella anivellada anivellades anivellam anivellant anivellar anivellara anivellaran anivellarem anivellaren anivellares anivellareu anivellaria anivellarien anivellaries anivellarà anivellaràs anivellaré anivellaríem anivellaríeu anivellassen anivellasses anivellassin anivellassis anivellat anivellats anivellau anivellava anivellaven anivellaves anivelle anivellem anivellen anivelles anivellessen anivellesses anivellessin anivellessis anivelleu anivelli anivellin anivellis anivello anivellà anivellàrem anivellàreu anivellàs anivellàssem anivellàsseu anivellàssim anivellàssiu anivellàvem anivellàveu anivellés anivelléssem anivellésseu anivelléssim anivelléssiu anivellí bal bal (1) occ sept val v
aequare
Posar un pla en posició horitzontal justa.
livellum
Posar en equilibri o igualtat qualsevol cosa material.
aequum
Guardar equilibri o igualtat en allò que s'executa.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ n masc
natalis
Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.

anomenada /a.no.meˈna.ða/ /ə.no.məˈna.ðə/ /ə.nu.məˈna.ðə/ n fem
nomen

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anomena anomenada anomenades anomenam anomenant anomenar anomenara anomenaran anomenarem anomenaren anomenares anomenareu anomenaria anomenarien anomenaries anomenarà anomenaràs anomenaré anomenaríem anomenaríeu anomenassen anomenasses anomenassin anomenassis anomenat anomenats anomenau anomenava anomenaven anomenaves anomene anomenem anomenen anomenes anomenessen anomenesses anomenessin anomenessis anomeneu anomeni anomenin anomenis anomeno anomenà anomenàrem anomenàreu anomenàs anomenàssem anomenàsseu anomenàssim anomenàssiu anomenàvem anomenàveu anomenés anomenéssem anomenésseu anomenéssim anomenéssiu anomení anomèn bal bal (1) occ sept val v
nominare
Designar a alguna persona o cosa pel seu nom.

anormal /a.noɾˈmaɫ/ /ə.noɾˈmaɫ/ /ə.nurˈmaɫ/ adj
abnormis

anotar /a.noˈta/ /a.noˈtaɾ/ /ə.noˈta/ /ə.nuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anot anota anotada anotades anotam anotant anotar anotara anotaran anotarem anotaren anotares anotareu anotaria anotarien anotaries anotarà anotaràs anotaré anotaríem anotaríeu anotassen anotasses anotassin anotassis anotat anotats anotau anotava anotaven anotaves anote anotem anoten anotes anotessen anotesses anotessin anotessis anoteu anoti anotin anotis anoto anotà anotàrem anotàreu anotàs anotàssem anotàsseu anotàssim anotàssiu anotàvem anotàveu anotés anotéssem anotésseu anotéssim anotéssiu anotí bal bal (1) occ sept val v
adscribo
Prendre nota per escrit de quelcom.

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ n fem
anxietās

ansiós /an.siˈos/ /ən.siˈos/ adj masc
anxius

ant /ˈan/ /ˈant/ n masc
alces
Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.

antecedir /an.te.seˈði/ /an.te.seˈðiɾ/ /ən.tə.səˈði/ antecedeix antecedeixen antecedeixes antecedeixi antecedeixin antecedeixis antecedeixo antecedesc antecedesqui antecedesquin antecedesquis antecedia antecedida antecedides antecedien antecedies antecediguem antecedigueu antecedim antecedint antecedir antecedira antecediran antecedirem antecediren antecedires antecedireu antecediria antecedirien antecediries antecedirà antecediràs antecediré antecediríem antecediríeu antecedisc antecedisca antecedisquen antecedisques antecedissen antecedisses antecedissin antecedissis antecedit antecedits antecediu antecedix antecedixen antecedixes antecedixo antecedí antecedíem antecedíeu antecedírem antecedíreu antecedís antecedíssem antecedísseu antecedíssim antecedíssiu bal n-occ occ sept val v
antecedere

antedatar /ˌan.te.ðaˈta/ /ˌan.te.ðaˈtaɾ/ /ˌan.tə.ðəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. antedat antedata antedatada antedatades antedatam antedatant antedatar antedatara antedataran antedatarem antedataren antedatares antedatareu antedataria antedatarien antedataries antedatarà antedataràs antedataré antedataríem antedataríeu antedatassen antedatasses antedatassin antedatassis antedatat antedatats antedatau antedatava antedataven antedataves antedate antedatem antedaten antedates antedatessen antedatesses antedatessin antedatessis antedateu antedati antedatin antedatis antedato antedatà antedatàrem antedatàreu antedatàs antedatàssem antedatàsseu antedatàssim antedatàssiu antedatàvem antedatàveu antedatés antedatéssem antedatésseu antedatéssim antedatéssiu antedatí bal bal (1) occ sept val v
praeponere

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ n fem
antenna
Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
(voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
(nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anteposar /ˌan.te.poˈza/ /ˌan.te.poˈzaɾ/ /ˌan.tə.poˈza/ /ˌan.tə.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anteposa anteposada anteposades anteposam anteposant anteposar anteposara anteposaran anteposarem anteposaren anteposares anteposareu anteposaria anteposarien anteposaries anteposarà anteposaràs anteposaré anteposaríem anteposaríeu anteposassen anteposasses anteposassin anteposassis anteposat anteposats anteposau anteposava anteposaven anteposaves antepose anteposem anteposen anteposes anteposessen anteposesses anteposessin anteposessis anteposeu anteposi anteposin anteposis anteposo anteposà anteposàrem anteposàreu anteposàs anteposàssem anteposàsseu anteposàssim anteposàssiu anteposàvem anteposàveu anteposés anteposéssem anteposésseu anteposéssim anteposéssiu anteposí antepòs bal bal (1) occ sept val v
anteponere
Posar davant.

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ adj
anticus

anticapitalisme /ˌan.ti.ka.pi.taˈɫiz.me/ /ˌan.ti.kə.pi.təˈɫiz.mə/ n masc
anticapitalismus

anticipació /an.ti.si.pa.siˈo/ /ən.ti.si.pə.siˈo/ n fem
anticipatio

anticipant /an.ti.siˈpan/ /an.ti.siˈpant/ /ən.ti.siˈpan/ /ən.ti.siˈpant/ adj
praeveniens

anticipar /an.ti.siˈpa/ /an.ti.siˈpaɾ/ /ən.ti.siˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anticip anticipa anticipada anticipades anticipam anticipant anticipar anticipara anticiparan anticiparem anticiparen anticipares anticipareu anticiparia anticiparien anticiparies anticiparà anticiparàs anticiparé anticiparíem anticiparíeu anticipassen anticipasses anticipassin anticipassis anticipat anticipats anticipau anticipava anticipaven anticipaves anticipe anticipem anticipen anticipes anticipessen anticipesses anticipessin anticipessis anticipeu anticipi anticipin anticipis anticipo anticipà anticipàrem anticipàreu anticipàs anticipàssem anticipàsseu anticipàssim anticipàssiu anticipàvem anticipàveu anticipés anticipéssem anticipésseu anticipéssim anticipéssiu anticipí bal bal (1) occ sept val v
anticipare
Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.
praeoccupari
(pronominal) Avançar-se a algú altre.

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ n masc
anticorpus

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ n fem
antīquitās

antihèlix /ˌan.tiˈɛ.ɫiks/ n fem
antihelix

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ n masc
stibium

antitragus /ˌan.tiˈtɾa.ɣus/ n masc
antitragus

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
anthologicon

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ n fem
antomonasia

antre /ˈan.tɾe/ /ˈan.tɾə/ n masc
antrum
(geografia) cova
Local sinistre o de mala reputació
(anatomia) Cavitat anatòmica, especialment els sins dels ossos

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
anthropocentrismus

antropologia /an.tɾo.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.tɾo.po.ɫoˈʒi.a/ /ən.tɾo.po.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tɾu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
anthropologia

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ n masc
antidotum

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ n masc
anthalopos

antònim /anˈtɔ.nim/ adj masc
antonymum
Contrari, amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ adj
annuus

anualment /a.nuˌaɫˈmen/ /a.nuˌaɫˈment/ /ə.nuˌaɫˈmen/ /ə.nuˌaɫˈment/ adv
quotannīs

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ n masc
digitus anularis
(anatomia) Quart dit de la mà entre el dit del cor i el menovell.

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anul anul·la anul·lada anul·lades anul·lam anul·lant anul·lar anul·lara anul·laran anul·larem anul·laren anul·lares anul·lareu anul·laria anul·larien anul·laries anul·larà anul·laràs anul·laré anul·laríem anul·laríeu anul·lassen anul·lasses anul·lassin anul·lassis anul·lat anul·lats anul·lau anul·lava anul·laven anul·laves anul·le anul·lem anul·len anul·les anul·lessen anul·lesses anul·lessin anul·lessis anul·leu anul·li anul·lin anul·lis anul·lo anul·là anul·làrem anul·làreu anul·làs anul·làssem anul·làsseu anul·làssim anul·làssiu anul·làvem anul·làveu anul·lés anul·léssem anul·lésseu anul·léssim anul·léssiu anul·lí bal bal (1) occ sept val v
abrogare
Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ n masc
prescriptio
Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anuncia anunciada anunciades anunciam anunciant anunciar anunciara anunciaran anunciarem anunciaren anunciares anunciareu anunciaria anunciarien anunciaries anunciarà anunciaràs anunciaré anunciaríem anunciaríeu anunciassen anunciasses anunciassin anunciassis anunciat anunciats anunciau anunciava anunciaven anunciaves anuncie anunciem anuncien anuncies anunciessen anunciesses anunciessin anunciessis anuncieu anuncii anuncio anuncià anunciàrem anunciàreu anunciàs anunciàssem anunciàsseu anunciàssim anunciàssiu anunciàvem anunciàveu anunciés anunciéssem anunciésseu anunciéssim anunciéssiu anuncií anunciï anunciïn anunciïs bal bal (1) occ sept val v
nunciare
Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.

anus /ˈa.nus/ n masc
anus

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ n fem
maena

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ n masc
annus
Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).
Temps que triga qualsevol planeta del sistema solar en fer el seu moviment de translació.

any de traspàs n masc
annus intercalarius

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ n masc
agnus

anyellar /a.ɲeˈʎa/ /a.ɲeˈʎaɾ/ /ə.ɲəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anyell anyella anyellada anyellades anyellam anyellant anyellar anyellara anyellaran anyellarem anyellaren anyellares anyellareu anyellaria anyellarien anyellaries anyellarà anyellaràs anyellaré anyellaríem anyellaríeu anyellassen anyellasses anyellassin anyellassis anyellat anyellats anyellau anyellava anyellaven anyellaves anyelle anyellem anyellen anyelles anyellessen anyellesses anyellessin anyellessis anyelleu anyelli anyellin anyellis anyello anyellà anyellàrem anyellàreu anyellàs anyellàssem anyellàsseu anyellàssim anyellàssiu anyellàvem anyellàveu anyellés anyelléssem anyellésseu anyelléssim anyelléssiu anyellí bal bal (1) occ sept val v
parere

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ n masc
... annōs habeō
Forma plural de any.

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ n fem
resolutio
Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ n fem
anaemia

anís /aˈnis/ /əˈnis/ n masc
anisum
Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.
Confit petit.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ adj masc
anonymos
Que no ha donat a conèixer el seu nom.

aombrar /a.omˈbɾa/ /a.omˈbɾaɾ/ /ə.omˈbɾa/ /ə.umˈbɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aombr aombra aombrada aombrades aombram aombrant aombrar aombrara aombraran aombrarem aombraren aombrares aombrareu aombraria aombrarien aombraries aombrarà aombraràs aombraré aombraríem aombraríeu aombrassen aombrasses aombrassin aombrassis aombrat aombrats aombrau aombrava aombraven aombraves aombre aombrem aombren aombres aombressen aombresses aombressin aombressis aombreu aombri aombrin aombris aombro aombrà aombràrem aombràreu aombràs aombràssem aombràsseu aombràssim aombràssiu aombràvem aombràveu aombrés aombréssem aombrésseu aombréssim aombréssiu aombrí bal bal (1) occ sept val v
inumbrare
Fer ombra una cosa a altra.

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ n fem
aorta

apadrinar /a.pa.ðɾiˈna/ /a.pa.ðɾiˈnaɾ/ /ə.pə.ðɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apadrina apadrinada apadrinades apadrinam apadrinant apadrinar apadrinara apadrinaran apadrinarem apadrinaren apadrinares apadrinareu apadrinaria apadrinarien apadrinaries apadrinarà apadrinaràs apadrinaré apadrinaríem apadrinaríeu apadrinassen apadrinasses apadrinassin apadrinassis apadrinat apadrinats apadrinau apadrinava apadrinaven apadrinaves apadrine apadrinem apadrinen apadrines apadrinessen apadrinesses apadrinessin apadrinessis apadrineu apadrini apadrinin apadrinis apadrino apadrinà apadrinàrem apadrinàreu apadrinàs apadrinàssem apadrinàsseu apadrinàssim apadrinàssiu apadrinàvem apadrinàveu apadrinés apadrinéssem apadrinésseu apadrinéssim apadrinéssiu apadriní apadrín bal bal (1) occ sept val v
comitari
Fer de padrí en algun acte públic.

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apag apaga apagada apagades apagam apagant apagar apagara apagaran apagarem apagaren apagares apagareu apagaria apagarien apagaries apagarà apagaràs apagaré apagaríem apagaríeu apagassen apagasses apagassin apagassis apagat apagats apagau apagava apagaven apagaves apago apague apaguem apaguen apagues apaguessen apaguesses apaguessin apaguessis apagueu apagui apaguin apaguis apagués apaguéssem apaguésseu apaguéssim apaguéssiu apaguí apagà apagàrem apagàreu apagàs apagàssem apagàsseu apagàssim apagàssiu apagàvem apagàveu bal bal (1) occ sept val v
exstingaere
Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

apaivagar /a.paj.vaˈɣaɾ/ /a.paj.βaˈɣa/ /ə.pəj.vəˈɣa/ /ə.pəj.βəˈɣa/ apaivaga apaivagada apaivagades apaivagant apaivagar apaivagaran apaivagarem apaivagaren apaivagares apaivagareu apaivagaria apaivagarien apaivagaries apaivagarà apaivagaràs apaivagaré apaivagaríem apaivagaríeu apaivagat apaivagats apaivagava apaivagaven apaivagaves apaivago apaivaguem apaivaguen apaivagues apaivaguessen apaivaguesses apaivaguessin apaivaguessis apaivagueu apaivagui apaivaguin apaivaguis apaivagués apaivaguéssem apaivaguésseu apaivaguéssim apaivaguéssiu apaivaguí apaivagà apaivagàrem apaivagàreu apaivagàvem apaivagàveu sept v
pacare

apamar /a.paˈma/ /a.paˈmaɾ/ /ə.pəˈma/ apama apamada apamades apamant apamar apamaran apamarem apamaren apamares apamareu apamaria apamarien apamaries apamarà apamaràs apamaré apamaríem apamaríeu apamat apamats apamava apamaven apamaves apame apamem apamen apames apamessen apamesses apamessin apamessis apameu apami apamin apamis apamo apamà apamàrem apamàreu apamàvem apamàveu apamés apaméssem apamésseu apaméssim apaméssiu apamí occ sept v
palmis metire

apanar /a.paˈna/ /a.paˈnaɾ/ /ə.pəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apan apana apanada apanades apanam apanant apanar apanara apanaran apanarem apanaren apanares apanareu apanaria apanarien apanaries apanarà apanaràs apanaré apanaríem apanaríeu apanassen apanasses apanassin apanassis apanat apanats apanau apanava apanaven apanaves apane apanem apanen apanes apanessen apanesses apanessin apanessis apaneu apani apanin apanis apano apanà apanàrem apanàreu apanàs apanàssem apanàsseu apanàssim apanàssiu apanàvem apanàveu apanés apanéssem apanésseu apanéssim apanéssiu apaní bal bal (1) occ sept val v
alere

apanyar /a.paˈɲa/ /a.paˈɲaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apany apanya apanyada apanyades apanyam apanyant apanyar apanyara apanyaran apanyarem apanyaren apanyares apanyareu apanyaria apanyarien apanyaries apanyarà apanyaràs apanyaré apanyaríem apanyaríeu apanyassen apanyasses apanyassin apanyassis apanyat apanyats apanyau apanyava apanyaven apanyaves apanye apanyem apanyen apanyes apanyessen apanyesses apanyessin apanyessis apanyeu apanyi apanyin apanyis apanyo apanyà apanyàrem apanyàreu apanyàs apanyàssem apanyàsseu apanyàssim apanyàssiu apanyàvem apanyàveu apanyés apanyéssem apanyésseu apanyéssim apanyéssiu apanyí bal bal (1) occ sept val v
aptare

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ n masc
fenestra tabernaria
Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparell /a.paˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾəʎ/ /ə.pəˈɾɛj/ n masc
apparatus
Prevenció, preparatiu, disposició, reunió d'allò que es necessita per algun objecte.
pompa
Pompa, ostentació.
dorsualia
Arreus o guarniments de les cavalleries per muntar-les, carregar-les o posar-les a tirar.
armamenta linimentum
(nàutica) Conjunt de veles i altres guarniments de les embarcacions.
machina
(nàutica) Màquina composta d'uns ternals amb un cap o corda que passa de l'un a l'altre i serveix per alçar coses de pes.

aparell lacrimal n masc
apparatus lacrimalis

aparell respiratori n masc
sistema respiratorium

aparellar /a.pa.ɾeˈʎa/ /a.pa.ɾeˈʎaɾ/ /ə.pə.ɾəˈja/ /ə.pə.ɾəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aparell aparella aparellada aparellades aparellam aparellant aparellar aparellara aparellaran aparellarem aparellaren aparellares aparellareu aparellaria aparellarien aparellaries aparellarà aparellaràs aparellaré aparellaríem aparellaríeu aparellassen aparellasses aparellassin aparellassis aparellat aparellats aparellau aparellava aparellaven aparellaves aparelle aparellem aparellen aparelles aparellessen aparellesses aparellessin aparellessis aparelleu aparelli aparellin aparellis aparello aparellà aparellàrem aparellàreu aparellàs aparellàssem aparellàsseu aparellàssim aparellàssiu aparellàvem aparellàveu aparellés aparelléssem aparellésseu aparelléssim aparelléssiu aparellí bal bal (1) occ sept val v
parare
Preparar, disposar, amanir.
imponere
Posar els aparells a les cavalleries.
instruere
Posar les veles i altres aparells a l'embarcació per tenir-la a punt de poder navegar.
incrustere
Preparar amb el bany o primers colors la tela que s'ha de pintar o la peça que s'ha de daurar.
conjugare
Ajuntar mascle i femella per fer cria, apariar.
facere
Unir entre si coses iguals o semblants, fent-ne parells.

aparentar /a.pa.ɾenˈta/ /a.pa.ɾenˈtaɾ/ /ə.pə.ɾənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aparent aparenta aparentada aparentades aparentam aparentant aparentar aparentara aparentaran aparentarem aparentaren aparentares aparentareu aparentaria aparentarien aparentaries aparentarà aparentaràs aparentaré aparentaríem aparentaríeu aparentassen aparentasses aparentassin aparentassis aparentat aparentats aparentau aparentava aparentaven aparentaves aparente aparentem aparenten aparentes aparentessen aparentesses aparentessin aparentessis aparenteu aparenti aparentin aparentis aparento aparentà aparentàrem aparentàreu aparentàs aparentàssem aparentàsseu aparentàssim aparentàssiu aparentàvem aparentàveu aparentés aparentéssem aparentésseu aparentéssim aparentéssiu aparentí bal bal (1) occ sept val v
simulare

aparroquianar /a.pa.ro.ki.aˈna/ /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/ /ə.pə.ro.ki.əˈna/ /ə.pə.ru.ki.əˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aparroquian aparroquiana aparroquianada aparroquianades aparroquianam aparroquianant aparroquianar aparroquianara aparroquianaran aparroquianarem aparroquianaren aparroquianares aparroquianareu aparroquianaria aparroquianarien aparroquianaries aparroquianarà aparroquianaràs aparroquianaré aparroquianaríem aparroquianaríeu aparroquianassen aparroquianasses aparroquianassin aparroquianassis aparroquianat aparroquianats aparroquianau aparroquianava aparroquianaven aparroquianaves aparroquiane aparroquianem aparroquianen aparroquianes aparroquianessen aparroquianesses aparroquianessin aparroquianessis aparroquianeu aparroquiani aparroquianin aparroquianis aparroquiano aparroquianà aparroquianàrem aparroquianàreu aparroquianàs aparroquianàssem aparroquianàsseu aparroquianàssim aparroquianàssiu aparroquianàvem aparroquianàveu aparroquianés aparroquianéssem aparroquianésseu aparroquianéssim aparroquianéssiu aparroquianí bal bal (1) occ sept val v
adducere

apartar /a.parˈta/ /a.paɾˈta/ /a.paɾˈtaɾ/ /ə.pərˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apart aparta apartada apartades apartam apartant apartar apartara apartaran apartarem apartaren apartares apartareu apartaria apartarien apartaries apartarà apartaràs apartaré apartaríem apartaríeu apartassen apartasses apartassin apartassis apartat apartats apartau apartava apartaven apartaves aparte apartem aparten apartes apartessen apartesses apartessin apartessis aparteu aparti apartin apartis aparto apartà apartàrem apartàreu apartàs apartàssem apartàsseu apartàssim apartàssiu apartàvem apartàveu apartés apartéssem apartésseu apartéssim apartéssiu apartí bal bal (1) occ sept val v
separare

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ aparec aparega apareguda aparegudes apareguem apareguen apareguera aparegueren aparegueres aparegues apareguessen apareguesses apareguessin apareguessis aparegueu aparegui apareguin apareguis aparegut apareguts aparegué apareguérem apareguéreu aparegués apareguéssem apareguésseu apareguéssim apareguéssiu apareguí apareix apareixem apareixen apareixent apareixeran apareixerem apareixereu apareixeria apareixerien apareixeries apareixerà apareixeràs apareixeré apareixeríem apareixeríeu apareixes apareixeu apareixia apareixien apareixies apareixíem apareixíeu aparèixer occ val v
apparere
Presentar-se a la vista impensadament.
invenire
Trobar-se allò que es tenia per perdut.

apassionar /a.pa.si.oˈna/ /a.pa.si.oˈnaɾ/ /ə.pə.si.oˈna/ /ə.pə.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apassion apassiona apassionada apassionades apassionam apassionant apassionar apassionara apassionaran apassionarem apassionaren apassionares apassionareu apassionaria apassionarien apassionaries apassionarà apassionaràs apassionaré apassionaríem apassionaríeu apassionassen apassionasses apassionassin apassionassis apassionat apassionats apassionau apassionava apassionaven apassionaves apassione apassionem apassionen apassiones apassionessen apassionesses apassionessin apassionessis apassioneu apassioni apassionin apassionis apassiono apassionà apassionàrem apassionàreu apassionàs apassionàssem apassionàsseu apassionàssim apassionàssiu apassionàvem apassionàveu apassionés apassionéssem apassionésseu apassionéssim apassionéssiu apassioní bal bal (1) occ sept val v
accendere

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ n fem
apathīa

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apedace apedacem apedacen apedaces apedacessen apedacesses apedacessin apedacessis apedaceu apedaci apedacin apedacis apedacés apedacéssem apedacésseu apedacéssim apedacéssiu apedací apedaç apedaça apedaçada apedaçades apedaçam apedaçant apedaçar apedaçara apedaçaran apedaçarem apedaçaren apedaçares apedaçareu apedaçaria apedaçarien apedaçaries apedaçarà apedaçaràs apedaçaré apedaçaríem apedaçaríeu apedaçassen apedaçasses apedaçassin apedaçassis apedaçat apedaçats apedaçau apedaçava apedaçaven apedaçaves apedaço apedaçà apedaçàrem apedaçàreu apedaçàs apedaçàssem apedaçàsseu apedaçàssim apedaçàssiu apedaçàvem apedaçàveu bal bal (1) occ sept val v
sarcire

apedregar /a.pe.ðɾeˈɣa/ /a.pe.ðɾeˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apedreg apedrega apedregada apedregades apedregam apedregant apedregar apedregara apedregaran apedregarem apedregaren apedregares apedregareu apedregaria apedregarien apedregaries apedregarà apedregaràs apedregaré apedregaríem apedregaríeu apedregassen apedregasses apedregassin apedregassis apedregat apedregats apedregau apedregava apedregaven apedregaves apedrego apedregue apedreguem apedreguen apedregues apedreguessen apedreguesses apedreguessin apedreguessis apedregueu apedregui apedreguin apedreguis apedregués apedreguéssem apedreguésseu apedreguéssim apedreguéssiu apedreguí apedregà apedregàrem apedregàreu apedregàs apedregàssem apedregàsseu apedregàssim apedregàssiu apedregàvem apedregàveu bal bal (1) occ sept val v
lapidare
Llançar pedres contra algú o alguna cosa.

apegar /a.peˈɣa/ /a.peˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apeg apega apegada apegades apegam apegant apegar apegara apegaran apegarem apegaren apegares apegareu apegaria apegarien apegaries apegarà apegaràs apegaré apegaríem apegaríeu apegassen apegasses apegassin apegassis apegat apegats apegau apegava apegaven apegaves apego apegue apeguem apeguen apegues apeguessen apeguesses apeguessin apeguessis apegueu apegui apeguin apeguis apegués apeguéssem apeguésseu apeguéssim apeguéssiu apeguí apegà apegàrem apegàreu apegàs apegàssem apegàsseu apegàssim apegàssiu apegàvem apegàveu bal bal (1) occ sept val v
conglutinare
Enganxar una cosa amb altra amb pega.

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apel apel·la apel·lada apel·lades apel·lam apel·lant apel·lar apel·lara apel·laran apel·larem apel·laren apel·lares apel·lareu apel·laria apel·larien apel·laries apel·larà apel·laràs apel·laré apel·laríem apel·laríeu apel·lassen apel·lasses apel·lassin apel·lassis apel·lat apel·lats apel·lau apel·lava apel·laven apel·laves apel·le apel·lem apel·len apel·les apel·lessen apel·lesses apel·lessin apel·lessis apel·leu apel·li apel·lin apel·lis apel·lo apel·là apel·làrem apel·làreu apel·làs apel·làssem apel·làsseu apel·làssim apel·làssiu apel·làvem apel·làveu apel·lés apel·léssem apel·lésseu apel·léssim apel·léssiu apel·lí bal bal (1) occ sept val v
appellō
Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.
Cridar, fer venir a algú.
quaerere
Recórrer a alguna cosa per buscar remei.

apercebre /a.peɾˈse.bɾe/ /ə.pərˈsɛ.bɾə/ /ə.pərˈsɛ.βɾə/ /ə.pəɾˈsə.bɾə/ aperceba apercebem aperceben apercebent apercebera aperceberen aperceberes apercebes apercebessen apercebesses apercebessin apercebessis apercebeu apercebi apercebia apercebien apercebies apercebin apercebis apercebo apercebran apercebre apercebrem apercebreu apercebria apercebrien apercebries apercebrà apercebràs apercebré apercebríem apercebríeu apercebuda apercebudes apercebut apercebuts apercebé apercebérem apercebéreu apercebés apercebéssem apercebésseu apercebéssim apercebéssiu apercebí apercebíem apercebíeu apercep aperceps bal occ sept val v
percipere

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ adj masc
apertivus
Que fa obrir la gana.

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ n masc
apertivus
Col·lació de beguda i tapes que es pren abans d’un àpat.

apesaradament /a.pe.zaˌɾa.ðaˈmen/ /a.pe.zaˌɾa.ðaˈment/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.pə.zəˌɾa.ðəˈment/ adv
dolenter

api n masc
apium

aplacar /a.pɫaˈka/ /a.pɫaˈkaɾ/ /ə.pɫəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aplac aplaca aplacada aplacades aplacam aplacant aplacar aplacara aplacaran aplacarem aplacaren aplacares aplacareu aplacaria aplacarien aplacaries aplacarà aplacaràs aplacaré aplacaríem aplacaríeu aplacassen aplacasses aplacassin aplacassis aplacat aplacats aplacau aplacava aplacaven aplacaves aplaco aplacà aplacàrem aplacàreu aplacàs aplacàssem aplacàsseu aplacàssim aplacàssiu aplacàvem aplacàveu aplaque aplaquem aplaquen aplaques aplaquessen aplaquesses aplaquessin aplaquessis aplaqueu aplaqui aplaquin aplaquis aplaqués aplaquéssem aplaquésseu aplaquéssim aplaquéssiu aplaquí bal bal (1) occ sept val v
placare

aplanar /a.pɫaˈna/ /a.pɫaˈnaɾ/ /ə.pɫəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aplan aplana aplanada aplanades aplanam aplanant aplanar aplanara aplanaran aplanarem aplanaren aplanares aplanareu aplanaria aplanarien aplanaries aplanarà aplanaràs aplanaré aplanaríem aplanaríeu aplanassen aplanasses aplanassin aplanassis aplanat aplanats aplanau aplanava aplanaven aplanaves aplane aplanem aplanen aplanes aplanessen aplanesses aplanessin aplanessis aplaneu aplani aplanin aplanis aplano aplanà aplanàrem aplanàreu aplanàs aplanàssem aplanàsseu aplanàssim aplanàssiu aplanàvem aplanàveu aplanés aplanéssem aplanésseu aplanéssim aplanéssiu aplaní bal bal (1) occ sept val v
aequare
Posar plana una superfície.

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ n masc
applausus

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ aplaudeix aplaudeixen aplaudeixes aplaudeixi aplaudeixin aplaudeixis aplaudeixo aplaudesc aplaudesqui aplaudesquin aplaudesquis aplaudia aplaudida aplaudides aplaudien aplaudies aplaudiguem aplaudigueu aplaudim aplaudint aplaudir aplaudira aplaudiran aplaudirem aplaudiren aplaudires aplaudireu aplaudiria aplaudirien aplaudiries aplaudirà aplaudiràs aplaudiré aplaudiríem aplaudiríeu aplaudisc aplaudisca aplaudisquen aplaudisques aplaudissen aplaudisses aplaudissin aplaudissis aplaudit aplaudits aplaudiu aplaudix aplaudixen aplaudixes aplaudixo aplaudí aplaudíem aplaudíeu aplaudírem aplaudíreu aplaudís aplaudíssem aplaudísseu aplaudíssim aplaudíssiu bal n-occ occ sept val v
applaudere

aplicar /a.pɫiˈka/ /a.pɫiˈkaɾ/ /ə.pɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aplic aplica aplicada aplicades aplicam aplicant aplicar aplicara aplicaran aplicarem aplicaren aplicares aplicareu aplicaria aplicarien aplicaries aplicarà aplicaràs aplicaré aplicaríem aplicaríeu aplicassen aplicasses aplicassin aplicassis aplicat aplicats aplicau aplicava aplicaven aplicaves aplico aplicà aplicàrem aplicàreu aplicàs aplicàssem aplicàsseu aplicàssim aplicàssiu aplicàvem aplicàveu aplique apliquem apliquen apliques apliquessen apliquesses apliquessin apliquessis apliqueu apliqui apliquin apliquis apliqués apliquéssem apliquésseu apliquéssim apliquéssiu apliquí bal bal (1) occ sept val v
applicare
Ajuntar o posar una cosa sobre d'altra.
adjicere
Destinar alguna cosa a algun ús.

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ n fem
apocalypsis

apocar /a.poˈka/ /a.poˈkaɾ/ /ə.poˈka/ /ə.puˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apoc apoca apocada apocades apocam apocant apocar apocara apocaran apocarem apocaren apocares apocareu apocaria apocarien apocaries apocarà apocaràs apocaré apocaríem apocaríeu apocassen apocasses apocassin apocassis apocat apocats apocau apocava apocaven apocaves apoco apocà apocàrem apocàreu apocàs apocàssem apocàsseu apocàssim apocàssiu apocàvem apocàveu apoque apoquem apoquen apoques apoquessen apoquesses apoquessin apoquessis apoqueu apoqui apoquin apoquis apoqués apoquéssem apoquésseu apoquéssim apoquéssiu apoquí bal bal (1) occ sept val v
abjicere
(pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ n masc
apogēus
Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.
Període culminant, de màxim vigor.

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ n fem
aponeurosis

aporrinar /a.po.riˈna/ /a.po.riˈnaɾ/ /ə.po.riˈna/ /ə.pu.riˈna/ aporrina aporrinada aporrinades aporrinant aporrinar aporrinaran aporrinarem aporrinaren aporrinares aporrinareu aporrinaria aporrinarien aporrinaries aporrinarà aporrinaràs aporrinaré aporrinaríem aporrinaríeu aporrinat aporrinats aporrinava aporrinaven aporrinaves aporrine aporrinem aporrinen aporrines aporrinessen aporrinesses aporrinessin aporrinessis aporrineu aporrini aporrinin aporrinis aporrino aporrinà aporrinàrem aporrinàreu aporrinàvem aporrinàveu aporrinés aporrinéssem aporrinésseu aporrinéssim aporrinéssiu aporriní occ sept v
conviciari
Dir fàstics, injuriar de paraula.

aportar /a.porˈta/ /a.poɾˈta/ /a.poɾˈtaɾ/ /ə.poɾˈta/ /ə.purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aport aporta aportada aportades aportam aportant aportar aportara aportaran aportarem aportaren aportares aportareu aportaria aportarien aportaries aportarà aportaràs aportaré aportaríem aportaríeu aportassen aportasses aportassin aportassis aportat aportats aportau aportava aportaven aportaves aporte aportem aporten aportes aportessen aportesses aportessin aportessis aporteu aporti aportin aportis aporto aportà aportàrem aportàreu aportàs aportàssem aportàsseu aportàssim aportàssiu aportàvem aportàveu aportés aportéssem aportésseu aportéssim aportéssiu aportí bal bal (1) occ sept val v
apellere
(nàutica) Arribar a port.

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ n fem
sponsio

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apost aposta apostada apostades apostam apostant apostar apostara apostaran apostarem apostaren apostares apostareu apostaria apostarien apostaries apostarà apostaràs apostaré apostaríem apostaríeu apostassen apostasses apostassin apostassis apostat apostats apostau apostava apostaven apostaves aposte apostem aposten apostes apostessen apostesses apostessin apostessis aposteu aposti apostin apostis aposto apostà apostàrem apostàreu apostàs apostàssem apostàsseu apostàssim apostàssiu apostàvem apostàveu apostés apostéssem apostésseu apostéssim apostéssiu apostí bal bal (1) occ sept val v
faciō sponsiōnem
Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.

apotecari /a.po.teˈka.ɾi/ /ə.po.təˈka.ɾi/ /ə.pu.təˈka.ɾi/ n masc
pharmacopola

apreciar /a.pɾe.siˈa/ /a.pɾe.siˈaɾ/ /ə.pɾə.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aprecia apreciada apreciades apreciam apreciant apreciar apreciara apreciaran apreciarem apreciaren apreciares apreciareu apreciaria apreciarien apreciaries apreciarà apreciaràs apreciaré apreciaríem apreciaríeu apreciassen apreciasses apreciassin apreciassis apreciat apreciats apreciau apreciava apreciaven apreciaves aprecie apreciem aprecien aprecies apreciessen apreciesses apreciessin apreciessis aprecieu aprecii aprecio aprecià apreciàrem apreciàreu apreciàs apreciàssem apreciàsseu apreciàssim apreciàssiu apreciàvem apreciàveu apreciés apreciéssem apreciésseu apreciéssim apreciéssiu aprecií apreciï apreciïn apreciïs bal bal (1) occ sept val v
aestimare
Avaluar, posar preu a les coses vendibles.
Estimar, fer apreciació o estima de la part positiva d'alguna cosa o persona.

aprehendre /a.pɾeˈen.dɾe/ /ə.pɾəˈən.dɾə/ /ə.pɾəˈɛn.dɾə/ aprehenc aprehendran aprehendre aprehendrem aprehendreu aprehendria aprehendrien aprehendries aprehendrà aprehendràs aprehendré aprehendríem aprehendríeu aprehenem aprehenen aprehenent apreheneu aprehenga aprehenguem aprehenguen aprehenguera aprehengueren aprehengueres aprehengues aprehenguessen aprehenguesses aprehenguessin aprehenguessis aprehengueu aprehengui aprehenguin aprehenguis aprehengué aprehenguérem aprehenguéreu aprehengués aprehenguéssem aprehenguésseu aprehenguéssim aprehenguéssiu aprehenguí aprehenia aprehenien aprehenies aprehens apreheníem apreheníeu aprehesa apreheses aprehesos aprehèn aprehès aprehén aprehés bal occ val v
apprehendere
(filosofia) Conèixer sense fer judici o sense afirmar ni negar.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ aprenc aprendran aprendre aprendrem aprendreu aprendria aprendrien aprendries aprendrà aprendràs aprendré aprendríem aprendríeu aprenem aprenen aprenent apreneu aprenga aprenguem aprenguen aprenguera aprengueren aprengueres aprengues aprenguessen aprenguesses aprenguessin aprenguessis aprengueu aprengui aprenguin aprenguis aprengué aprenguérem aprenguéreu aprengués aprenguéssem aprenguésseu aprenguéssim aprenguéssiu aprenguí aprenia aprenien aprenies aprens apreníem apreníeu apresa apreses apresos aprèn après aprén aprés bal occ val v
discere

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ n masc
doctrina

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aprou aprov aprova aprovada aprovades aprovam aprovant aprovar aprovara aprovaran aprovarem aprovaren aprovares aprovareu aprovaria aprovarien aprovaries aprovarà aprovaràs aprovaré aprovaríem aprovaríeu aprovassen aprovasses aprovassin aprovassis aprovat aprovats aprovau aprovava aprovaven aprovaves aprove aprovem aproven aproves aprovessen aprovesses aprovessin aprovessis aproveu aprovi aprovin aprovis aprovo aprovà aprovàrem aprovàreu aprovàs aprovàssem aprovàsseu aprovàssim aprovàssiu aprovàvem aprovàveu aprovés aprovéssem aprovésseu aprovéssim aprovéssiu aproví bal bal (1) occ sept val v
approbare
Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ adv
circiter fere

apuntar /a.punˈta/ /a.punˈtaɾ/ v
adscribo
anotar
intendere
Dirigir la punta de l'arma en posició de disparar.
indico
Assenyalar o indicar.

apèndix vermiforme n masc
appendix vermiformis

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ n fem
apophysis
(anatomia) Protuberància normalment en un os.
(botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòfisi coracoide n fem
processus coracoideus

apòfisi mastoide n fem
processus mastoideus

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ n masc
apostolus

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ n masc
aquarium
Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ adj masc
hic
Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ adj masc
aquaticus

aquí /aˈki/ adv
hic
En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ adj masc
aqualis

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ n masc
aquaeductus

aqüeducte cerebral n masc
aquaeductus mesencephali

ara /ˈa.ɾa/ adv
nunc

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ n fem
aratrum

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ adj masc
lingua Aragonensis
Relatiu o pertanyent a l'Aragó, als seus habitants o a la seva llengua.

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ n masc
lingua Aragonensis
Natiu de l'Aragó.
(només en singular) Llengua històricament parlada en el Pirineu d'Aragó.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ aramea adj masc
aramaicus
Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ n masc
aramaica
(només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ n fem
aranea araneus
Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ n masc
prunum silvestre
Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).

aranzel /a.ɾanˈzɛɫ/ /ə.ɾənˈzɛɫ/ n masc
telōnium

arbitrar /ar.βiˈtɾa/ /aɾ.biˈtɾaɾ/ /aɾ.βiˈtɾa/ /ər.biˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arbitr arbitra arbitrada arbitrades arbitram arbitrant arbitrar arbitrara arbitraran arbitrarem arbitraren arbitrares arbitrareu arbitraria arbitrarien arbitraries arbitrarà arbitraràs arbitraré arbitraríem arbitraríeu arbitrassen arbitrasses arbitrassin arbitrassis arbitrat arbitrats arbitrau arbitrava arbitraven arbitraves arbitre arbitrem arbitren arbitres arbitressen arbitresses arbitressin arbitressis arbitreu arbitri arbitrin arbitris arbitro arbitrà arbitràrem arbitràreu arbitràs arbitràssem arbitràsseu arbitràssim arbitràssiu arbitràvem arbitràveu arbitrés arbitréssem arbitrésseu arbitréssim arbitréssiu arbitrí bal bal (1) occ sept val v
arbitror

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ arbitrària adj masc
arbitrarius
Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ n masc
arbutus

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ n masc
arbor
(botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
(informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbust /aɾˈbust/ n masc
frutex

arc n masc
arcus
Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arc vertebral n masc
arcus vertebrae

arc zigomàtic n masc
arcus zygomaticus

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ adj masc
archaicus

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ n masc
archaismus
En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ n masc
arcanus

ardent /arˈðen/ /aɾˈðent/ /ərˈden/ /əɾˈðent/ adj
flagrans

ardiaca /aɾ.ðiˈa.ka/ /ər.diˈa.kə/ n masc
archidiacon

arena /aˈɾe.na/ /əˈɾə.nə/ /əˈɾɛ.nə/ n fem
arēna
Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ n masc
aringus
Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arengada /a.ɾeŋˈɡa.ða/ /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/ n fem
muriatica
Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

aresta /aˈɾes.ta/ /əˈɾes.tə/ n fem
arista

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ n masc
argentum

argentar /ar.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/ /ər.ʒənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg argent argenta argentada argentades argentam argentant argentar argentara argentaran argentarem argentaren argentares argentareu argentaria argentarien argentaries argentarà argentaràs argentaré argentaríem argentaríeu argentassen argentasses argentassin argentassis argentat argentats argentau argentava argentaven argentaves argente argentem argenten argentes argentessen argentesses argentessin argentessis argenteu argenti argentin argentis argento argentà argentàrem argentàreu argentàs argentàssem argentàsseu argentàssim argentàssiu argentàvem argentàveu argentés argentéssem argentésseu argentéssim argentéssiu argentí bal bal (1) occ sept val v
inargentare
Guarnir alguna cosa amb plata.
Donar color semblant al de la plata.

argentat /aɾ.d͡ʒenˈtat/ /ər.ʒənˈtat/ adj masc
argenteus

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ n fem
argilla

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ n masc
argumentum

argó /ərˈɡo/ n masc
argon

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ n masc
aries

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ adj masc
summās

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
optimās

aritenoide /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/ /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/ adj
cartilagines arytenoidea

arma /ˈaɾ.ma/ n fem
arma telum
Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ n fem
armatura
Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arm arma armada armades armam armant armar armara armaran armarem armaren armares armareu armaria armarien armaries armarà armaràs armaré armaríem armaríeu armassen armasses armassin armassis armat armats armau armava armaven armaves arme armem armen armes armessen armesses armessin armessis armeu armi armin armis armo armà armàrem armàreu armàs armàssem armàsseu armàssim armàssiu armàvem armàveu armés arméssem armésseu arméssim arméssiu armí bal bal (1) occ sept val v
armo
Proveir d'armes ofensives o defensives.
(handbol, pilota basca) Disposar el braç en la postura adequada per fer un llançament.

armari /aɾˈma.ɾi/ n masc
armarium

armeni /ərˈmɛ.ni/ armènia adj masc
Armeniacus

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ n fem
tinea papilio
Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

arpa /ˈaɾ.pa/ n fem
harpa psalterium

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ n masc
harpago

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ n masc
archiepiscopus archepiscopus

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arquege arquegem arquegen arqueges arquegessen arquegesses arquegessin arquegessis arquegeu arquegi arquegin arquegis arquegés arquegéssem arquegésseu arquegéssim arquegéssiu arquegí arqueig arqueja arquejada arquejades arquejam arquejant arquejar arquejara arquejaran arquejarem arquejaren arquejares arquejareu arquejaria arquejarien arquejaries arquejarà arquejaràs arquejaré arquejaríem arquejaríeu arquejassen arquejasses arquejassin arquejassis arquejat arquejats arquejau arquejava arquejaven arquejaves arquejo arquejà arquejàrem arquejàreu arquejàs arquejàssem arquejàsseu arquejàssim arquejàssiu arquejàvem arquejàveu bal bal (1) occ sept val v
arcuare
Donar a alguna cosa la forma d'arc.

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ n masc
arcarius sagittarius
Aquell que dispara fletxes amb un arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ n masc
archaeologista

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ n masc
architectus

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ n fem
architectura architectūra
Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ n masc
epistylium

arrabassar /a.ra.baˈsaɾ/ /a.ra.βaˈsa/ /ə.rə.βəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arrabassa arrabassada arrabassades arrabassam arrabassant arrabassar arrabassara arrabassaran arrabassarem arrabassaren arrabassares arrabassareu arrabassaria arrabassarien arrabassaries arrabassarà arrabassaràs arrabassaré arrabassaríem arrabassaríeu arrabassassen arrabassasses arrabassassin arrabassassis arrabassat arrabassats arrabassau arrabassava arrabassaven arrabassaves arrabasse arrabassem arrabassen arrabasses arrabassessen arrabassesses arrabassessin arrabassessis arrabasseu arrabassi arrabassin arrabassis arrabasso arrabassà arrabassàrem arrabassàreu arrabassàs arrabassàssem arrabassàsseu arrabassàssim arrabassàssiu arrabassàvem arrabassàveu arrabassés arrabasséssem arrabassésseu arrabasséssim arrabasséssiu arrabassí arrabàs bal bal (1) occ sept val v
eradicare
Arrancar d'arrel arbres i plantes que tenen rabassa.
evellere
Arrancar amb violència una cosa del lloc on és clavada.
rapere
Prendre alguna cosa amb violència o precipitació.

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ n fem
inaures inauris

arran /aˈran/ adv
radicem
A nivell de l'arrel o de la base.

arrel /aˈrɛɫ/ n fem
radix
Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.

arrelar /a.reˈɫa/ /a.reˈɫaɾ/ /ə.rəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arrel arrela arrelada arrelades arrelam arrelant arrelar arrelara arrelaran arrelarem arrelaren arrelares arrelareu arrelaria arrelarien arrelaries arrelarà arrelaràs arrelaré arrelaríem arrelaríeu arrelassen arrelasses arrelassin arrelassis arrelat arrelats arrelau arrelava arrelaven arrelaves arrele arrelem arrelen arreles arrelessen arrelesses arrelessin arrelessis arreleu arreli arrelin arrelis arrelo arrelà arrelàrem arrelàreu arrelàs arrelàssem arrelàsseu arrelàssim arrelàssiu arrelàvem arrelàveu arrelés arreléssem arrelésseu arreléssim arreléssiu arrelí bal bal (1) occ sept val v
radicare
Fer arrels els arbres i plantes.

arribada /a.riˈba.ða/ n fem
adventus
Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arrib arriba arribada arribades arribam arribant arribar arribara arribaran arribarem arribaren arribares arribareu arribaria arribarien arribaries arribarà arribaràs arribaré arribaríem arribaríeu arribassen arribasses arribassin arribassis arribat arribats arribau arribava arribaven arribaves arribe arribem arriben arribes arribessen arribesses arribessin arribessis arribeu arribi arribin arribis arribo arribà arribàrem arribàreu arribàs arribàssem arribàsseu arribàssim arribàssiu arribàvem arribàveu arribés arribéssem arribésseu arribéssim arribéssiu arribí bal bal (1) occ sept val v
advenire
Anar a la destinació, acabar el moviment.

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arrisc arrisca arriscada arriscades arriscam arriscant arriscar arriscara arriscaran arriscarem arriscaren arriscares arriscareu arriscaria arriscarien arriscaries arriscarà arriscaràs arriscaré arriscaríem arriscaríeu arriscassen arriscasses arriscassin arriscassis arriscat arriscats arriscau arriscava arriscaven arriscaves arrisco arriscà arriscàrem arriscàreu arriscàs arriscàssem arriscàsseu arriscàssim arriscàssiu arriscàvem arriscàveu arrisque arrisquem arrisquen arrisques arrisquessen arrisquesses arrisquessin arrisquessis arrisqueu arrisqui arrisquin arrisquis arrisqués arrisquéssem arrisquésseu arrisquéssim arrisquéssiu arrisquí bal bal (1) occ sept val v
audeo

arrodonir /a.ro.ðoˈni/ /a.ro.ðoˈniɾ/ /ə.ro.ðoˈni/ /ə.ru.ðuˈni/ arrodoneix arrodoneixen arrodoneixes arrodoneixi arrodoneixin arrodoneixis arrodoneixo arrodonesc arrodonesqui arrodonesquin arrodonesquis arrodonia arrodonida arrodonides arrodonien arrodonies arrodoniguem arrodonigueu arrodonim arrodonint arrodonir arrodonira arrodoniran arrodonirem arrodoniren arrodonires arrodonireu arrodoniria arrodonirien arrodoniries arrodonirà arrodoniràs arrodoniré arrodoniríem arrodoniríeu arrodonisc arrodonisca arrodonisquen arrodonisques arrodonissen arrodonisses arrodonissin arrodonissis arrodonit arrodonits arrodoniu arrodonix arrodonixen arrodonixes arrodonixo arrodoní arrodoníem arrodoníeu arrodonírem arrodoníreu arrodonís arrodoníssem arrodonísseu arrodoníssim arrodoníssiu bal n-occ occ sept val v
rotundare
Fer rodona una cosa.

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ adj
arrogans

arrossegar /a.ro.seˈɣa/ /a.ro.seˈɣaɾ/ /ə.ro.səˈɣa/ /ə.ru.səˈɣa/ arrossega arrossegada arrossegades arrossegant arrossegar arrossegaran arrossegarem arrossegaren arrossegares arrossegareu arrossegaria arrossegarien arrossegaries arrossegarà arrossegaràs arrossegaré arrossegaríem arrossegaríeu arrossegat arrossegats arrossegava arrossegaven arrossegaves arrossego arrossegue arrosseguem arrosseguen arrossegues arrosseguessen arrosseguesses arrosseguessin arrosseguessis arrossegueu arrossegui arrosseguin arrosseguis arrossegués arrosseguéssem arrosseguésseu arrosseguéssim arrosseguéssiu arrosseguí arrossegà arrossegàrem arrossegàreu arrossegàvem arrossegàveu occ sept v
trahō
Moure arran de terra, en contacte amb el sòl.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ n fem
ruga
Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.

arrugar /a.ruˈɣa/ /a.ruˈɣaɾ/ /ə.ruˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arrug arruga arrugada arrugades arrugam arrugant arrugar arrugara arrugaran arrugarem arrugaren arrugares arrugareu arrugaria arrugarien arrugaries arrugarà arrugaràs arrugaré arrugaríem arrugaríeu arrugassen arrugasses arrugassin arrugassis arrugat arrugats arrugau arrugava arrugaven arrugaves arrugo arrugue arruguem arruguen arrugues arruguessen arruguesses arruguessin arruguessis arrugueu arrugui arruguin arruguis arrugués arruguéssem arruguésseu arruguéssim arruguéssiu arruguí arrugà arrugàrem arrugàreu arrugàs arrugàssem arrugàsseu arrugàssim arrugàssiu arrugàvem arrugàveu bal bal (1) occ sept val v
rugare

arròs /aˈrɔs/ n masc
oryza

arsènic /ərˈsɛ.nik/ n masc
arrenicum arsenicum

art n
ars
Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
Recreació d'una realitat amb obres creades
tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

arteriola /ar.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /ər.tə.ɾiˈɔ.ɫə/ n fem
arteriola

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ n fem
manufactura

artesà /aɾ.teˈza/ n masc
artifex
Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ n masc
articulus
En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ n fem
articulus
Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. articul articula articulada articulades articulam articulant articular articulara articularan articularem articularen articulares articulareu articularia articularien articularies articularà articularàs articularé articularíem articularíeu articulassen articulasses articulassin articulassis articulat articulats articulau articulava articulaven articulaves articule articulem articulen articules articulessen articulesses articulessin articulessis articuleu articuli articulin articulis articulo articulà articulàrem articulàreu articulàs articulàssem articulàsseu articulàssim articulàssiu articulàvem articulàveu articulés articuléssem articulésseu articuléssim articuléssiu articulí bal bal (1) occ sept val v
articulāre
Crear algun lligam entre dos elements d'un conjunt, en especial quan no és un lligam rígid.
(pronominal) Crear-se algun lligam entre dos elements d'un conjunt. En especial quan no es un lligam rígid.
Els animals i en especial les persones, fer sons amb la boca, les cordes vocals i altres parts relacionades.

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ n fem
tormenta res tormentaria

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ n neut
artifex

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ n fem
arthritis

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ n fem
arteria artēria
(anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artèria pulmonar n fem
arteria pulmonalis

artèria radial n fem
arteria radialis

artèria subclàvia n fem
arteria subclavia

artístic /aɾˈtis.tik/ /ərˈtis.tik/ adj masc
mūsīvus

arxiduquessa /aɾ.t͡ʃi.ðuˈke.sa/ /ər.ʃi.ðuˈkɛ.sə/ /əɾ.ʃi.ðuˈkə.sə/ n fem
archiducissa

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ n masc
archipelagus

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ n masc
archium
Lloc de conservació i consulta de documentació.

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ n fem
areola
Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ n masc
anabathrum pēgma

ase /ˈa.zə/ n masc
asinus
(mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ n masc
bitumen

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ n masc
asylum
Lloc protegit per als perseguits.
Establiment on s'acull persones necessitades.

asma /ˈaz.ma/ n fem
asthma

aspergir /as.perˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒiɾ/ /əs.pərˈʒi/ aspergeix aspergeixen aspergeixes aspergeixi aspergeixin aspergeixis aspergeixo aspergesc aspergesqui aspergesquin aspergesquis aspergia aspergida aspergides aspergien aspergies aspergiguem aspergigueu aspergim aspergint aspergir aspergira aspergiran aspergirem aspergiren aspergires aspergireu aspergiria aspergirien aspergiries aspergirà aspergiràs aspergiré aspergiríem aspergiríeu aspergisc aspergisca aspergisquen aspergisques aspergissen aspergisses aspergissin aspergissis aspergit aspergits aspergiu aspergix aspergixen aspergixes aspergixo aspergí aspergíem aspergíeu aspergírem aspergíreu aspergís aspergíssem aspergísseu aspergíssim aspergíssiu bal n-occ occ sept val v
aspergere

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
pulveris hauritorium

aspirar /as.piˈɾa/ /as.piˈɾaɾ/ /əs.piˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aspir aspira aspirada aspirades aspiram aspirant aspirar aspirara aspiraran aspirarem aspiraren aspirares aspirareu aspiraria aspirarien aspiraries aspirarà aspiraràs aspiraré aspiraríem aspiraríeu aspirassen aspirasses aspirassin aspirassis aspirat aspirats aspirau aspirava aspiraven aspiraves aspire aspirem aspiren aspires aspiressen aspiresses aspiressin aspiressis aspireu aspiri aspirin aspiris aspiro aspirà aspiràrem aspiràreu aspiràs aspiràssem aspiràsseu aspiràssim aspiràssiu aspiràvem aspiràveu aspirés aspiréssem aspirésseu aspiréssim aspiréssiu aspirí bal bal (1) occ sept val v
aspirare
(intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.

aspre /ˈas.pɾe/ /ˈas.pɾə/ adj masc
asper
De superfície irregular que provoca un tacte desagradable.

assaig /aˈsat͡ʃ/ n masc
progymnasma
Acció que serveix per posar a prova una idea.
Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assaltar /a.saɫˈta/ /a.saɫˈtaɾ/ /ə.səɫˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assalt assalta assaltada assaltades assaltam assaltant assaltar assaltara assaltaran assaltarem assaltaren assaltares assaltareu assaltaria assaltarien assaltaries assaltarà assaltaràs assaltaré assaltaríem assaltaríeu assaltassen assaltasses assaltassin assaltassis assaltat assaltats assaltau assaltava assaltaven assaltaves assalte assaltem assalten assaltes assaltessen assaltesses assaltessin assaltessis assalteu assalti assaltin assaltis assalto assaltà assaltàrem assaltàreu assaltàs assaltàssem assaltàsseu assaltàssim assaltàssiu assaltàvem assaltàveu assaltés assaltéssem assaltésseu assaltéssim assaltéssiu assaltí bal bal (1) occ sept val v
appugnare

assaonar /a.sa.oˈna/ /a.sa.oˈnaɾ/ /ə.sə.oˈna/ /ə.sə.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. assaon assaona assaonada assaonades assaonam assaonant assaonar assaonara assaonaran assaonarem assaonaren assaonares assaonareu assaonaria assaonarien assaonaries assaonarà assaonaràs assaonaré assaonaríem assaonaríeu assaonassen assaonasses assaonassin assaonassis assaonat assaonats assaonau assaonava assaonaven assaonaves assaone assaonem assaonen assaones assaonessen assaonesses assaonessin assaonessis assaoneu assaoni assaonin assaonis assaono assaonà assaonàrem assaonàreu assaonàs assaonàssem assaonàsseu assaonàssim assaonàssiu assaonàvem assaonàveu assaonés assaonéssem assaonésseu assaonéssim assaonéssiu assaoní bal bal (1) occ sept val v
coria
Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assassina assassinada assassinades assassinam assassinant assassinar assassinara assassinaran assassinarem assassinaren assassinares assassinareu assassinaria assassinarien assassinaries assassinarà assassinaràs assassinaré assassinaríem assassinaríeu assassinassen assassinasses assassinassin assassinassis assassinat assassinats assassinau assassinava assassinaven assassinaves assassine assassinem assassinen assassines assassinessen assassinesses assassinessin assassinessis assassineu assassini assassinin assassinis assassino assassinà assassinàrem assassinàreu assassinàs assassinàssem assassinàsseu assassinàssim assassinàssiu assassinàvem assassinàveu assassinés assassinéssem assassinésseu assassinéssim assassinéssiu assassiní assassín bal bal (1) occ sept val v
occido

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ n masc
homicidium nex

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ n masc
homicida
Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assec asseca assecada assecades assecam assecant assecar assecara assecaran assecarem assecaren assecares assecareu assecaria assecarien assecaries assecarà assecaràs assecaré assecaríem assecaríeu assecassen assecasses assecassin assecassis assecat assecats assecau assecava assecaven assecaves asseco assecà assecàrem assecàreu assecàs assecàssem assecàsseu assecàssim assecàssiu assecàvem assecàveu asseque assequem assequen asseques assequessen assequesses assequessin assequessis assequeu assequi assequin assequis assequés assequéssem assequésseu assequéssim assequéssiu assequí bal bal (1) occ sept val v
assicco
Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ adj masc
sitiens
Que té set, que desitja beure; sedegós.

asservir /a.serˈβi/ /a.seɾˈviɾ/ /a.seɾˈβi/ /ə.sərˈbi/ /ə.səɾˈvi/ asserveix asserveixen asserveixes asserveixi asserveixin asserveixis asserveixo asservesc asservesqui asservesquin asservesquis asservia asservida asservides asservien asservies asserviguem asservigueu asservim asservint asservir asservira asserviran asservirem asserviren asservires asservireu asserviria asservirien asserviries asservirà asserviràs asserviré asserviríem asserviríeu asservisc asservisca asservisquen asservisques asservissen asservisses asservissin asservissis asservit asservits asserviu asservix asservixen asservixes asservixo asserví asservíem asservíeu asservírem asservíreu asservís asservíssem asservísseu asservíssim asservíssiu bal n-occ occ sept val v
in servitudinem abducere

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. assetge assetgem assetgen assetges assetgessen assetgesses assetgessin assetgessis assetgeu assetgi assetgin assetgis assetgés assetgéssem assetgésseu assetgéssim assetgéssiu assetgí assetj assetja assetjada assetjades assetjam assetjant assetjar assetjara assetjaran assetjarem assetjaren assetjares assetjareu assetjaria assetjarien assetjaries assetjarà assetjaràs assetjaré assetjaríem assetjaríeu assetjassen assetjasses assetjassin assetjassis assetjat assetjats assetjau assetjava assetjaven assetjaves assetjo assetjà assetjàrem assetjàreu assetjàs assetjàssem assetjàsseu assetjàssim assetjàssiu assetjàvem assetjàveu bal bal (1) occ sept val v
obsideō
Encerclar una plaça forta per combatre-la.

assignar /a.siŋˈna/ /a.siɡˈna/ /a.siɡˈnaɾ/ /ə.siŋˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assign assigna assignada assignades assignam assignant assignar assignara assignaran assignarem assignaren assignares assignareu assignaria assignarien assignaries assignarà assignaràs assignaré assignaríem assignaríeu assignassen assignasses assignassin assignassis assignat assignats assignau assignava assignaven assignaves assigne assignem assignen assignes assignessen assignesses assignessin assignessis assigneu assigni assignin assignis assigno assignà assignàrem assignàreu assignàs assignàssem assignàsseu assignàssim assignàssiu assignàvem assignàveu assignés assignéssem assignésseu assignéssim assignéssiu assigní bal bal (1) occ sept val v
assignare

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ n fem
adiumentum
El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
(hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

associació /a.so.si.a.siˈo/ /ə.so.si.ə.siˈo/ /ə.su.si.ə.siˈo/ n fem
consortium

associar /a.so.siˈa/ /a.so.siˈaɾ/ /ə.so.siˈa/ /ə.su.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg associa associada associades associam associant associar associara associaran associarem associaren associares associareu associaria associarien associaries associarà associaràs associaré associaríem associaríeu associassen associasses associassin associassis associat associats associau associava associaven associaves associe associem associen associes associessen associesses associessin associessis associeu associi associo associà associàrem associàreu associàs associàssem associàsseu associàssim associàssiu associàvem associàveu associés associéssem associésseu associéssim associéssiu associí associï associïn associïs bal bal (1) occ sept val v
copulare

ast /ˈast/ n masc
vero

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ n masc
asterīscus

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ n masc
asteroides

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
astrologia

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ n fem
astronomia astrologia

astràgal /asˈtɾa.ɣaɫ/ /əsˈtɾa.ɣəɫ/ n masc
talus
(anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ n masc
astrologus

astut /asˈtut/ /əsˈtut/ astuta astutes adj masc
astutus

astutament /asˌtu.taˈmen/ /asˌtu.taˈment/ /əsˌtu.təˈmen/ /əsˌtu.təˈment/ adv
astute

astúcia /asˈtu.si.a/ /əsˈtu.si.ə/ n fem
astutia

atabalar /a.ta.baˈɫaɾ/ /a.ta.βaˈɫa/ /ə.tə.βəˈɫa/ atabala atabalada atabalades atabalant atabalar atabalaran atabalarem atabalaren atabalares atabalareu atabalaria atabalarien atabalaries atabalarà atabalaràs atabalaré atabalaríem atabalaríeu atabalat atabalats atabalava atabalaven atabalaves atabale atabalem atabalen atabales atabalessen atabalesses atabalessin atabalessis atabaleu atabali atabalin atabalis atabalo atabalà atabalàrem atabalàreu atabalàvem atabalàveu atabalés atabaléssem atabalésseu atabaléssim atabaléssiu atabalí occ sept v
lympho

atac /aˈtak/ /əˈtak/ n masc
impetus
En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atac ataca atacada atacades atacam atacant atacar atacara atacaran atacarem atacaren atacares atacareu atacaria atacarien atacaries atacarà atacaràs atacaré atacaríem atacaríeu atacassen atacasses atacassin atacassis atacat atacats atacau atacava atacaven atacaves ataco atacà atacàrem atacàreu atacàs atacàssem atacàsseu atacàssim atacàssiu atacàvem atacàveu ataque ataquem ataquen ataques ataquessen ataquesses ataquessin ataquessis ataqueu ataqui ataquin ataquis ataqués ataquéssem ataquésseu ataquéssim ataquéssiu ataquí bal bal (1) occ sept val v
aggredior
Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.

ateisme /a.teˈiz.me/ n masc
atheismus

atent /aˈten/ /aˈtent/ /əˈten/ /əˈtent/ adj masc
attentus
Que posa atenció, interès, cura.

atermenament /a.ter.me.naˈmen/ /a.teɾ.me.naˈment/ /ə.tər.mə.nəˈmen/ /ə.təɾ.mə.nəˈment/ n masc
terminatio

ateu /aˈtɛw/ atea adj masc
atheos

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ adj
excitator
Que atia, que serveix per atiar.

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ n masc
excitator
Barreta de ferro acabada en ganxo que s’empra per atiar el foc (d'una llar, d'un forn, etc.)

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ n masc
atlas
Col·lecció de mapes.
(anatomia) Primera vèrtebra cervical que sosté el cap.

atleta /adˈɫe.ta/ /aɫˈɫe.ta/ /əɫˈɫɛ.tə/ n neut
athleta

atlètic /adˈɫɛ.tik/ /aɫˈɫɛ.tik/ /əɫˈɫɛ.tik/ adj masc
athletice

atmosfera /ad.mosˈfe.ɾa/ /əd.mosˈfe.ɾə/ /əd.musˈfe.ɾə/ n fem
atmosphaera
Capa exterior d'un cos celeste, en especial la terra, formada per gasos.

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atrac atraca atracada atracades atracam atracant atracar atracara atracaran atracarem atracaren atracares atracareu atracaria atracarien atracaries atracarà atracaràs atracaré atracaríem atracaríeu atracassen atracasses atracassin atracassis atracat atracats atracau atracava atracaven atracaves atraco atracà atracàrem atracàreu atracàs atracàssem atracàsseu atracàssim atracàssiu atracàvem atracàveu atraque atraquem atraquen atraques atraquessen atraquesses atraquessin atraquessis atraqueu atraqui atraquin atraquis atraqués atraquéssem atraquésseu atraquéssim atraquéssiu atraquí bal bal (1) occ sept val v
latrocinor
Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atracció /a.tɾak.siˈo/ /ə.tɾək.siˈo/ n fem
illecebra

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ adj masc
formosus
Que atreu

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. atrap atrapa atrapada atrapades atrapam atrapant atrapar atrapara atraparan atraparem atraparen atrapares atrapareu atraparia atraparien atraparies atraparà atraparàs atraparé atraparíem atraparíeu atrapassen atrapasses atrapassin atrapassis atrapat atrapats atrapau atrapava atrapaven atrapaves atrape atrapem atrapen atrapes atrapessen atrapesses atrapessin atrapessis atrapeu atrapi atrapin atrapis atrapo atrapà atrapàrem atrapàreu atrapàs atrapàssem atrapàsseu atrapàssim atrapàssiu atrapàvem atrapàveu atrapés atrapéssem atrapésseu atrapéssim atrapéssiu atrapí bal bal (1) occ sept val v
capiō

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ atragueren atragueres atraguessen atraguesses atraguessin atraguessis atragué atraguérem atraguéreu atragués atraguéssem atraguésseu atraguéssim atraguéssiu atraguí atraiem atraient atraieu atrauran atraurem atraureu atrauria atraurien atrauries atraurà atrauràs atrauré atrauríem atrauríeu atrec atrega atreguem atreguen atregues atregueu atregui atreguin atreguis atreia atreien atreies atreim atreis atret atreta atretes atrets atreu atreuen atreure atreus atrèiem atrèieu bal v
alliciō

atroç /aˈtɾos/ adj
atrox

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atur atura aturada aturades aturam aturant aturar aturara aturaran aturarem aturaren aturares aturareu aturaria aturarien aturaries aturarà aturaràs aturaré aturaríem aturaríeu aturassen aturasses aturassin aturassis aturat aturats aturau aturava aturaven aturaves ature aturem aturen atures aturessen aturesses aturessin aturessis atureu aturi aturin aturis aturo aturà aturàrem aturàreu aturàs aturàssem aturàsseu aturàssim aturàssiu aturàvem aturàveu aturés aturéssem aturésseu aturéssim aturéssiu aturí bal bal (1) occ sept val v
cessare
Detenir, fer parar.

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ n fem
fax
Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ n fem
gayates gagates

atzagaia /a.d͡zaˈɣa.ja/ /ə.d͡zəˈɣa.jə/ n fem
hasta
Llança o dard petit.

atzarós /ad.zaˈɾos/ /əd.zəˈɾos/ adj masc
perīculōsus

atzerola /a.d͡zeˈɾɔ.ɫa/ /a.d͡zeˈɾɔ.ɫɔ/ /ə.d͡zəˈɾɔ.ɫə/ n fem
crataegum
Fruit de l'atzeroler (Crataegus azarolus).

atzur /əˈd͡zur/ n masc
azurus

auditori /aw.ðiˈtɔ.ɾi/ /əw.ðiˈtɔ.ɾi/ n masc
auditorium

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ n masc
auctus

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg augment augmenta augmentada augmentades augmentam augmentant augmentar augmentara augmentaran augmentarem augmentaren augmentares augmentareu augmentaria augmentarien augmentaries augmentarà augmentaràs augmentaré augmentaríem augmentaríeu augmentassen augmentasses augmentassin augmentassis augmentat augmentats augmentau augmentava augmentaven augmentaves augmente augmentem augmenten augmentes augmentessen augmentesses augmentessin augmentessis augmenteu augmenti augmentin augmentis augmento augmentà augmentàrem augmentàreu augmentàs augmentàssem augmentàsseu augmentàssim augmentàssiu augmentàvem augmentàveu augmentés augmentéssem augmentésseu augmentéssim augmentéssiu augmentí bal bal (1) occ sept val v
accumulō

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ n masc
auctivus

augurar /aw.ɣuˈɾa/ /aw.ɣuˈɾaɾ/ /əw.ɣuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg augur augura augurada augurades auguram augurant augurar augurara auguraran augurarem auguraren augurares augurareu auguraria augurarien auguraries augurarà auguraràs auguraré auguraríem auguraríeu augurassen augurasses augurassin augurassis augurat augurats augurau augurava auguraven auguraves augure augurem auguren augures auguressen auguresses auguressin auguressis augureu auguri augurin auguris auguro augurà auguràrem auguràreu auguràs auguràssem auguràsseu auguràssim auguràssiu auguràvem auguràveu augurés auguréssem augurésseu auguréssim auguréssiu augurí bal bal (1) occ sept val v
augurare

auguri /awˈɣu.ɾi/ /əwˈɣu.ɾi/ n masc
augurium

auricular /aw.ɾi.kuˈɫaɾ/ /əw.ɾi.kuˈɫar/ n masc
auscultābulum

aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ n fem
aurora

auspici /awsˈpi.si/ /əwsˈpi.si/ n masc
auspicium

auster /awsˈteɾ/ /əwsˈter/ adj masc
acerbus

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ adj
autistica
Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ n neut
autistica
Afectat d'autisme.

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ n masc
laophorum

autocontrol /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/ /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ n masc
temperantia

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ adj masc
automatus

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ n fem
automomia

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ n fem
autovia

autor /awˈto/ /awˈtoɾ/ n masc
auctor

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ n fem
auctoritas

autorització /aw.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /aw.to.ɾi.za.siˈo/ /əw.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əw.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
licentia

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
autocrator

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ adj
auxiliāris
Que col·labora, que ajuda, en un treball, una activitat.

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ adv
deorsum

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ n fem
taxatio

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ n masc
quaestus
Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ n masc
antebrachium

avançar /a.vanˈsaɾ/ /a.βanˈsa/ /ə.vənˈsa/ /ə.βənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg avance avancem avancen avances avancessen avancesses avancessin avancessis avanceu avanci avancin avancis avancés avancéssem avancésseu avancéssim avancéssiu avancí avanç avança avançada avançades avançam avançant avançar avançara avançaran avançarem avançaren avançares avançareu avançaria avançarien avançaries avançarà avançaràs avançaré avançaríem avançaríeu avançassen avançasses avançassin avançassis avançat avançats avançau avançava avançaven avançaves avanço avançà avançàrem avançàreu avançàs avançàssem avançàsseu avançàssim avançàssiu avançàvem avançàveu bal bal (1) occ sept val v
prōcēdō
(esports de pilota) Desplaçar-se, un jugador o una línia de jugadors, cap a la porteria, la cistella o la línia d'assaig contrària.
(beisbol) Desplaçar-se endavant, un corredor, en direcció a la base següent.

avariciosament /a.va.ɾi.siˌo.zaˈment/ /a.βa.ɾi.siˌo.zaˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈment/ /ə.βə.ɾi.siˌo.zəˈmen/ adv
avariter

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ n fem
avaritia

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ n fem
abellana

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ n masc
barāthrum

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ n fem
casus
Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

aventurar /a.ven.tuˈɾaɾ/ /a.βen.tuˈɾa/ /ə.vən.tuˈɾa/ /ə.βən.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aventur aventura aventurada aventurades aventuram aventurant aventurar aventurara aventuraran aventurarem aventuraren aventurares aventurareu aventuraria aventurarien aventuraries aventurarà aventuraràs aventuraré aventuraríem aventuraríeu aventurassen aventurasses aventurassin aventurassis aventurat aventurats aventurau aventurava aventuraven aventuraves aventure aventurem aventuren aventures aventuressen aventuresses aventuressin aventuressis aventureu aventuri aventurin aventuris aventuro aventurà aventuràrem aventuràreu aventuràs aventuràssem aventuràsseu aventuràssim aventuràssiu aventuràvem aventuràveu aventurés aventuréssem aventurésseu aventuréssim aventuréssiu aventurí bal bal (1) occ sept val v
audeo

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ n masc
progressus
Millora respecte d'una situació anterior.

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ n fem
āversiō
Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ n masc
abies

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ n masc
avus
Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.
En general, persona molt gran, amb l'edat de poder ser avi.

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ adv
mox

avinguda /a.viŋˈɡu.ða/ /a.βiŋˈɡu.ða/ /ə.viŋˈɡu.ðə/ n fem
advenita

avis /ˈa.vis/ /ˈa.vis/ /ˈa.βis/ n masc
majores
(especialment en plural) ascendents, avantpassats

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ n masc
aeroplanum

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ n masc
toedium

avortament /a.voɾ.taˈment/ /a.βor.taˈmen/ /a.βoɾ.taˈmen/ /ə.voɾ.təˈment/ /ə.vur.təˈmen/ /ə.βur.təˈmen/ n masc
abortus

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ adv
hodie
En el dia actual.

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ n masc
monitum
Acció i efecte d'avisar, advertiment.
catascopus
(nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ n masc
axioma

axis /ˈa.t͡ʃis/ /ˈa.ʃis/ n masc
axis

axó /akˈso/ /əkˈso/ n masc
axon

aïllar /a.iˈʎa/ /a.iˈʎaɾ/ /ə.iˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aïll aïlla aïllada aïllades aïllam aïllant aïllar aïllara aïllaran aïllarem aïllaren aïllares aïllareu aïllaria aïllarien aïllaries aïllarà aïllaràs aïllaré aïllaríem aïllaríeu aïllassen aïllasses aïllassin aïllassis aïllat aïllats aïllau aïllava aïllaven aïllaves aïlle aïllem aïllen aïlles aïllessen aïllesses aïllessin aïllessis aïlleu aïlli aïllin aïllis aïllo aïllà aïllàrem aïllàreu aïllàs aïllàssem aïllàsseu aïllàssim aïllàssiu aïllàvem aïllàveu aïllés aïlléssem aïllésseu aïlléssim aïlléssiu aïllí bal bal (1) occ sept val v
secerno

aïllat /a.iˈʎat/ /ə.iˈʎat/ adj masc
sēcrētus

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ babaua adj masc
stultus

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ n masc
gadus

bacina /baˈsi.na/ /bəˈsi.nə/ n fem
pelvis

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ n masc
bacterium bactērium

bací /baˈsi/ /bəˈsi/ n masc
pelvis
gibrella que usaven els barbers per remullar la barba
lasanum
orinal
(antigament) bacina

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ n masc
oscitatio
Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. badall badalla badallada badallades badallam badallant badallar badallara badallaran badallarem badallaren badallares badallareu badallaria badallarien badallaries badallarà badallaràs badallaré badallaríem badallaríeu badallassen badallasses badallassin badallassis badallat badallats badallau badallava badallaven badallaves badalle badallem badallen badalles badallessen badallesses badallessin badallessis badalleu badalli badallin badallis badallo badallà badallàrem badallàreu badallàs badallàssem badallàsseu badallàssim badallàssiu badallàvem badallàveu badallés badalléssem badallésseu badalléssim badalléssiu badallí bal bal (1) occ sept val v
oscitare

badana /baˈða.na/ /bəˈða.nə/ n fem
mastrūca

badia /baˈði.a/ n fem
sinus baia

baga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ n fem
compago nexus
Part de la llaçada que comprèn la doblada que es deixa del nus en amunt sense acabar de passar el cap, per desfer la lligadura fàcilment en tirar aquest.
annulus compago
Anella de ferro o d'altre metall, que acostuma a tenir una espiga per clavar-se en paratge dur, com aquelles per dins de les quals entra el forrellat.
amentum
Corretja que s'entortolliga en la fletxa o en el dard per tirar-lo amb més fúria.
annulus
Anella que assegura l'espigó de l'arada.

bagatel·la /ba.ɣaˈtɛ.ɫa/ /ba.ɣaˈtɛ.ɫɛ/ /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/ /bə.ɣəˈtɛ.ɫə/ /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/ n fem
aetaluta

bai /ˈbaj/ adj masc
badius

baia /ˈba.ja/ /ˈba.jə/ n fem
acinus

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ n fem
mucro baionensis

baix /ˈbajʃ/ adv
humilis
A poca altura.

baix elèctric n masc
cithara gravis

baixa /ˈba.ʃa/ /ˈba.ʃə/ /ˈbaj.ʃa/ n fem
deminutio
Víctima de la guerra que ja no pot combatre, perquè ha mort o ha estat greument ferida.

baixada /bajˈʃa.ða/ /baˈʃa.ða/ /bəˈʃa.ðə/ n fem
descensus
Moment durant el qual alguna cosa fa un moviment de dalt a baix.

bala /ˈba.ɫa/ n fem
glans
Projectil que es fa servir en armes de foc.

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ n fem
nerium

baladrejar /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫa.ðɾeˈʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) baladrege baladregem baladregen baladreges baladregessen baladregesses baladregessin baladregessis baladregeu baladregi baladregin baladregis baladregés baladregéssem baladregésseu baladregéssim baladregéssiu baladregí baladreig baladreja baladrejada baladrejades baladrejam baladrejant baladrejar baladrejara baladrejaran baladrejarem baladrejaren baladrejares baladrejareu baladrejaria baladrejarien baladrejaries baladrejarà baladrejaràs baladrejaré baladrejaríem baladrejaríeu baladrejassen baladrejasses baladrejassin baladrejassis baladrejat baladrejats baladrejau baladrejava baladrejaven baladrejaves baladrejo baladrejà baladrejàrem baladrejàreu baladrejàs baladrejàssem baladrejàsseu baladrejàssim baladrejàssiu baladrejàvem baladrejàveu occ sept val v
vociferare
Cridar de forma esvalotada.

baladrer /ba.ɫaˈðɾe/ /ba.ɫaˈðɾeɾ/ /bə.ɫəˈðɾe/ adj masc
clamosus
Que baladreja, que crida o parla molt fort; cridaner.

balancí /ba.ɫanˈsi/ /bə.ɫənˈsi/ n masc
tigillum
Fusta que s'entravessa al capdavall de la tisora dels carros a on entra la llança, també anomenat balancí gros.

balandrejar /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.dɾeˈʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) balandrege balandregem balandregen balandreges balandregessen balandregesses balandregessin balandregessis balandregeu balandregi balandregin balandregis balandregés balandregéssem balandregésseu balandregéssim balandregéssiu balandregí balandreig balandreja balandrejada balandrejades balandrejam balandrejant balandrejar balandrejara balandrejaran balandrejarem balandrejaren balandrejares balandrejareu balandrejaria balandrejarien balandrejaries balandrejarà balandrejaràs balandrejaré balandrejaríem balandrejaríeu balandrejassen balandrejasses balandrejassin balandrejassis balandrejat balandrejats balandrejau balandrejava balandrejaven balandrejaves balandrejo balandrejà balandrejàrem balandrejàreu balandrejàs balandrejàssem balandrejàsseu balandrejàssim balandrejàssiu balandrejàvem balandrejàveu occ sept val v
nutare

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ n fem
libra
Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balcó /baɫˈko/ n masc
maenianum podium

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ n fem
balaena ballaena
(mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

ball /ˈbaʎ/ n masc
saltatio

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ball balla ballada ballades ballam ballant ballar ballara ballaran ballarem ballaren ballares ballareu ballaria ballarien ballaries ballarà ballaràs ballaré ballaríem ballaríeu ballassen ballasses ballassin ballassis ballat ballats ballau ballava ballaven ballaves balle ballem ballen balles ballessen ballesses ballessin ballessis balleu balli ballin ballis ballo ballà ballàrem ballàreu ballàs ballàssem ballàsseu ballàssim ballàssiu ballàvem ballàveu ballés balléssem ballésseu balléssim balléssiu ballí occ sept val v
saltare

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ n fem
arballista
Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.

bambú /bamˈbu/ n masc
bambusa

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ adj
abiectus

banana /baˈna.na/ n fem
musa

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ n masc
scamnum
Seient estret i llarg per a més de dues persones.
argentaria
Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

bandera /banˈde.ɾa/ n fem
vexillum
Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.

banquet /baŋˈket/ /bəŋˈkət/ /bəŋˈkɛt/ n masc
epulum

bany n masc
balneum
Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
Exposició a les radiacions.

banya /ˈba.ɲa/ n fem
cornu
Apèndix ossi d'alguns animals.
tuber
(col·loquial) Contusió en el front.

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ n fem
labrum

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ adj masc
corniger
Que té banyes.

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ n masc
baptismus
Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.

bar /ˈbar/ n masc
caupona
Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ n fem
iurgium
Acte de barallar-se.
fasciculus
Joc complet per a jugar a un joc de cartes determinat.

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) barall baralla barallada barallades barallam barallant barallar barallara barallaran barallarem barallaren barallares barallareu barallaria barallarien barallaries barallarà barallaràs barallaré barallaríem barallaríeu barallassen barallasses barallassin barallassis barallat barallats barallau barallava barallaven barallaves baralle barallem barallen baralles barallessen barallesses barallessin barallessis baralleu baralli barallin barallis barallo barallà barallàrem barallàreu barallàs barallàssem barallàsseu barallàssim barallàssiu barallàvem barallàveu barallés baralléssem barallésseu baralléssim baralléssiu barallí occ sept val v
iurgare
(pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ barata adj masc
vilis
De poc preu.

barb /ˈbarp/ n masc
barbus
Peixos de la família dels ciprínids que habiten les aigües fredes de la part alta dels rius (Barbus barbus).

barba /ˈbaɾ.ba/ n fem
barba
Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.

barbacana /baɾ.baˈka.na/ /bər.bəˈka.nə/ n fem
subgrunda
Part de la teulada que surt més que la paret per desviar-ne l'aigua.
antemurale
Fortificació que antigament es col·locava davant de les muralles. Era més baixa que la principal i servia per defensar el fossat.

barbamec /ˌbar.bəˈmɛk/ /ˌbaɾ.baˈmɛk/ barbameca adj masc
imberbis

barbar /barˈβa/ /baɾˈbaɾ/ /baɾˈβa/ /bərˈba/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) barb barba barbada barbades barbam barbant barbar barbara barbaran barbarem barbaren barbares barbareu barbaria barbarien barbaries barbarà barbaràs barbaré barbaríem barbaríeu barbassen barbasses barbassin barbassis barbat barbats barbau barbava barbaven barbaves barbe barbem barben barbes barbessen barbesses barbessin barbessis barbeu barbi barbin barbis barbo barbà barbàrem barbàreu barbàs barbàssem barbàsseu barbàssim barbàssiu barbàvem barbàveu barbés barbéssem barbésseu barbéssim barbéssiu barbí occ sept val v
pubescere

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ n masc
barbarismus
Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ n masc
tonsor

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ n fem
mentum
Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ n fem
linter navis
Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

barcella /baɾˈse.ʎa/ /bərˈse.ʎə/ n fem
mensura

bardissa /baɾˈði.sa/ /bərˈdi.sə/ n fem
rubetum
Lloc ple o poblat d'esbarzers.
seps
Tanca feta d'esbarzers, branques o abriülls per privar que hom entri en un camp, hort, etc.

bari n masc
barium

barra /ˈba.ra/ /ˈba.rə/ n fem
forum
Peça recta i llarga de secció uniforme.

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ n masc
galerum
Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.

barri n masc
vicus
Subdivisió d'una ciutat.

barrina /baˈri.na/ /bəˈri.nə/ n fem
terebra
Eina que consisteix en un ferro més o menys llarg i gruixut, el qual té al cap una maneta de fusta encreuada i en l'altre unes rosques, que serveix per a foradar fusta.
Barra de ferro amb tall a la punta que serveix per a foradar les roques que s'han de voler amb pólvora.

baró /baˈɾo/ n masc
barō
Persona que posseeix el títol nobiliari de baró.

basc n masc
basco
(masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

basi /ˈba.zi/ n masc
basion

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ n masc
lacuna
Capa de líquid vessat al terra.

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ n masc
spurius
Fill nascut fora del matrimoni.

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ n fem
pegma

bastonejar /bas.to.neˈd͡ʒa/ /bas.to.neˈd͡ʒaɾ/ /bas.to.neˈʒa/ /bəs.to.nəˈd͡ʒa/ /bəs.tu.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bastonege bastonegem bastonegen bastoneges bastonegessen bastonegesses bastonegessin bastonegessis bastonegeu bastonegi bastonegin bastonegis bastonegés bastonegéssem bastonegésseu bastonegéssim bastonegéssiu bastonegí bastoneig bastoneja bastonejada bastonejades bastonejam bastonejant bastonejar bastonejara bastonejaran bastonejarem bastonejaren bastonejares bastonejareu bastonejaria bastonejarien bastonejaries bastonejarà bastonejaràs bastonejaré bastonejaríem bastonejaríeu bastonejassen bastonejasses bastonejassin bastonejassis bastonejat bastonejats bastonejau bastonejava bastonejaven bastonejaves bastonejo bastonejà bastonejàrem bastonejàreu bastonejàs bastonejàssem bastonejàsseu bastonejàssim bastonejàssiu bastonejàvem bastonejàveu occ sept val v
fuste tundere

bastó /basˈto/ n masc
clāva
(golf) Instrument consistent en una barra de flexibilitat variable i en un element de més superfície fixat en un dels extrems, que s'utilitza per a colpejar la bola.

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ n fem
basilica

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ n fem
proelium pugna
Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) batall batalla batallada batallades batallam batallant batallar batallara batallaran batallarem batallaren batallares batallareu batallaria batallarien batallaries batallarà batallaràs batallaré batallaríem batallaríeu batallassen batallasses batallassin batallassis batallat batallats batallau batallava batallaven batallaves batalle batallem batallen batalles batallessen batallesses batallessin batallessis batalleu batalli batallin batallis batallo batallà batallàrem batallàreu batallàs batallàssem batallàsseu batallàssim batallàssiu batallàvem batallàveu batallés batalléssem batallésseu batalléssim batalléssiu batallí occ sept val v
battuere
Lluitar en les batalles.
Esforçar-se per aconseguir un objectiu.

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ alg bal bat bata batem baten batent batera bateren bateres bates batessen batesses batessin batessis bateu bati batia batien baties batin batis bato batran batre batrem batreu batria batrien batries batrà batràs batré batríem batríeu bats batuda batudes batut batuts baté batérem batéreu batés batéssem batésseu batéssim batéssiu batí batíem batíeu occ sept val v
agitare
Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.
pugnare triture
debatre
percutere
Referent al sol, l'aire, el mar, etc., pegar en alguna part sense cap destorb.
palpitare
Moure's amb violència i acceleració alguna de les parts interiors del cos d'un animal, com el cor o una artèria.
triture
Donar cops amb el martell al ferro.
(antigament) rebatre.
(pronominal) Combatre, barallar.
triturare
Xafar les garbes esteses en l'era, i separar el gra de la palla amb el trepitjar dels animals o amb el trill.
superare
vèncer

batxiller /ba.t͡ʃiˈʎe/ /ba.t͡ʃiˈʎeɾ/ /bə.t͡ʃiˈʎe/ n masc
abituriens
Persona que ha obtingut el grau concedit en acabar l'educació secundària.

batxillerat /ba.t͡ʃi.ʎeˈɾat/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈɾat/ n masc
baccalaureatus
Títol que acredita que una persona ha superat els estudis de batxillerat.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ adj masc
Bavarus
Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ n masc
Bavarus
Natural de Baviera.
(masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

be /ˈbɛ/ n fem
bē
Nom de la lletra b/B.

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ n masc
rostrum
Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

becada /beˈka.ða/ /bəˈka.ðə/ n fem
attagēna
Ocell de bec llarg i prim de la família dels escolopàcids (Scolopax rusticola).

beceroles /be.seˈɾɔ.ɫes/ /bə.səˈɾɔ.ɫəs/ n fem
tabella
Carta (quadern o llibre de les lletres de l'abecedari i primers rudiments per aprendre a llegir).

bedoll /beˈðoʎ/ n masc
betula betulla
Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
Fusta de Betula.

beguda /beˈɣu.ða/ n fem
potio potus
Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ n fem
vagina
Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.
(anatomia) Estructura que cobreix un òrgan.

beisbol /bejzˈbɔɫ/ /bəjzˈbɔɫ/ n masc
basipila

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bel bela belada belades belam belant belar belara belaran belarem belaren belares belareu belaria belarien belaries belarà belaràs belaré belaríem belaríeu belassen belasses belassin belassis belat belats belau belava belaven belaves bele belem belen beles belessen belesses belessin belessis beleu beli belin belis belo belà belàrem belàreu belàs belàssem belàsseu belàssim belàssiu belàvem belàveu belés beléssem belésseu beléssim beléssiu belí occ sept val v
balo
Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.

bell bella adj masc
formosus
(en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

bellament /ˌbe.ʎaˈmen/ /ˌbe.ʎaˈment/ /ˌbe.ʎəˈmen/ /ˌbe.ʎəˈment/ adv
pulchre

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ n fem
pulchritudo

ben educat ben educades ben educats adj masc
bene moratus

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ n fem
fascia

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ n masc
beneficium

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) beneficia beneficiada beneficiades beneficiam beneficiant beneficiar beneficiara beneficiaran beneficiarem beneficiaren beneficiares beneficiareu beneficiaria beneficiarien beneficiaries beneficiarà beneficiaràs beneficiaré beneficiaríem beneficiaríeu beneficiassen beneficiasses beneficiassin beneficiassis beneficiat beneficiats beneficiau beneficiava beneficiaven beneficiaves beneficie beneficiem beneficien beneficies beneficiessen beneficiesses beneficiessin beneficiessis beneficieu beneficii beneficio beneficià beneficiàrem beneficiàreu beneficiàs beneficiàssem beneficiàsseu beneficiàssim beneficiàssiu beneficiàvem beneficiàveu beneficiés beneficiéssem beneficiésseu beneficiéssim beneficiéssiu beneficií beneficiï beneficiïn beneficiïs occ sept val v
beneficio

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ bal beneeix beneeixen beneeixes beneeixi beneeixin beneeixis beneeixo beneesc beneesqui beneesquin beneesquis beneint beneir beneiran beneirem beneireu beneiria beneirien beneiries beneirà beneiràs beneiré beneiríem beneiríeu beneí beneíem beneíeu beneírem beneíreu beneís beneíssem beneísseu beneíssim beneíssiu beneïa beneïda beneïdes beneïen beneïes beneïguem beneïgueu beneïm beneïra beneïren beneïres beneïsc beneïsca beneïsquen beneïsques beneïssen beneïsses beneïssin beneïssis beneït beneïts beneïu beneïx beneïxen beneïxes beneïxo n-occ occ sept val v
benedīcō

benigne /beˈniŋ.ne/ /beˈniɡ.ne/ adj masc
benignus

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ adj masc
salve
Ben acollit

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ n fem
benzinium

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ adj masc
benevolens

berbena /beɾˈbe.na/ /bərˈbɛ.nə/ n fem
hercularia

bergant /berˈɣan/ /beɾˈɣan/ /beɾˈɣant/ /bərˈɡan/ /bərˈɣan/ /bəɾˈɣant/ n masc
improbus
Dolent, sense honra ni vergonya.
impudens
Minyó mal criat que no té maneres ni vergonya.

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ n masc
beryllium

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ n masc
berkelium

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ n fem
verruca

berrugós /be.ruˈɣos/ /bə.ruˈɣos/ adj masc
verrūcōsus

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bes besa besada besades besam besant besar besara besaran besarem besaren besares besareu besaria besarien besaries besarà besaràs besaré besaríem besaríeu besassen besasses besassin besassis besat besats besau besava besaven besaves bese besem besen beses besessen besesses besessin besessis beseu besi besin besis beso besà besàrem besàreu besàs besàssem besàsseu besàssim besàssiu besàvem besàveu besés beséssem besésseu beséssim beséssiu besí occ sept val v
basiare osculari

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ n masc
proavus

besoncle /beˈzoŋ.kɫe/ /bəˈzoŋ.kɫə/ n masc
avunculus

bessonada /be.soˈna.ða/ /bə.suˈna.ðə/ n fem
gemelli

bessó /beˈso/ n masc
gemelus
Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ n masc
pecu

bestiari /bes.tiˈa.ɾi/ /bəs.tiˈa.ɾi/ n masc
bēstiārium
Especialment en l'edat mitjana, relat o conjunt de relats en el que es personifiquen animals per tal de fer palesos els error humans, típicament amb objectius moralitzadors.

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ n fem
cimex
Animal petit, generalment en to afectiu.

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ n fem
proavia

beta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ n fem
bēta

betacisme /be.taˈsiz.me/ /bə.təˈsiz.mə/ n masc
Betacismus

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ bal bec bega beguda begudes beguem beguen beguera begueren begueres begues beguessen beguesses beguessin beguessis begueu begui beguin beguis begut beguts begué beguérem beguéreu begués beguéssem beguésseu beguéssim beguéssiu beguí beim beis beu beuen beuran beure beurem beureu beuria beurien beuries beurà beuràs beuré beuríem beuríeu beus bevem bevent beveu bevia bevien bevies bevíem bevíeu occ val v
bibere bibo

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ n fem
bibliotheca bibliothēca
Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ n fem
birota
Vehicle a pedals de dues rodes.

bifurcació n fem
bifurcum
Punt on un sol camí, branca, riu, raonament, etc., se separa en altres dos de diferents.

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ n fem
biphobia

binari /biˈna.ɾi/ adj masc
binus

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
biodegradibilis

biodiversitat /bi.o.ði.veɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.vəɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.βer.siˈtat/ /bi.o.ði.βeɾ.siˈtat/ /bi.u.ði.vər.siˈtat/ /bi.u.ði.βər.siˈtat/ n fem
biodiversitas

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
biographia curriculum vitae

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biologia
Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ biològica adj masc
biologicus

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
biotechnologia

birbar /birˈba/ /birˈβa/ /biɾˈbaɾ/ /biɾˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) birb birba birbada birbades birbam birbant birbar birbara birbaran birbarem birbaren birbares birbareu birbaria birbarien birbaries birbarà birbaràs birbaré birbaríem birbaríeu birbassen birbasses birbassin birbassis birbat birbats birbau birbava birbaven birbaves birbe birbem birben birbes birbessen birbesses birbessin birbessis birbeu birbi birbin birbis birbo birbà birbàrem birbàreu birbàs birbàssem birbàsseu birbàssim birbàssiu birbàvem birbàveu birbés birbéssem birbésseu birbéssim birbéssiu birbí occ sept val v
evellere

bisbe /ˈbiz.be/ n masc
episcopus
Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.

bisexual /bi.sek.suˈaɫ/ /bi.sək.suˈaɫ/ n
bisexuālis

bismut n masc
bisemutum

bistec /bisˈtɛk/ n masc
praecīsum

bisó /biˈzo/ n masc
bison

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ n masc
charta argentaria
Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ adj masc
albus candidus
Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ n masc
albus candidus
Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ n fem
semiteruncius
Moneda medieval que valia mig morabatí.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) blanquege blanquegem blanquegen blanqueges blanquegessen blanquegesses blanquegessin blanquegessis blanquegeu blanquegi blanquegin blanquegis blanquegés blanquegéssem blanquegésseu blanquegéssim blanquegéssiu blanquegí blanqueig blanqueja blanquejada blanquejades blanquejam blanquejant blanquejar blanquejara blanquejaran blanquejarem blanquejaren blanquejares blanquejareu blanquejaria blanquejarien blanquejaries blanquejarà blanquejaràs blanquejaré blanquejaríem blanquejaríeu blanquejassen blanquejasses blanquejassin blanquejassis blanquejat blanquejats blanquejau blanquejava blanquejaven blanquejaves blanquejo blanquejà blanquejàrem blanquejàreu blanquejàs blanquejàssem blanquejàsseu blanquejàssim blanquejàssiu blanquejàvem blanquejàveu occ sept val v
albicō
(intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) blasfem blasfema blasfemada blasfemades blasfemam blasfemant blasfemar blasfemara blasfemaran blasfemarem blasfemaren blasfemares blasfemareu blasfemaria blasfemarien blasfemaries blasfemarà blasfemaràs blasfemaré blasfemaríem blasfemaríeu blasfemassen blasfemasses blasfemassin blasfemassis blasfemat blasfemats blasfemau blasfemava blasfemaven blasfemaves blasfeme blasfemem blasfemen blasfemes blasfemessen blasfemesses blasfemessin blasfemessis blasfemeu blasfemi blasfemin blasfemis blasfemo blasfemà blasfemàrem blasfemàreu blasfemàs blasfemàssem blasfemàsseu blasfemàssim blasfemàssiu blasfemàvem blasfemàveu blasfemés blasfeméssem blasfemésseu blasfeméssim blasfeméssiu blasfemí occ sept val v
blasphemare

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ n fem
blasphemia blasphēmia

blat n masc
triticum
Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ n masc
maizium

blau adj masc
caeruleus caerulus

blau n masc
contusio
Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau de Prússia /ˌbɫaw n masc
caeruleus berolinensis

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ n masc
filum
Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.

bloqueig /bɫoˈket͡ʃ/ /bɫoˈkət͡ʃ/ /bɫuˈkɛt͡ʃ/ n masc
obsessiō
Acció de bloquejar.

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bloquege bloquegem bloquegen bloqueges bloquegessen bloquegesses bloquegessin bloquegessis bloquegeu bloquegi bloquegin bloquegis bloquegés bloquegéssem bloquegésseu bloquegéssim bloquegéssiu bloquegí bloqueig bloqueja bloquejada bloquejades bloquejam bloquejant bloquejar bloquejara bloquejaran bloquejarem bloquejaren bloquejares bloquejareu bloquejaria bloquejarien bloquejaries bloquejarà bloquejaràs bloquejaré bloquejaríem bloquejaríeu bloquejassen bloquejasses bloquejassin bloquejassis bloquejat bloquejats bloquejau bloquejava bloquejaven bloquejaves bloquejo bloquejà bloquejàrem bloquejàreu bloquejàs bloquejàssem bloquejàsseu bloquejàssim bloquejàssiu bloquejàvem bloquejàveu occ sept val v
circumsedeo
Posar setge isolant una zona de l'exterior.

bo /ˈbo/ bona bons adj masc
bonus
Ple de bondat.
De qualitat.

boca /ˈbo.ka/ n fem
os bucca
(anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ n fem
caverna navigii
(nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

boga /ˈbo.ɣə/ /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ n fem
scirpus
Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ n fem
vesania

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ bohèmia adj masc
bohemicus
Relatiu o pertanyent a Bohèmia.

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ n masc
bohemicus
Persona que habita o és originària de Bohèmia.

bohri n masc
bohrium

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ n fem
attollo

boig /ˈbɔt͡ʃ/ adj masc
delirus

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ n fem
nebula caligo
Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ n masc
buxus

bol n masc
catinus
Recipient semiesfèric gran sense anses.
Contingut del recipient.

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ Interjection
globus

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ n fem
globus
(polo, esports de pilota) Cos esfèric de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria curta després d'un bot, a conseqüència de la seva inelasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
(beisbol) Llançament en què la pilota no passa dintre la zona de strike.

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ n masc
fungus
Fong, floridura.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ adj masc
boliviana
Relatiu o pertanyent a Bolívia.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ n masc
boliviana
Persona que habita o és originària de Bolívia.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ adj masc
bonōniēnsis
Relatiu o pertanyent a Bolonya.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ n masc
bonōniēnsis
Persona que habita o és originària de Bolonya.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ n masc
pannus

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ n masc
incūnābula

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ n masc
calamus

bomba /ˈbom.ba/ n fem
antlia
Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
siphon
Màquina hidràulica que serveix per apagar incendis.
bomba
Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ n fem
bombarda
Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.
Instrument aeròfon antic, de llengüeta doble, de la família de les xeremies.

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bombardege bombardegem bombardegen bombardeges bombardegessen bombardegesses bombardegessin bombardegessis bombardegeu bombardegi bombardegin bombardegis bombardegés bombardegéssem bombardegésseu bombardegéssim bombardegéssiu bombardegí bombardeig bombardeja bombardejada bombardejades bombardejam bombardejant bombardejar bombardejara bombardejaran bombardejarem bombardejaren bombardejares bombardejareu bombardejaria bombardejarien bombardejaries bombardejarà bombardejaràs bombardejaré bombardejaríem bombardejaríeu bombardejassen bombardejasses bombardejassin bombardejassis bombardejat bombardejats bombardejau bombardejava bombardejaven bombardejaves bombardejo bombardejà bombardejàrem bombardejàreu bombardejàs bombardejàssem bombardejàsseu bombardejàssim bombardejàssiu bombardejàvem bombardejàveu occ sept val v
bombardare
Llançar bombes.

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ n masc
vigil ignis siphonarius

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ n fem
ampulla electrica globulus electricus

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ n fem
bulla
Aire tancat per un tel líquid.

bombollejar /bom.bo.ʎeˈd͡ʒa/ /bom.bo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bo.ʎeˈʒa/ /bom.bo.ʎəˈd͡ʒa/ /bum.bu.ʎəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bombollege bombollegem bombollegen bombolleges bombollegessen bombollegesses bombollegessin bombollegessis bombollegeu bombollegi bombollegin bombollegis bombollegés bombollegéssem bombollegésseu bombollegéssim bombollegéssiu bombollegí bombolleig bombolleja bombollejada bombollejades bombollejam bombollejant bombollejar bombollejara bombollejaran bombollejarem bombollejaren bombollejares bombollejareu bombollejaria bombollejarien bombollejaries bombollejarà bombollejaràs bombollejaré bombollejaríem bombollejaríeu bombollejassen bombollejasses bombollejassin bombollejassis bombollejat bombollejats bombollejau bombollejava bombollejaven bombollejaves bombollejo bombollejà bombollejàrem bombollejàreu bombollejàs bombollejàssem bombollejàsseu bombollejàssim bombollejàssiu bombollejàvem bombollejàveu occ sept val v
bulliō

bon Nadal Interjection
Natale Hilare

bon dia Interjection
salvē

bona nit Interjection
bonam noctem

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ adj masc
pulcher

bonior /bo.niˈo/ /bo.niˈoɾ/ /bu.niˈo/ n fem
susurrus

bony n masc
tuber
Protuberància produïda en el cos per una contusió.

bor n masc
borium

bordegàs /boɾ.ðeˈɣas/ /boɾ.ðəˈɣas/ /bur.ðəˈɣas/ n masc
puer

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ adj masc
Burgundius
Relatiu o pertanyent a la Borgonya.

borgonyó /boɾ.ɣoˈɲo/ /bur.ɡuˈɲo/ /bur.ɣuˈɲo/ n masc
Burgundius
Persona que habita o és originària de la Borgonya.
(masculí singular) Dialecte del francès que es parla a la Borgonya i en una part del Nivernès i de la Xampanya.

bornar /borˈna/ /boɾˈna/ /boɾˈnaɾ/ /burˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) born borna bornada bornades bornam bornant bornar bornara bornaran bornarem bornaren bornares bornareu bornaria bornarien bornaries bornarà bornaràs bornaré bornaríem bornaríeu bornassen bornasses bornassin bornassis bornat bornats bornau bornava bornaven bornaves borne bornem bornen bornes bornessen bornesses bornessin bornessis borneu borni bornin bornis borno bornà bornàrem bornàreu bornàs bornàssem bornàsseu bornàssim bornàssiu bornàvem bornàveu bornés bornéssem bornésseu bornéssim bornéssiu borní occ sept val v
rotari
Girar, donar voltes d’un costat a l’altre.

borrassa /boˈra.sa/ /boˈra.sə/ /buˈra.sə/ n fem
coactilia

borratxera /bo.raˈt͡ʃe.ɾa/ /bo.rəˈt͡ʃe.ɾə/ /bu.rəˈt͡ʃe.ɾə/ n fem
ebrietas
(informal) embriaguesa

bosc n masc
silva

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ n fem
saccus
Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ n masc
boson

bot n masc
botum
(informàtica) Programa informàtic dissenyat per a completar tasques d’assistència, especialment quan opera com un usuari.

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ n fem
ocrea pero
Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.

botavant /ˌbo.taˈvant/ /ˌbo.taˈβan/ /ˌbo.təˈvan/ /ˌbo.təˈvant/ /ˌbo.təˈβan/ n masc
scalprum
Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ n masc
tunnārius
(professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ n fem
taberna

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ n masc
botanica
Persona versada en l’estudi de les plantes.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ n fem
botanica

botí /boˈti/ /buˈti/ n masc
exuviae

botó /boˈto/ /buˈto/ n masc
buto bulla

bou n masc
taurus bos
Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boví /boˈvi/ /boˈβi/ /buˈvi/ /buˈβi/ adj masc
bovinus

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ n fem
pugilatio

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ n fem
hiatus
Obertura de davant dels pantalons.

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bram brama bramada bramades bramam bramant bramar bramara bramaran bramarem bramaren bramares bramareu bramaria bramarien bramaries bramarà bramaràs bramaré bramaríem bramaríeu bramassen bramasses bramassin bramassis bramat bramats bramau bramava bramaven bramaves brame bramem bramen brames bramessen bramesses bramessin bramessis brameu brami bramin bramis bramo bramà bramàrem bramàreu bramàs bramàssem bramàsseu bramàssim bramàssiu bramàvem bramàveu bramés braméssem bramésseu braméssim braméssiu bramí occ sept val v
oncō
Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ n fem
ramus termes
Divisió del tronc d'un arbre.

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ n fem
favilla

braç n masc
bracchium brachium
(anatomia) Extremitat superior del cos.

brega /ˈbɾe.ɣa/ /ˈbɾə.ɣə/ /ˈbɾɛ.ɣə/ n fem
contentio joculari
Disputa, lluita per obtenir alguna cosa.
joculari joculatio
Bulla, tabola que es fa per a celebrar alguna cosa.

bregar /bɾeˈɣa/ /bɾeˈɣaɾ/ /bɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) breg brega bregada bregades bregam bregant bregar bregara bregaran bregarem bregaren bregares bregareu bregaria bregarien bregaries bregarà bregaràs bregaré bregaríem bregaríeu bregassen bregasses bregassin bregassis bregat bregats bregau bregava bregaven bregaves brego bregue breguem breguen bregues breguessen breguesses breguessin breguessis bregueu bregui breguin breguis bregués breguéssem breguésseu breguéssim breguéssiu breguí bregà bregàrem bregàreu bregàs bregàssem bregàsseu bregàssim bregàssiu bregàvem bregàveu occ sept val v
conterere
(transitiu) Trencar el cànem o lli per treure'n el fil.

bregma /ˈbɾeɡ.ma/ /ˈbɾɛɡ.mə/ n masc
bregma

brema /ˈbɾe.ma/ /ˈbɾə.mə/ /ˈbɾɛ.mə/ n fem
sparulus
Espècie de peix de la família dels ciprínids (Abramis brama).

brenya n fem
montium

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ n fem
favus

bressol /bɾeˈsɔɫ/ n masc
cuna
(central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

breu /ˈbɾew/ adj
brevis
De durada curta.

breu /ˈbɾew/ n masc
brevis
Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

breument /ˌbɾewˈmen/ /ˌbɾewˈment/ adv
astrictē

brevetat /bɾe.veˈtat/ /bɾe.βeˈtat/ /bɾə.vəˈtat/ /bɾə.βəˈtat/ n fem
brevitas
Curta extensió o duració.
concisio
Concisió.

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ n fem
frenum
Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
(pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ adj
fulgens
Que brilla.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ n masc
fulgens
Diamant tallat en facetes per sobre i per sota.

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) brill brilla brillada brillades brillam brillant brillar brillara brillaran brillarem brillaren brillares brillareu brillaria brillarien brillaries brillarà brillaràs brillaré brillaríem brillaríeu brillassen brillasses brillassin brillassis brillat brillats brillau brillava brillaven brillaves brille brillem brillen brilles brillessen brillesses brillessin brillessis brilleu brilli brillin brillis brillo brillà brillàrem brillàreu brillàs brillàssem brillàsseu brillàssim brillàssiu brillàvem brillàveu brillés brilléssem brillésseu brilléssim brilléssiu brillí occ sept val v
lucere

brindar /bɾinˈda/ /bɾinˈdaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) brind brinda brindada brindades brindam brindant brindar brindara brindaran brindarem brindaren brindares brindareu brindaria brindarien brindaries brindarà brindaràs brindaré brindaríem brindaríeu brindassen brindasses brindassin brindassis brindat brindats brindau brindava brindaven brindaves brinde brindem brinden brindes brindessen brindesses brindessin brindessis brindeu brindi brindin brindis brindo brindà brindàrem brindàreu brindàs brindàssem brindàsseu brindàssim brindàssiu brindàvem brindàveu brindés brindéssem brindésseu brindéssim brindéssiu brindí occ sept val v
offerre
Oferir alguna cosa voluntàriament.
invitare
(mallorquí, menorquí) Excitar o convidar a gaudir-ne.

brindis n masc
prōpīnātiō

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ n fem
ventulus
Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

britànic /bɾiˈta.nik/ adj masc
Britanniae

brizomància /bɾi.zoˈman.si.a/ /bɾi.zuˈman.si.ə/ n fem
brizomantia

broc /ˈbɾɔk/ n masc
collum
El coll estret que tenen algunes eines, com garrafes, ampolles, etc.
rostrum
Espècie de canal en figura de bec que acostumen a tenir els gerros, gerres, pitxers, alambins, setrills i altres eines per què el líquid que contenen surti amb més facilitat i suavitat.
myxus
El canó o canaleta on es posa el ble per il·luminar en la llumenera i altres trastos semblants.
tubulus
El canó dels candelers on s'introdueix la candela.

brodar /bɾoˈða/ /bɾoˈðaɾ/ /bɾuˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) brod broda brodada brodades brodam brodant brodar brodara brodaran brodarem brodaren brodares brodareu brodaria brodarien brodaries brodarà brodaràs brodaré brodaríem brodaríeu brodassen brodasses brodassin brodassis brodat brodats brodau brodava brodaven brodaves brode brodem broden brodes brodessen brodesses brodessin brodessis brodeu brodi brodin brodis brodo brodà brodàrem brodàreu brodàs brodàssem brodàsseu brodàssim brodàssiu brodàvem brodàveu brodés brodéssem brodésseu brodéssim brodéssiu brodí occ sept val v
acū pingo

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ n masc
acupictura

brom n masc
bromium

broma /ˈbɾo.ma/ n fem
iocus
Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bromege bromegem bromegen bromeges bromegessen bromegesses bromegessin bromegessis bromegeu bromegi bromegin bromegis bromegés bromegéssem bromegésseu bromegéssim bromegéssiu bromegí bromeig bromeja bromejada bromejades bromejam bromejant bromejar bromejara bromejaran bromejarem bromejaren bromejares bromejareu bromejaria bromejarien bromejaries bromejarà bromejaràs bromejaré bromejaríem bromejaríeu bromejassen bromejasses bromejassin bromejassis bromejat bromejats bromejau bromejava bromejaven bromejaves bromejo bromejà bromejàrem bromejàreu bromejàs bromejàssem bromejàsseu bromejàssim bromejàssiu bromejàvem bromejàveu occ sept val v
iocor

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ n masc
bronchus

bronquina /bɾoŋˈki.na/ /bɾoŋˈki.nə/ /bɾuŋˈki.nə/ n fem
rixa

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ n fem
bronchitis

bronze /ˈbɾon.zə/ n masc
aes

brostejar /bɾos.teˈd͡ʒa/ /bɾos.teˈd͡ʒaɾ/ /bɾos.teˈʒa/ /bɾos.təˈd͡ʒa/ /bɾus.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) brostege brostegem brostegen brosteges brostegessen brostegesses brostegessin brostegessis brostegeu brostegi brostegin brostegis brostegés brostegéssem brostegésseu brostegéssim brostegéssiu brostegí brosteig brosteja brostejada brostejades brostejam brostejant brostejar brostejaran brostejarem brostejaren brostejares brostejareu brostejaria brostejarien brostejaries brostejarà brostejaràs brostejaré brostejaríem brostejaríeu brostejassen brostejasses brostejassin brostejassis brostejat brostejats brostejau brostejava brostejaven brostejaves brostejo brostejà brostejàrem brostejàreu brostejàs brostejàssem brostejàsseu brostejàssim brostejàssiu brostejàvem brostejàveu occ sept v
tondeō
El bestiar, menjar brosta del camp.

brou /ˈbɾɔw/ n masc
ius

bru /ˈbɾu/ bruna bruns adj masc
brunneus
Color fosc proper al negre amb matisos rogencs, especialment en pelatges.

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ n fem
venefica malefica
Dona que practica bruixeria.

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ n fem
artes magae

bruixot /bɾujˈʃɔt/ /bɾuˈʃɔt/ n masc
magus

brut bruta adj masc
sordidus
Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.

bucòlic adj masc
būcolicus

bufanda /buˈfan.da/ n fem
fōcāle

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) buf bufa bufada bufades bufam bufant bufar bufara bufaran bufarem bufaren bufares bufareu bufaria bufarien bufaries bufarà bufaràs bufaré bufaríem bufaríeu bufassen bufasses bufassin bufassis bufat bufats bufau bufava bufaven bufaves bufe bufem bufen bufes bufessen bufesses bufessin bufessis bufeu bufi bufin bufis bufo bufà bufàrem bufàreu bufàs bufàssem bufàsseu bufàssim bufàssiu bufàvem bufàveu bufés buféssem bufésseu buféssim buféssiu bufí occ sept val v
sufflare
(intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
(transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufet /buˈfet/ /buˈfət/ /buˈfɛt/ n masc
abacus
Moble per a desar el parament de taula del menjador.
Taula assortida de menjar i begudes preparada per a servir-se’n.

bufeta urinària n fem
vesica urinaria

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ n fem
alapa

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bufetege bufetegem bufetegen bufeteges bufetegessen bufetegesses bufetegessin bufetegessis bufetegeu bufetegi bufetegin bufetegis bufetegés bufetegéssem bufetegésseu bufetegéssim bufetegéssiu bufetegí bufeteig bufeteja bufetejada bufetejades bufetejam bufetejant bufetejar bufetejara bufetejaran bufetejarem bufetejaren bufetejares bufetejareu bufetejaria bufetejarien bufetejaries bufetejarà bufetejaràs bufetejaré bufetejaríem bufetejaríeu bufetejassen bufetejasses bufetejassin bufetejassis bufetejat bufetejats bufetejau bufetejava bufetejaven bufetejaves bufetejo bufetejà bufetejàrem bufetejàreu bufetejàs bufetejàssem bufetejàsseu bufetejàssim bufetejàssiu bufetejàvem bufetejàveu occ sept val v
alapam dō

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ n fem
candela

buglossa /buˈɣɫɔ.sa/ /buˈɣɫɔ.sɔ/ /buˈɣɫɔ.sə/ n fem
buglossa

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) buid buida buidada buidades buidam buidant buidar buidara buidaran buidarem buidaren buidares buidareu buidaria buidarien buidaries buidarà buidaràs buidaré buidaríem buidaríeu buidassen buidasses buidassin buidassis buidat buidats buidau buidava buidaven buidaves buide buidem buiden buides buidessen buidesses buidessin buidessis buideu buidi buidin buidis buido buidà buidàrem buidàreu buidàs buidàssem buidàsseu buidàssim buidàssiu buidàvem buidàveu buidés buidéssem buidésseu buidéssim buidéssiu buidí occ sept val v
vacuo

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ n masc
pharetra
Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ adj masc
vacuus inanis
Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ n masc
vacuus
(física) Absència de matèria.

bulb /ˈbuɫp/ n masc
bulbus

bulbós /buɫˈβos/ adj masc
bulbosus

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ alg bal bull bulla bullen bulles bulli bullia bullida bullides bullien bullies bulliguem bulligueu bullim bullin bullint bullir bullira bulliran bullirem bulliren bullires bullireu bulliria bullirien bulliries bullirà bulliràs bulliré bulliríem bulliríeu bullis bullissen bullisses bullissin bullissis bullit bullits bulliu bullo bulls bullí bullíem bullíeu bullírem bullíreu bullís bullíssem bullísseu bullíssim bullíssiu occ sept val v
bulliō

bum-bum /ˌbumˈbum/ n masc
susurrus

bunyol /buˈɲɔɫ/ n masc
bunnolus
Massa de forma rodona irregular, feta de pasta fregida de farina batuda i barrejada amb altres ingredients.

bus n masc
omnibus
En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus n neut
ūrīnātor
Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bust /ˈbust/ n masc
herma

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ n fem
pustula

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ n fem
crumena
Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.

bàndol /ˈban.doɫ/ /ˈban.duɫ/ n masc
caterva

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ n masc
barbarus

bèstia /ˈbes.ti.a/ /ˈbes.ti.ə/ /ˈbɛs.ti.a/ /ˈbɛs.ti/ n fem
bestia

bètel /ˈbɛ.teɫ/ /ˈbɛ.təɫ/ n masc
betele

bé adv
probe bene
Correcte, fet de bona manera.

bíblic /ˈbi.βɫik/ adj masc
biblicus
Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ n fem
cupa pinguescere
Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.
utriculus
Bot petit de cuir amb un broquet de fusta a la punta que serveix per posar-hi vi i beure a galet.
doliolum
Embarcació destinada a transportar mercaderies, particularment per mar.

búfal /ˈbu.faɫ/ n masc
bubalus

búlgar adj masc
bulgaricus
Relatiu o pertanyent a Bulgària, als habitants o a la llengua.

búlgar n masc
bulgaricus
Natural de Bulgària.
(masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

ca n fem
kā
Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ adj
exactus
Ajustat a pes o mida; perfecte, complet.

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ n masc
bona
Hisenda, béns de qualsevol espècie.
peculium
La hisenda o capital que el pare o el senyor permet al fill o a l'esclau per a son ús i comerç.

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ n fem
casa

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ n masc
coma
Pèl del cap.

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ n masc
capistrum

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ adj masc
cabylus
Referit a la regió algeriana de Cabília, als seus habitants o la seva llengua.

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ n masc
cabylus
Persona del poble amazic de la regió de Cabília.
(invariable) Variant de l'amazic parlat a Cabília, al litoral nord-est d’Algèria.

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ n masc
caprea

cabiró /ka.biˈɾo/ /kə.βiˈɾo/ n masc
tignum
Biga de grandària mitjana, entre la jàssena i el llistó, utilitzada per formar l'estructura de la teulada d'un mas. Tradicionalment de 16 peus de llarg, 9 dits d'amplada, i 7 de cantó.

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ n masc
saphon

cabra /ˈka.βɾə/ n fem
capra caper hircus
Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.

cabrit /kəˈβɾit/ n masc
haedus

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ n masc
arachis

cactus /ˈkak.tus/ n masc
cactus

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ adj
quisque

cadarn /kaˈðaɾn/ /kəˈðarn/ n masc
coryza

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ n masc
catulus
Cria del gos.

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ n fem
catena
Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
Enllaç de fustes o bigues unides pels caps unes amb les altres.
En les contradanses, cert moviment que es forma donant-se tres vegades la mà amb diverses postures (cadena simple), o que es forma donant-se cinc vegades les mans (cadena doble).
vinculum
Metafòricament, la subjecció o vincle que causa una passió vehement o una obligació.

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ n fem
carduelis

cadi /ˈka.ði/ n neut
prætor
Jutge de causes civils al món musulmà.

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ n fem
sella sedes cathedra
Moble utilitzat per seure i que té respatller.
cathedra sella
(tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadmi n masc
cadmium

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ n masc
cadaver

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ n fem
coffēinum

cafè n masc
coffeum cafea coffea
Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cagaferro /ˌka.ɣaˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ru/ n masc
scoria

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cag caga cagada cagades cagam cagant cagar cagara cagaran cagarem cagaren cagares cagareu cagaria cagarien cagaries cagarà cagaràs cagaré cagaríem cagaríeu cagassen cagasses cagassin cagassis cagat cagats cagau cagava cagaven cagaves cago cague caguem caguen cagues caguessen caguesses caguessin caguessis cagueu cagui caguin caguis cagués caguéssem caguésseu caguéssim caguéssiu caguí cagà cagàrem cagàreu cagàs cagàssem cagàsseu cagàssim cagàssiu cagàvem cagàveu occ sept val v
cacare

caiguda /kajˈɣu.ða/ /kəjˈɣu.ðə/ n fem
casus
(voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se per evitar que la pilota toqui a terra.

cairell /kajˈɾeʎ/ /kəjˈɾeʎ/ n masc
capillamenti
Cercle de cabellera manllevadissa que imita i supleix els cabells naturals.

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ n fem
capsa
Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ adj masc
Calabriense
Relatiu o pertanyent a la Calàbria.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ n masc
Calabriense
Persona que habita o és originària de Calàbria.
Dialecte de l'italià parlat a Calàbria.

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ n masc
loculus

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ n masc
loligo

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ n fem
grando

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ n masc
calvaria

calb /ˈkaɫp/ adj masc
calvus

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ n masc
calcaneum

calci n masc
calcium

calcigament /kaɫ.si.ɣaˈmen/ /kaɫ.si.ɣaˈment/ /kəɫ.si.ɣəˈmen/ /kəɫ.si.ɣəˈment/ n masc
calcatio

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calcul calcula calculada calculades calculam calculant calcular calculara calcularan calcularem calcularen calculares calculareu calcularia calcularien calcularies calcularà calcularàs calcularé calcularíem calcularíeu calculassen calculasses calculassin calculassis calculat calculats calculau calculava calculaven calculaves calcule calculem calculen calcules calculessen calculesses calculessin calculessis calculeu calculi calculin calculis calculo calculà calculàrem calculàreu calculàs calculàssem calculàsseu calculàssim calculàssiu calculàvem calculàveu calculés calculéssem calculésseu calculéssim calculéssiu calculí occ sept val v
ratiocinor

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ n masc
calendarium

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ adj masc
calidus
De temperatura elevada.

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ n masc
tremor

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ n masc
californium

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ adj masc
californicus
Relatiu o pertanyent a Califòrnia.

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ n masc
californicus
Persona que habita o és originària de Califòrnia.

call /ˈkaʎ/ n masc
callus
Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.

callar /kaˈʎa/ /kaˈʎaɾ/ /kəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) call calla callada callades callam callant callar callara callaran callarem callaren callares callareu callaria callarien callaries callarà callaràs callaré callaríem callaríeu callassen callasses callassin callassis callat callats callau callava callaven callaves calle callem callen calles callessen callesses callessin callessis calleu calli callin callis callo callà callàrem callàreu callàs callàssem callàsseu callàssim callàssiu callàvem callàveu callés calléssem callésseu calléssim calléssiu callí occ sept val v
taceo
No dir cap paraula, deixar de pronunciar-les.

calmar /kaɫˈma/ /kaɫˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calm calma calmada calmades calmam calmant calmar calmara calmaran calmarem calmaren calmares calmareu calmaria calmarien calmaries calmarà calmaràs calmaré calmaríem calmaríeu calmassen calmasses calmassin calmassis calmat calmats calmau calmava calmaven calmaves calme calmem calmen calmes calmessen calmesses calmessin calmessis calmeu calmi calmin calmis calmo calmà calmàrem calmàreu calmàs calmàssem calmàsseu calmàssim calmàssiu calmàvem calmàveu calmés calméssem calmésseu calméssim calméssiu calmí occ sept val v
sēdō

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ n fem
calor
Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
Sensació de temperatura excessiva.
Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ n masc
colostrum

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ n masc
calix
Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

calç /ˈkaɫs/ n fem
calx

calçat /kaɫˈsat/ n masc
calceamentum

calèndula /kaˈɫɛn.du.ɫa/ /kəˈɫɛn.du.ɫə/ n fem
caltha

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ n fem
calumnia

cama /ˈka.ma/ n fem
crus
Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ n masc
chamaeleon

camarada /ka.maˈɾa.ða/ /kə.məˈɾa.ðə/ n neut
comes
Company amb qui es comparteixen afinitats.
(política) Company de militància socialista o comunista.

cambra /ˈkam.bɾa/ n fem
cubiculum

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ n masc
administer
Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

camell /kaˈmeʎ/ n masc
camelus camela
Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) camina caminada caminades caminam caminant caminar caminara caminaran caminarem caminaren caminares caminareu caminaria caminarien caminaries caminarà caminaràs caminaré caminaríem caminaríeu caminassen caminasses caminassin caminassis caminat caminats caminau caminava caminaven caminaves camine caminem caminen camines caminessen caminesses caminessin caminessis camineu camini caminin caminis camino caminà caminàrem caminàreu caminàs caminàssem caminàsseu caminàssim caminàssiu caminàvem caminàveu caminés caminéssem caminésseu caminéssim caminéssiu caminí camín occ sept val v
gradior

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ n fem
tunicula camisia
Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ n masc
autoplaustrum
Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ n masc
campus ager arvum
Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
ager campus
(esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

campament n masc
castra

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ n fem
campana

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ n masc
campanarium

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ n fem
expedītiō

campi qui pugui idiom
proximus egomet mihi

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ n masc
adversarius

camí /kaˈmi/ n masc
via

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ adj masc
canadensis
Relatiu o pertanyent al Canadà.

canal /kaˈnaɫ/ n masc
fossa canalis
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canari n masc
canaria fringilla
(ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ n masc
cancellārius

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cancel cancel·la cancel·lada cancel·lades cancel·lam cancel·lant cancel·lar cancel·lara cancel·laran cancel·larem cancel·laren cancel·lares cancel·lareu cancel·laria cancel·larien cancel·laries cancel·larà cancel·laràs cancel·laré cancel·laríem cancel·laríeu cancel·lassen cancel·lasses cancel·lassin cancel·lassis cancel·lat cancel·lats cancel·lau cancel·lava cancel·laven cancel·laves cancel·le cancel·lem cancel·len cancel·les cancel·lessen cancel·lesses cancel·lessin cancel·lessis cancel·leu cancel·li cancel·lin cancel·lis cancel·lo cancel·là cancel·làrem cancel·làreu cancel·làs cancel·làssem cancel·làsseu cancel·làssim cancel·làssiu cancel·làvem cancel·làveu cancel·lés cancel·léssem cancel·lésseu cancel·léssim cancel·léssiu cancel·lí occ sept val v
rescindō
Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ n fem
candela

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ n masc
candidatus

canell /kaˈneʎ/ n masc
carpus

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ n masc
candēlābrum

cangur /kaŋˈɡuɾ/ n masc
macropus
Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ n fem
canalis

canonge /kaˈnɔɲ.d͡ʒe/ /kəˈnɔɲ.ʒə/ n masc
canonicus

canongessa /ka.noɲˈd͡ʒe.sa/ /kə.noɲˈʒə.sə/ /kə.nuɲˈʒɛ.sə/ n fem
canonica

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ n fem
laridum
(aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ n masc
lassitudo

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ adj masc
fessus lassus

cant gregorià n masc
Canthus Gregorianus

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ n neut
cantor

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cant canta cantada cantades cantam cantant cantar cantara cantaran cantarem cantaren cantares cantareu cantaria cantarien cantaries cantarà cantaràs cantaré cantaríem cantaríeu cantassen cantasses cantassin cantassis cantat cantats cantau cantava cantaven cantaves cante cantem canten cantes cantessen cantesses cantessin cantessis canteu canti cantin cantis canto cantà cantàrem cantàreu cantàs cantàssem cantàsseu cantàssim cantàssiu cantàvem cantàveu cantés cantéssem cantésseu cantéssim cantéssiu cantí occ sept val v
cantare canere
Produir música amb la veu.

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ n fem
lagena
Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantàrida /kanˈta.ɾi.ða/ /kənˈta.ɾi.ðə/ n fem
cantharis

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ n masc
mutatio
Acció i efecte de canviar.
permutatio
(no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.

canviador /kam.bi.aˈðo/ /kam.bi.aˈðoɾ/ /kaɱ.vi.aˈðoɾ/ /kəm.bi.əˈðo/ /kəɱ.vi.əˈðo/ n masc
permutans

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) canvia canviada canviades canviam canviant canviar canviara canviaran canviarem canviaren canviares canviareu canviaria canviarien canviaries canviarà canviaràs canviaré canviaríem canviaríeu canviassen canviasses canviassin canviassis canviat canviats canviau canviava canviaven canviaves canvie canviem canvien canvies canviessen canviesses canviessin canviessis canvieu canvii canvio canvià canviàrem canviàreu canviàs canviàssem canviàsseu canviàssim canviàssiu canviàvem canviàveu canviés canviéssem canviésseu canviéssim canviéssiu canvií canviï canviïn canviïs occ sept val v
mutare
Modificar, fer diferent, variar.
Prendre i donar una cosa per altre que se'n rep o dóna.

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ n neut
nummuralius

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ n fem
canna ferula
Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
culmus ferula
Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
arundo ferula
Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
ferula
El moll de l'os.
ferula lingula
La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyar /kaˈɲa/ /kaˈɲaɾ/ /kəˈɲa/ n masc
cannetum

canyella /kaˈɲe.ʎa/ n fem
cinnamomum cinnamum
Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.

canyes /ˈka.ɲes/ /ˈka.ɲəs/ n fem
cannis
Torneig que la noblesa solia fer en ocasió d'algunes celebracions públiques, consistent en el llançament de canyes contra l'adversari.

cançó n fem
cantus carmen
Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

caní /kaˈni/ adj masc
canīnus

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ n neut
anthrōpophagus
antropòfag

canó /kaˈno/ n masc
canno
Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ n masc
chaos

cap n masc
caput
(anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
Lloc de preferència, central.
Localitat principal d'un territori; capital.
La part més alta d'una cosa.
Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
Extremitat en general.
Part anterior, per on comença una cosa.
Part final, per on acaba una cosa.
Part de terra que s'endinsa en la mar.
(nàutica) corda
En un repartiment, cadascun dels participants.
(golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
(pilota basca) Part més ampla d'una eina.
(bàdminton) base

cap de casa n masc
pater familias

cap de setmana n masc
septimana vergens

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ n fem
cappa
Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
stratum
Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitat /ka.pa.siˈtat/ n fem
capācitās
Contingut que cap en un espai concret.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ adj
potis
Apte o hàbil per fer una cosa.

capbreu /ˌkabˈbɾew/ n masc
capibrevium

capbussar /ˌkab.buˈsa/ /ˌkab.buˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) capbussa capbussada capbussades capbussam capbussant capbussar capbussara capbussaran capbussarem capbussaren capbussares capbussareu capbussaria capbussarien capbussaries capbussarà capbussaràs capbussaré capbussaríem capbussaríeu capbussassen capbussasses capbussassin capbussassis capbussat capbussats capbussau capbussava capbussaven capbussaves capbusse capbussem capbussen capbusses capbussessen capbussesses capbussessin capbussessis capbusseu capbussi capbussin capbussis capbusso capbussà capbussàrem capbussàreu capbussàs capbussàssem capbussàsseu capbussàssim capbussàssiu capbussàvem capbussàveu capbussés capbusséssem capbussésseu capbusséssim capbusséssiu capbussí capbús occ sept val v
urinor
Ficar sota l'aigua amb ímpetu o de cop.

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ n fem
aedicula

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ n masc
sacerdos
Sacerdot titular d'una capellania.

capfoguer /ˌkap.foˈɣe/ /ˌkap.foˈɣeɾ/ /ˌkap.fuˈɣe/ n masc
anderius

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ n masc
ranunculus
Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capital /ka.piˈtaɫ/ n fem
archisolium caput
Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ n masc
capitālismus

caplleuta /ˌkabˈʎew.ta/ /ˌkabˈʎew.tə/ n fem
fidejussio

capmall /ˌkabˈmaʎ/ /ˌkamˈmaj/ /ˌkamˈmaʎ/ n masc
cassis
Peça d'armadura antiga que cobria i defensava el cap.
Teixit de malla per cobrir i guardar principalment el cap.

capmàs /ˌkabˈmas/ /ˌkamˈmas/ n masc
permutatio
Canvi o permuta de conveni entre coses regularment de diferent espècie.
colonus
Cap de masia.
umbella
Espècie de ventalla generalment de cartó que es posa davant del foc per apaivagar la calor excessiva.

capoll /kaˈpoʎ/ n masc
germen
(morfologia vegetal) Fase del desenvolupament de les flors en la qual els pètals no s’han separat encara.

caporal /ka.poˈɾaɫ/ /kə.poˈɾaɫ/ /kə.puˈɾaɫ/ n masc
decuriō

capritx /kaˈpɾit͡ʃ/ /kəˈpɾit͡ʃ/ n masc
arbitrium

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ n masc
captus

capturar /kap.tuˈɾa/ /kap.tuˈɾaɾ/ /kəp.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) captur captura capturada capturades capturam capturant capturar capturara capturaran capturarem capturaren capturares capturareu capturaria capturarien capturaries capturarà capturaràs capturaré capturaríem capturaríeu capturassen capturasses capturassin capturassis capturat capturats capturau capturava capturaven capturaves capture capturem capturen captures capturessen capturesses capturessin capturessis captureu capturi capturin capturis capturo capturà capturàrem capturàreu capturàs capturàssem capturàsseu capturàssim capturàssiu capturàvem capturàveu capturés capturéssem capturésseu capturéssim capturéssiu capturí occ sept val v
capiō
Aconseguir apoderar-se vencent la resistència.

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ n fem
cucullus
Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxí /ka.puˈt͡ʃi/ /kə.puˈt͡ʃi/ n masc
capuccinus
(botànica) Primat platirí del gènere Cebus.

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ n masc
vespere
Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ n masc
capitulum caput
Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
caput
Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ n masc
capo
Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ adj masc
carus alta versus
De preu elevat.
Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ conjunction
quare

cara /ˈka.ɾa/ n fem
facies
(anatomia) Rostre.

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ n fem
cucurbita
Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ adj masc
specialis

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ n masc
cochlea
(zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
(col·loquial) diners

caramel /ka.ɾaˈmɛɫ/ /kə.ɾəˈmɛɫ/ /kərˈmɛɫ/ n masc
calamus
Pasta de sucre cremat.

caramell /ka.ɾaˈmeʎ/ /kə.ɾəˈmeʎ/ n masc
stīria

carboni /kərˈbɔ.ni/ n masc
carbonium

carbó /kaɾˈbo/ n masc
carbo carbō
Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ n masc
pharetra

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ n masc
carcinōma

card /ˈkart/ n masc
carduus

carda /ˈkar.də/ /ˈkaɾ.ða/ n fem
carmen

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) card carda cardada cardades cardam cardant cardar cardara cardaran cardarem cardaren cardares cardareu cardaria cardarien cardaries cardarà cardaràs cardaré cardaríem cardaríeu cardassen cardasses cardassin cardassis cardat cardats cardau cardava cardaven cardaves carde cardem carden cardes cardessen cardesses cardessin cardessis cardeu cardi cardin cardis cardo cardà cardàrem cardàreu cardàs cardàssem cardàsseu cardàssim cardàssiu cardàvem cardàveu cardés cardéssem cardésseu cardéssim cardéssiu cardí occ sept val v
futuere
(vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ n masc
cardinalis
En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ adj
cardinālis

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
cardiologia

caritat /kə.ɾiˈtat/ n fem
caritas

carmesí /kər.məˈzi/ n masc
coccineus

carn n fem
caro carō

carnívor /karˈni.βor/ /kaɾˈni.voɾ/ /kaɾˈni.βoɾ/ /kərˈni.vur/ /kərˈni.βur/ /kəɾˈni.voɾ/ adj masc
carnivorus

carp /ˈkarp/ n masc
carpus

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ n fem
carpa
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)

carpeta /kərˈpɛ.tə/ n masc
categoria
Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
(informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ n masc
via vicus
En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.

carretera /ka.reˈte.ɾa/ n fem
via
Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ n masc
pabō

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ n masc
plaustrum
Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ n fem
cadaver

carta /ˈkaɾ.ta/ n fem
epistula
Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
charta
Sinònim de mapa., especialment de navegació.

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ n masc
tabellarius

cartesià /kaɾ.te.ziˈa/ /kər.tə.ziˈa/ adj masc
Cartesiānus

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ n masc
cucullus
Element canviable de les màquines d'escriure i de les impressores que conté la tinta.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ n masc
cartilago cartilāgō

cartílag tiroide n masc
cartilago thyroidea

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ n fem
carduus

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ n masc
character
Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ n fem
caroticus

cas n masc
casus
Objecte d'estudi d'alguna disciplina.
(lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.

cas oblic n masc
casus obliquus

casa /ˈka.za/ n fem
domus casa
Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ n masc
nuptiae
Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casar /kaˈza/ /kaˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cas casa casada casades casam casant casar casara casaran casarem casaren casares casareu casaria casarien casaries casarà casaràs casaré casaríem casaríeu casassen casasses casassin casassis casat casats casau casava casaven casaves case casem casen cases casessen casesses casessin casessis caseu casi casin casis caso casà casàrem casàreu casàs casàssem casàsseu casàssim casàssiu casàvem casàveu casés caséssem casésseu caséssim caséssiu casí occ sept val v
marito
Contraure matrimoni.

casat /kaˈzat/ /kəˈzat/ adj masc
marītus

casc /ˈkask/ n masc
cassis
Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

cascall /kasˈkaʎ/ /kəsˈkaj/ /kəsˈkaʎ/ n masc
papaver

cascar /kasˈka/ /kasˈkaɾ/ /kəsˈka/ /kəsˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) casc casca cascada cascades cascam cascant cascar cascara cascaran cascarem cascaren cascares cascareu cascaria cascarien cascaries cascarà cascaràs cascaré cascaríem cascaríeu cascassen cascasses cascassin cascassis cascat cascats cascau cascava cascaven cascaves casco cascà cascàrem cascàreu cascàs cascàssem cascàsseu cascàssim cascàssiu cascàvem cascàveu casque casquem casquen casques casquessen casquesses casquessin casquessis casqueu casqui casquin casquis casqués casquéssem casquésseu casquéssim casquéssiu casquí occ sept val v
manducare percutere
Copejar, masegar.
manducare
(pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ n fem
porrigo

cassó /kaˈso/ /kəˈso/ n masc
trulla

cast /ˈkast/ adj masc
pudicus

castanya n fem
castanea
(botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ n fem
castitās

castell /kasˈteʎ/ n masc
castellum castrum
Fortificació defensiva.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ alg bal castig castiga castigada castigades castigam castigant castigar castigara castigaran castigarem castigaren castigares castigareu castigaria castigarien castigaries castigarà castigaràs castigaré castigaríem castigaríeu castigassen castigasses castigassin castigassis castigat castigats castigau castigava castigaven castigaves castigo castigue castiguem castiguen castigues castiguessen castiguesses castiguessin castiguessis castigueu castigui castiguin castiguis castigués castiguéssem castiguésseu castiguéssim castiguéssiu castiguí castigà castigàrem castigàreu castigàs castigàssem castigàsseu castigàssim castigàssiu castigàvem castigàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
punire
Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ n masc
fiber castor
Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

català n masc
catalana
(masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ n masc
fōmentum
Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ n fem
catapulta
Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.

catarro /kaˈta.ro/ /kəˈta.ro/ /kəˈta.ru/ n masc
catarrhus
Inflamació d’una membrana mucosa, generalment amb hipersecreció.

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ n fem
catecholamina

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
categoria

categoria lèxica n fem
pars ōrātiōnis

catifa /kaˈti.fa/ n fem
tapes

catorze /kaˈtoɾ.ze/ number
quattuordecim

catorzè /ka.toɾˈze/ /kə.toɾˈzə/ /kə.turˈzɛ/ number
quartus decimus

cats /ˈkats/ n masc
Catti

catxalot /ka.t͡ʃaˈɫɔt/ /kə.t͡ʃəˈɫɔt/ n masc
physeter

catxupí /ka.t͡ʃuˈpi/ /kə.t͡ʃuˈpi/ n masc
hispanus

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ n fem
calamitas
Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

cau /ˈkaw/ n masc
lustrum
Forat en terra on certes bèsties s’hi amaguen.

caure /ˈkaw.ɾe/ bal caem caent caeu caic caiem caient caieu caiga caiguda caigudes caiguem caiguen caiguera caigueren caigueres caigues caiguessen caiguesses caiguessin caiguessis caigueu caigui caiguin caiguis caigut caiguts caigué caiguérem caiguéreu caigués caiguéssem caiguésseu caiguéssim caiguéssiu caiguí cau cauen cauran caure caurem caureu cauria caurien cauries caurà cauràs cauré cauríem cauríeu caus occ queia queien queies queim queis quèiem quèieu quéiem quéieu val v
cadere cado
Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
cado
Escaure's en cert temps o cert lloc.

causa /ˈkaw.za/ n fem
causa
Motiu, explicació, el perquè.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) causa causada causades causam causant causar causara causaran causarem causaren causares causareu causaria causarien causaries causarà causaràs causaré causaríem causaríeu causassen causasses causassin causassis causat causats causau causava causaven causaves cause causem causen causes causessen causesses causessin causessis causeu causi causin causis causo causà causàrem causàreu causàs causàssem causàsseu causàssim causàssiu causàvem causàveu causés causéssem causésseu causéssim causéssiu causí caús occ sept val v
efficiō

cautela /kawˈtɛ.ɫa/ /kawˈtɛ.ɫɛ/ /kəwˈtɛ.ɫə/ n fem
cautio

cautelosament /kaw.teˌɫo.zaˈmen/ /kaw.teˌɫo.zaˈment/ /kəw.təˌɫo.zəˈmen/ /kəw.təˌɫo.zəˈment/ adv
cautim

cauteri /kawˈtɛ.ɾi/ /kəwˈtɛ.ɾi/ n masc
cauterium
Barra de ferro rodona amb un cap o botonet a la punta, de la qual se servien els cirurgians per aplicar-la roent sobre ferides per estroncar la sang i eixugar-les.
Medicament càustic.
remedium
Metafòricament, allò que corregeix o preserva d'algun mal.

cavalcada /ka.vaɫˈka.ða/ /ka.βaɫˈka.ða/ /kə.vəɫˈka.ðə/ /kə.βəɫˈka.ðə/ n fem
cursus
Correguda de cavalls.
excursio
(antigament) Presa feta saquejant.
incursionis
Tribut o dret senyorial.

cavalcador /ka.vaɫ.kaˈðoɾ/ /ka.βaɫ.kaˈðo/ /ka.βaɫ.kaˈðoɾ/ /kə.vəɫ.kəˈðo/ /kə.βəɫ.kəˈðo/ n masc
equitans

cavalcadura /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾa/ /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾa/ /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾə/ /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾə/ n fem
jumentum

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cavalc cavalca cavalcada cavalcades cavalcam cavalcant cavalcar cavalcara cavalcaran cavalcarem cavalcaren cavalcares cavalcareu cavalcaria cavalcarien cavalcaries cavalcarà cavalcaràs cavalcaré cavalcaríem cavalcaríeu cavalcassen cavalcasses cavalcassin cavalcassis cavalcat cavalcats cavalcau cavalcava cavalcaven cavalcaves cavalco cavalcà cavalcàrem cavalcàreu cavalcàs cavalcàssem cavalcàsseu cavalcàssim cavalcàssiu cavalcàvem cavalcàveu cavalque cavalquem cavalquen cavalques cavalquessen cavalquesses cavalquessin cavalquessis cavalqueu cavalqui cavalquin cavalquis cavalqués cavalquéssem cavalquésseu cavalquéssim cavalquéssiu cavalquí occ sept val v
equitare

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ n masc
equus caballus
(mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
(escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.

cavall de mar n masc
equus bipes

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ n masc
eques mīles
Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ n fem
equitatus
Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cau cav cava cavada cavades cavam cavant cavar cavara cavaran cavarem cavaren cavares cavareu cavaria cavarien cavaries cavarà cavaràs cavaré cavaríem cavaríeu cavassen cavasses cavassin cavassis cavat cavats cavau cavava cavaven cavaves cave cavem caven caves cavessen cavesses cavessin cavessis caveu cavi cavin cavis cavo cavà cavàrem cavàreu cavàs cavàssem cavàsseu cavàssim cavàssiu cavàvem cavàveu cavés cavéssem cavésseu cavéssim cavéssiu caví occ sept val v
cavare fodio

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ n fem
cavitas
Espai buid a dins d'un sòlid.

cavitat abdominal n fem
cavitas abdominis

cavitat bucal n fem
os

cavitat pleural n fem
cavitas pleuralis

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n fem
venatio
Acció de caçar.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ n masc
venator

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cace cacem cacen caces cacessen cacesses cacessin cacessis caceu caci cacin cacis cacés cacéssem cacésseu cacéssim cacéssiu cací caç caça caçada caçades caçam caçant caçar caçara caçaran caçarem caçaren caçares caçareu caçaria caçarien caçaries caçarà caçaràs caçaré caçaríem caçaríeu caçassen caçasses caçassin caçassis caçat caçats caçau caçava caçaven caçaves caço caçà caçàrem caçàreu caçàs caçàssem caçàsseu caçàssim caçàssiu caçàvem caçàveu occ sept val v
venari

ce n fem
cē
Lletra c/C.

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ n fem
caepa cepa

cec cega adj
caecus
Que no hi veu.

cec n masc
caecus
Privat de la capacitat de veure-hi.
caecum
(anatomia) Porció de l'intestí gros en cul-de-sac situada entre l'ili i el còlon.

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ceg cega cegada cegades cegam cegant cegar cegara cegaran cegarem cegaren cegares cegareu cegaria cegarien cegaries cegarà cegaràs cegaré cegaríem cegaríeu cegassen cegasses cegassin cegassis cegat cegats cegau cegava cegaven cegaves cego cegue ceguem ceguen cegues ceguessen ceguesses ceguessin ceguessis cegueu cegui ceguin ceguis cegués ceguéssem ceguésseu ceguéssim ceguéssiu ceguí cegà cegàrem cegàreu cegàs cegàssem cegàsseu cegàssim cegàssiu cegàvem cegàveu occ sept val v
caecō

ceguesa /seˈɣe.za/ /səˈɣə.zə/ /səˈɣɛ.zə/ n fem
caecitās

cel n masc
caelum aether
Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.

celebració /se.ɫe.bɾa.siˈo/ /sə.ɫə.βɾə.siˈo/ n fem
convīvium

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) celebr celebra celebrada celebrades celebram celebrant celebrar celebrara celebraran celebrarem celebraren celebrares celebrareu celebraria celebrarien celebraries celebrarà celebraràs celebraré celebraríem celebraríeu celebrassen celebrasses celebrassin celebrassis celebrat celebrats celebrau celebrava celebraven celebraves celebre celebrem celebren celebres celebressen celebresses celebressin celebressis celebreu celebri celebrin celebris celebro celebrà celebràrem celebràreu celebràs celebràssem celebràsseu celebràssim celebràssiu celebràvem celebràveu celebrés celebréssem celebrésseu celebréssim celebréssiu celebrí occ sept val v
celebrare
Fer activitats festives.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ n fem
celebritas

celemí /se.leˈmi/ /sə.ləˈmi/ n masc
modius
(arcaisme) Mesura de grans, que conté la dotzena part de la faneca.
(arcaisme) Quantitat que hi cap en la mesura del mateix nom.

celeritat /se.ɫe.ɾiˈtat/ /sə.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
celeritas

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ n fem
supercilium
Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

celobert /ˌsɛ.ɫoˈbɛɾt/ /ˌsɛ.ɫuˈbɛrt/ /ˌsɛ.ɫuˈβɛrt/ n masc
impluvium

cement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ n masc
cementum

cementiri /se.menˈti.ɾi/ n masc
coemeterium

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ n fem
cinis

cendrar /senˈdɾa/ /senˈdɾaɾ/ /sənˈdɾa/ alg ant bal cendr cendra cendrada cendrades cendraia cendraien cendraies cendram cendrant cendrar cendrara cendraran cendrarem cendraren cendrares cendrareu cendraria cendrarien cendraries cendrariva cendrariven cendrarives cendrarà cendraràs cendraré cendraríem cendraríeu cendrarívem cendraríveu cendrassen cendrasses cendrassin cendrassis cendrat cendrats cendrau cendrava cendraven cendraves cendravi cendravo cendre cendreguem cendreguessa cendreguessen cendreguesses cendregueu cendregués cendreguéssom cendreguéssou cendrem cendren cendres cendressa cendressen cendresses cendressi cendressin cendressis cendreu cendri cendrin cendris cendro cendros cendrs cendrà cendràiem cendràieu cendràrem cendràreu cendràs cendràssem cendràsseu cendràssim cendràssiu cendràvem cendràvets cendràveu cendràvom cendrés cendréssem cendrésseu cendréssim cendréssiu cendrí cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
purgare

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ n masc
cenotaphium

cent /ˈsen/ /ˈsent/ number
centum

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ adj
medius

central nuclear n fem
electrificina nuclearis

centre /ˈsen.tɾe/ n masc
centrum
El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centurió /sen.tu.ɾiˈo/ /sən.tu.ɾiˈo/ n masc
centurio

centímetre /senˈti.me.tɾe/ n masc
centimetrum
Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ n masc
sceptrum

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ n fem
cera

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cerc cerca cercada cercades cercam cercant cercar cercara cercaran cercarem cercaren cercares cercareu cercaria cercarien cercaries cercarà cercaràs cercaré cercaríem cercaríeu cercassen cercasses cercassin cercassis cercat cercats cercau cercava cercaven cercaves cerco cercà cercàrem cercàreu cercàs cercàssem cercàsseu cercàssim cercàssiu cercàvem cercàveu cerque cerquem cerquen cerques cerquessen cerquesses cerquessin cerquessis cerqueu cerqui cerquin cerquis cerqués cerquéssem cerquésseu cerquéssim cerquéssiu cerquí occ sept val v
quaerere
Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercle /ˈseɾ.kɫe/ n masc
circulus circus
Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ n masc
sacrificium

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ n masc
cerebellum

cerebral /se.ɾeˈbɾaɫ/ /sə.ɾəˈβɾaɫ/ adj
cerebrālis

ceri n masc
cerium
Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ n fem
caerimonia

cerra /ˈsə.rə/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
saeta

cert /ˈsɛrt/ adj masc
certus
Segur, sens dubte.

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ adv
quippe

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ n fem
certitudo

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ n masc
probatoria
Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

cervatell /ser.βaˈteʎ/ /seɾ.vaˈteʎ/ /seɾ.βaˈteʎ/ /sər.bəˈteʎ/ /səɾ.vəˈteʎ/ n masc
hinnuleus

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ n masc
cerebrum cerebellum
(anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ n fem
cervisia cervēsia cerevisia
(aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.
cervēsia
(històric) Beguda feta d’ordi o blat, sovint amb mel, fruites i espècies, sense llúpol, consumida a l’antiguitat fins a l’edat mitjana.

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ n fem
fictile

cesi n masc
caesium

cessar /seˈsa/ /seˈsaɾ/ /səˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ces cessa cessada cessades cessam cessant cessar cessara cessaran cessarem cessaren cessares cessareu cessaria cessarien cessaries cessarà cessaràs cessaré cessaríem cessaríeu cessassen cessasses cessassin cessassis cessat cessats cessau cessava cessaven cessaves cesse cessem cessen cesses cessessen cessesses cessessin cessessis cesseu cessi cessin cessis cesso cessà cessàrem cessàreu cessàs cessàssem cessàsseu cessàssim cessàssiu cessàvem cessàveu cessés cesséssem cessésseu cesséssim cesséssiu cessí occ sept val v
cessare
(intransitiu) Arribar a la fi.

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ n fem
cicatrix

cicle /ˈsi.kɫe/ n masc
cyclus

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ n masc
cursu

cicuta /siˈku.ta/ /siˈku.tə/ n fem
cicuta

científic /si.enˈti.fik/ adj masc
scientificus
Relatiu a la ciència.

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ n fem
cicada
Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
verpa
(vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ n masc
sigarum

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ n fem
sigarellum

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
cygnus olor cycnus

cigonya /siˈɣo.ɲa/ n fem
ciconia

cigró /siˈɣɾo/ n masc
cicer

cilici n masc
cilicium

cilindre /siˈɫin.dɾe/ /siˈɫin.dɾə/ n masc
cylindrus
(basquetbol) Espai imaginari de forma cilíndrica d'una pista de joc que comprèn la zona ocupada per un jugador en contacte amb el terra i la zona que ocuparia amb un salt vertical.

cim /ˈsim/ n masc
apex

ciment /siˈmen/ /siˈment/ n masc
caementum ferrumen

cinabri n masc
anthrax

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ number
quinque quīnque
(cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
(valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ number
quingenti

cinema /siˈne.ma/ /siˈnə.mə/ /siˈnɛ.mə/ n masc
cīnēmatēum

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ number
quinquaginta

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ number
quinquaginta quinque

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ number
quinquaginta duo

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ number
undesexaginta

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ number
quinquaginta quattuor

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ number
quinquaginta septem

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ number
quinquaginta sex

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ number
quinquaginta tres

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ number
quinquaginta unus

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ number
quīnquāgēsimus

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ number
quintus

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ n fem
media pars corporis

cintura escapular n fem
cingulum pectorale

cintura pelviana n fem
cingulum pelvicum

cinturó n masc
cingulum
Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

circ n masc
circus circēnsēs
Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ alg ant bal cent circumcid circumcida circumcidada circumcidades circumcidaia circumcidaien circumcidaies circumcidam circumcidant circumcidar circumcidara circumcidaran circumcidarem circumcidaren circumcidares circumcidareu circumcidaria circumcidarien circumcidaries circumcidariva circumcidariven circumcidarives circumcidarà circumcidaràs circumcidaré circumcidaríem circumcidaríeu circumcidarívem circumcidaríveu circumcidassen circumcidasses circumcidassin circumcidassis circumcidat circumcidats circumcidau circumcidava circumcidaven circumcidaves circumcidavi circumcidavo circumcide circumcideguem circumcideguessa circumcideguessen circumcideguesses circumcidegueu circumcidegués circumcideguéssom circumcideguéssou circumcidem circumciden circumcides circumcidessa circumcidessen circumcidesses circumcidessi circumcidessin circumcidessis circumcideu circumcidi circumcidin circumcidis circumcido circumcidos circumcids circumcidà circumcidàiem circumcidàieu circumcidàrem circumcidàreu circumcidàs circumcidàssem circumcidàsseu circumcidàssim circumcidàssiu circumcidàvem circumcidàvets circumcidàveu circumcidàvom circumcidés circumcidéssem circumcidésseu circumcidéssim circumcidéssiu circumcidí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
circumcīdō

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ n fem
circumferentia

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ n fem
circumnavigatio

circumnavegar /sir.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.na.veˈɣaɾ/ /siɾ.kum.na.βeˈɣa/ /siɾ.kum.nə.vəˈɣa/ alg bal circumnaveg circumnavega circumnavegada circumnavegades circumnavegam circumnavegant circumnavegar circumnavegara circumnavegaran circumnavegarem circumnavegaren circumnavegares circumnavegareu circumnavegaria circumnavegarien circumnavegaries circumnavegarà circumnavegaràs circumnavegaré circumnavegaríem circumnavegaríeu circumnavegassen circumnavegasses circumnavegassin circumnavegassis circumnavegat circumnavegats circumnavegau circumnavegava circumnavegaven circumnavegaves circumnavego circumnavegue circumnaveguem circumnaveguen circumnavegues circumnaveguessen circumnaveguesses circumnaveguessin circumnaveguessis circumnavegueu circumnavegui circumnaveguin circumnaveguis circumnavegués circumnaveguéssem circumnaveguésseu circumnaveguéssim circumnaveguéssiu circumnaveguí circumnavegà circumnavegàrem circumnavegàreu circumnavegàs circumnavegàssem circumnavegàsseu circumnavegàssim circumnavegàssiu circumnavegàvem circumnavegàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
circumnāvigō

circumstància /siɾ.kumsˈtan.si.a/ n fem
rēs

circumvolució /sir.kum.bo.lu.siˈo/ /sir.kum.bu.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vo.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vu.ɫu.siˈo/ n fem
gyrus

circumvolució cingular n fem
gyrus cinguli

cirera n fem
cerasum cerasus
Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

cirera d'arboç /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/ n fem
unĕdo

cirerer /si.ɾeˈɾe/ /si.ɾeˈɾeɾ/ n masc
cerasus

ciri /ˈsi.ɾi/ n masc
cereus
Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
(futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
(rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirrus n masc
cirrus

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ n fem
chirurgia

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ n masc
chirurgus

cisell /siˈzeʎ/ n masc
caelum scalprum

cisma /ˈsiz.ma/ /ˈsiz.mə/ n masc
schisma
Divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
discordia
Discòrdia, desavinença.

cismàtic /sizˈma.tik/ adj masc
schismaticus
Que s'aparta del seu legítim cap.
seditiosus
Que introdueix el cisma o discòrdia en alguna comunitat.

cistell n masc
corbis

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ n fem
corbis
(corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ n fem
cisterna

citar /siˈta/ /siˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cit cita citada citades citam citant citar citara citaran citarem citaren citares citareu citaria citarien citaries citarà citaràs citaré citaríem citaríeu citassen citasses citassin citassis citat citats citau citava citaven citaves cite citem citen cites citessen citesses citessin citessis citeu citi citin citis cito cità citàrem citàreu citàs citàssem citàsseu citàssim citàssiu citàvem citàveu cités citéssem citésseu citéssim citéssiu cití occ sept val v
arcessō
Fer saber a alguna persona el manament del jutge perquè comparegui en judici.

citosquelet /si.tos.keˈɫet/ /si.tos.kəˈɫət/ /si.tus.kəˈɫɛt/ n masc
cytosceletus

ciutadania /siw.ta.ðaˈni.a/ /siw.tə.ðəˈni.ə/ n fem
cīvitās

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ n fem
arx

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ n masc
civis

ciutat n fem
urbs civitas

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ n fem
avena

civil /siˈviɫ/ /siˈviɫ/ /siˈβiɫ/ adj
cīvīlis
Relatiu a allò de la societat que no pertany a l'exèrcit ni a l'església.

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ n fem
civilisatio

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ n fem
scientia

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ adj masc
clandestīnus

clapir /kɫaˈpi/ /kɫaˈpiɾ/ /kɫəˈpi/ bal clapeix clapeixen clapeixes clapeixi clapeixin clapeixis clapeixo clapesc clapesqui clapesquin clapesquis clapia clapida clapides clapien clapies clapiguem clapigueu clapim clapint clapir clapira clapiran clapirem clapiren clapires clapireu clapiria clapirien clapiries clapirà clapiràs clapiré clapiríem clapiríeu clapisc clapisca clapisquen clapisques clapissen clapisses clapissin clapissis clapit clapits clapiu clapix clapixen clapixes clapixo clapí clapíem clapíeu clapírem clapíreu clapís clapíssem clapísseu clapíssim clapíssiu n-occ occ sept val v
gannio
Lladrar el gos amb un crit sec i agut, especialment quan veu o segueix peces de caça.

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ adj masc
clarus
Lluminós.
Evident, fàcil de comprendre.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ adv
disertim

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ n masc
clarinetum

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ n masc
bucina

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ n fem
classis
Tipus, mena
Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
grup, grup classe
estil propi, distinció
odos
Aula.

classificar /kɫa.si.fiˈka/ /kɫa.si.fiˈkaɾ/ /kɫə.si.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) classific classifica classificada classificades classificam classificant classificar classificara classificaran classificarem classificaren classificares classificareu classificaria classificarien classificaries classificarà classificaràs classificaré classificaríem classificaríeu classificassen classificasses classificassin classificassis classificat classificats classificau classificava classificaven classificaves classifico classificà classificàrem classificàreu classificàs classificàssem classificàsseu classificàssim classificàssiu classificàvem classificàveu classifique classifiquem classifiquen classifiques classifiquessen classifiquesses classifiquessin classifiquessis classifiqueu classifiqui classifiquin classifiquis classifiqués classifiquéssem classifiquésseu classifiquéssim classifiquéssiu classifiquí occ sept val v
discribō
Distribuir en classes, assignar una categoria, un grup.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ n masc
cervix stimulo
Part del coll que està al darrere.

clau n fem
clavis
Estri per obrir una porta tancada amb pany.
(música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.

clau n masc
clavus
Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

claudicar /kɫaw.ðiˈka/ /kɫaw.ðiˈkaɾ/ /kɫəw.ðiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) claudic claudica claudicada claudicades claudicam claudicant claudicar claudicara claudicaran claudicarem claudicaren claudicares claudicareu claudicaria claudicarien claudicaries claudicarà claudicaràs claudicaré claudicaríem claudicaríeu claudicassen claudicasses claudicassin claudicassis claudicat claudicats claudicau claudicava claudicaven claudicaves claudico claudicà claudicàrem claudicàreu claudicàs claudicàssem claudicàsseu claudicàssim claudicàssiu claudicàvem claudicàveu claudique claudiquem claudiquen claudiques claudiquessen claudiquesses claudiquessin claudiquessis claudiqueu claudiqui claudiquin claudiquis claudiqués claudiquéssem claudiquésseu claudiquéssim claudiquéssiu claudiquí occ sept val v
claudicare
(arcaisme) Coixejar, caminar defectuosament o desarreglada.

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ n masc
annulus
Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.
claviger
En algunes ordres militars era el cavaller que tenia certa dignitat i el càrrec de guardar i defensar el seu principal castell o convent.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ n masc
claustrum
(anatomia) Làmina prima de substància grisa en cada hemisferi cerebral.

claveguera /kɫa.veˈɣe.ɾa/ /kɫa.βeˈɣe.ɾa/ /kɫə.vəˈɣe.ɾə/ /kɫə.βəˈɣe.ɾə/ n fem
cloaca

clavicordi /kɫa.viˈkɔɾ.ði/ /kɫa.βiˈkɔr.ði/ /kɫa.βiˈkɔɾ.ði/ /kɫə.viˈkɔɾ.ði/ /kɫə.βiˈkɔr.di/ n masc
clavichordium

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ n masc
harpicordium

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ n fem
clavicula clāvicula

cleptomania /kɫep.to.maˈni.a/ /kɫəp.to.məˈni.ə/ /kɫəp.tu.məˈni.ə/ n fem
cleptomania

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ n masc
sacerdos

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ n masc
emptor

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ n masc
clima

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) cloquege cloquegem cloquegen cloqueges cloquegessen cloquegesses cloquegessin cloquegessis cloquegeu cloquegi cloquegin cloquegis cloquegés cloquegéssem cloquegésseu cloquegéssim cloquegéssiu cloquegí cloqueig cloqueja cloquejada cloquejades cloquejam cloquejant cloquejar cloquejara cloquejaran cloquejarem cloquejaren cloquejares cloquejareu cloquejaria cloquejarien cloquejaries cloquejarà cloquejaràs cloquejaré cloquejaríem cloquejaríeu cloquejassen cloquejasses cloquejassin cloquejassis cloquejat cloquejats cloquejau cloquejava cloquejaven cloquejaves cloquejo cloquejà cloquejàrem cloquejàreu cloquejàs cloquejàssem cloquejàsseu cloquejàssim cloquejàssiu cloquejàvem cloquejàveu occ sept val v
glocire

clor n masc
chlorium chlorum

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ n masc
chloroformium

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ n masc
gelasīnus

cloure /ˈkɫɔw.ɾe/ /ˈkɫɔw.ɾə/ bal cloc cloem cloent cloeu cloga cloguem cloguen cloguera clogueren clogueres clogues cloguessen cloguesses cloguessin cloguessis clogueu clogui cloguin cloguis clogué cloguérem cloguéreu clogués cloguéssem cloguésseu cloguéssim cloguéssiu cloguí clos closa closes closos clou clouen clouran cloure clourem cloureu clouria clourien clouries clourà clouràs clouré clouríem clouríeu clous cloíem cloíeu cloïa cloïen cloïes occ val v
claudere
Tancar una obertura, aïllar-la de l’exterior.
intercipere
Acabar de treure les dents el bestiar.

cloïssa /kɫoˈi.sa/ /kɫoˈi.sə/ /kɫuˈi.sə/ n fem
mollusca

club n masc
clava
Associació, societat de persones per al foment d’un fi especialment esportiu.

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ n masc
landica

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ n masc
cobaltum

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ adj masc
tectus
(heràldica) Guarnit amb una cosa al damunt, una teulada, una tapadora.

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ n fem
stega
(nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobrar /koˈbɾa/ /koˈbɾaɾ/ /koˈβɾa/ /kuˈbɾa/ /kuˈβɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cobr cobra cobrada cobrades cobram cobrant cobrar cobrara cobraran cobrarem cobraren cobrares cobrareu cobraria cobrarien cobraries cobrarà cobraràs cobraré cobraríem cobraríeu cobrassen cobrasses cobrassin cobrassis cobrat cobrats cobrau cobrava cobraven cobraves cobre cobrem cobren cobres cobressen cobresses cobressin cobressis cobreu cobri cobrin cobris cobro cobrà cobràrem cobràreu cobràs cobràssem cobràsseu cobràssim cobràssiu cobràvem cobràveu cobrés cobréssem cobrésseu cobréssim cobréssiu cobrí occ sept val v
merere

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ bal cobert coberta cobertes coberts cobreix cobreixen cobreixes cobreixi cobreixin cobreixis cobreixo cobresc cobresqui cobresquin cobresquis cobria cobrien cobries cobriguem cobrigueu cobrim cobrint cobrir cobrira cobriran cobrirem cobriren cobrires cobrireu cobriria cobririen cobriries cobrirà cobriràs cobriré cobriríem cobriríeu cobrisc cobrisca cobrisquen cobrisques cobrissen cobrisses cobrissin cobrissis cobriu cobrix cobrixen cobrixes cobrixo cobrí cobríem cobríeu cobrírem cobríreu cobrís cobríssem cobrísseu cobríssim cobríssiu n-occ occ sept val v
cooperiō
Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.
obruere
Muntar un mascle a una femella per fecundar-la.

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ n fem
ars coquinaria

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ n masc
crocodilus

codi n masc
codex

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ n masc
cotonium

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ n masc
coefficiēns

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ n masc
missile igneum
Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

cof /ˈkof/ n fem
coph

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ n masc
arca

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ adj masc
cognitivus

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ n masc
cognomen

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ n masc
cucumis
(botànica) El fruit comestible del cogombre.

cogulla /koˈɣu.ʎa/ /koˈɣu.ʎə/ /kuˈɣu.ʎə/ n fem
cucullus

coherència /ko.eˈɾɛn.si.a/ /ko.əˈɾɛn.si.ə/ /ku.əˈɾɛn.si.ə/ n fem
cohaerentia

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ n fem
cohaesio

cohibir /ko.iˈβi/ /ko.iˈβiɾ/ /ku.iˈβi/ alg ant bal centr cohibeix cohibeixa cohibeixen cohibeixes cohibeixi cohibeixin cohibeixis cohibeixo cohibeixs cohibesc cohibesca cohibesquen cohibesques cohibesqui cohibesquin cohibesquis cohibia cohibida cohibides cohibien cohibies cohibiguem cohibiguera cohibigueren cohibigueres cohibiguessen cohibiguesses cohibiguessin cohibiguessis cohibigueu cohibigueva cohibigueven cohibigueves cohibigué cohibiguérem cohibiguéreu cohibigués cohibiguéssem cohibiguésseu cohibiguéssim cohibiguéssiu cohibiguévem cohibiguéveu cohibim cohibint cohibir cohibira cohibiran cohibirem cohibiren cohibires cohibireu cohibiria cohibirien cohibiries cohibiriva cohibiriven cohibirives cohibirà cohibiràs cohibiré cohibiríem cohibiríeu cohibirívem cohibiríveu cohibisc cohibisca cohibisco cohibiscos cohibisquem cohibisquen cohibisques cohibisqueu cohibissa cohibissen cohibisses cohibissi cohibissin cohibissis cohibist cohibit cohibits cohibiu cohibiva cohibiven cohibives cohibix cohibixa cohibixen cohibixes cohibixi cohibixin cohibixis cohibixo cohibixos cohibí cohibíem cohibíets cohibíeu cohibírem cohibíreu cohibís cohibíscon cohibíssem cohibísseu cohibíssim cohibíssiu cohibíssom cohibíssou cohibívem cohibíveu cohibíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
teneo

cohort /koˈɔɾt/ /kuˈɔrt/ n fem
cohors
Cos d'infanteria entre els romans, compost per la desena part d'una legió, entre cinc-cents i sis-cents soldats.

coincidir /kojn.siˈði/ /kojn.siˈðiɾ/ /kujn.siˈði/ bal coincideix coincideixen coincideixes coincideixi coincideixin coincideixis coincideixo coincidesc coincidesqui coincidesquin coincidesquis coincidia coincidida coincidides coincidien coincidies coincidiguem coincidigueu coincidim coincidint coincidir coincidira coincidiran coincidirem coincidiren coincidires coincidireu coincidiria coincidirien coincidiries coincidirà coincidiràs coincidiré coincidiríem coincidiríeu coincidisc coincidisca coincidisquen coincidisques coincidissen coincidisses coincidissin coincidissis coincidit coincidits coincidiu coincidix coincidixen coincidixes coincidixo coincidí coincidíem coincidíeu coincidírem coincidíreu coincidís coincidíssem coincidísseu coincidíssim coincidíssiu n-occ occ sept val v
coincidō

coit /ˈkɔjt/ n masc
coitus

coix /ˈkojʃ/ adj masc
claudus

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ alg bal coixege coixegem coixegen coixeges coixegessen coixegesses coixegessin coixegessis coixegeu coixegi coixegin coixegis coixegés coixegéssem coixegésseu coixegéssim coixegéssiu coixegí coixeig coixeja coixejada coixejades coixejam coixejant coixejar coixejara coixejaran coixejarem coixejaren coixejares coixejareu coixejaria coixejarien coixejaries coixejarà coixejaràs coixejaré coixejaríem coixejaríeu coixejassen coixejasses coixejassin coixejassis coixejat coixejats coixejau coixejava coixejaven coixejaves coixejo coixejà coixejàrem coixejàreu coixejàs coixejàssem coixejàsseu coixejàssim coixejàssiu coixejàvem coixejàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
claudeō

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ n masc
cervical culcita
Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.

col n fem
brassica

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ n masc
colum

colar /koˈɫa/ /koˈɫaɾ/ /kuˈɫa/ alg ant bal cent col cola colada colades colaia colaien colaies colam colant colar colara colaran colarem colaren colares colareu colaria colarien colaries colariva colariven colarives colarà colaràs colaré colaríem colaríeu colarívem colaríveu colassen colasses colassin colassis colat colats colau colava colaven colaves colavi colavo cole coleguem coleguessa coleguessen coleguesses colegueu colegués coleguéssom coleguéssou colem colen coles colessa colessen colesses colessi colessin colessis coleu coli colin colis colo colos cols colà colàiem colàieu colàrem colàreu colàs colàssem colàsseu colàssim colàssiu colàvem colàvets colàveu colàvom colés coléssem colésseu coléssim coléssiu colí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
percolō

coldre /ˈkɔɫ.dɾe/ /ˈkɔɫ.dɾə/ alg bal centr col colc coldran coldre coldrem coldreu coldria coldrien coldries coldrà coldràs coldré coldríem coldríeu coleia coleien coleies colem colen colent colessen colesses coleu coleva coleven coleves colga colgam colgau colgo colgos colguda colgudes colguem colguen colguent colguera colgueren colgueres colgues colguessa colguessen colguesses colguessin colguessis colgueu colgui colguin colguis colgut colguts colgué colguérem colguéreu colgués colguéssem colguésseu colguéssim colguéssiu colguéssom colguéssou colguí coli colia colien colies colin colis coliva coliven colives cols colt colta coltes colts colèiem colèieu colèvem colèveu colèvom colèvou colés coléssem colésseu colíem colíeu colívem colíveu colívom colívou eiv n-occ occ v.cent val v
colere
Guardar, celebrar una festa.

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ n masc
cholestērolum

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ n masc
colibris

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ n fem
Brassica oleracea botrytis

coll n masc
collum cervix
Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ n masc
monile

collir /koˈʎi/ /koˈʎiɾ/ /kuˈji/ /kuˈʎi/ alg bal collia collida collides collien collies colliguem colligueu collim collint collir collira colliran collirem colliren collires collireu colliria collirien colliries collirà colliràs colliré colliríem colliríeu collissen collisses collissin collissis collit collits colliu collí collíem collíeu collírem collíreu collís collíssem collísseu collíssim collíssiu cull culla cullen culles culli cullin cullis cullo culls occ sept val v
carpere
Arrencar flors o fruits directament de la planta o de l'arbre.
accumulare
Arreplegar del terra.

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ n fem
messis

colltort /ˌkɔʎˈtɔrt/ n masc
iynx

colobra /koˈɫo.bɾa/ /koˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.βɾə/ n fem
coluber

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ n masc
columbus columba

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ adj masc
colombianus
Relatiu o pertanyent a Colòmbia.

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ n masc
colombianus
Persona que habita o és originària de Colòmbia.

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ n masc
agripeta
(sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.

colonial /ko.ɫo.niˈaɫ/ /ku.ɫu.niˈaɫ/ adj
colōnicus

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ n
color

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ n fem
columna
Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral n fem
columna vertebralis

colze /ˈkoɫ.ze/ n masc
cubitum cubitus
Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ n masc
lābēs

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ n fem
collēctus

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ n neut
collega

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ n fem
collisio

col·loqui /koɫˈɫɔ.ki/ /koˈɫɔ.ki/ /kuɫˈɫɔ.ki/ /kuˈɫɔ.ki/ n masc
colloquium

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ n fem
colonia
Lloc on s'estableix gent d'un altre país.

com /ˈkom/ adv
quam
De quina forma, manera o mode.
ut
De la mateixa forma, manera o mode.

com cal adv
ut decet

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n fem
comma sicilicus
Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.

comandant /ko.manˈdan/ /ko.manˈdant/ /ko.mənˈdant/ /ku.mənˈdan/ n masc
imperātor

comarca /koˈmaɾ.ka/ /koˈmaɾ.kə/ /kuˈmar.kə/ n fem
comarchus

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ bal combat combata combatem combaten combatent combatera combateren combateres combates combatessen combatesses combatessin combatessis combateu combati combatia combatien combaties combatin combatis combato combatran combatre combatrem combatreu combatria combatrien combatries combatrà combatràs combatré combatríem combatríeu combats combatuda combatudes combatut combatuts combaté combatérem combatéreu combatés combatéssem combatésseu combatéssim combatéssiu combatí combatíem combatíeu occ sept val v
pugnare
lluitar
invadere
Escometre, envestir.
percutere
Metafòricament, es diu d'algunes coses inanimades, com les onades del mar i els vents, per batre o escometre.
contradicere
Metafòricament, contradir, impugnar.
agitere
Es diu dels afectes i passions que agiten l'ànima.

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ n fem
combīnātiō
(esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.
(videojocs) Conjunt d'accions successives que un jugador duu a terme en un temps limitat amb el comandament de joc, que permeten millorar el resultat d'un esdeveniment.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ n masc
eucharistia
El santíssim sagrament del cos de Jesucrist, que s'administra als malalts que estan en perill de mort.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) combreg combrega combregada combregades combregam combregant combregar combregara combregaran combregarem combregaren combregares combregareu combregaria combregarien combregaries combregarà combregaràs combregaré combregaríem combregaríeu combregassen combregasses combregassin combregassis combregat combregats combregau combregava combregaven combregaves combrego combregue combreguem combreguen combregues combreguessen combreguesses combreguessin combreguessis combregueu combregui combreguin combreguis combregués combreguéssem combreguésseu combreguéssim combreguéssiu combreguí combregà combregàrem combregàreu combregàs combregàssem combregàsseu combregàssim combregàssiu combregàvem combregàveu occ sept val v
administrare
Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
synaxim
Donar la comunió al malalt per viàtic.
sumere
Rebre la sagrada comunió.

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ n masc
commentarium

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ n masc
initium

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) comence comencem comencen comences comencessen comencesses comencessin comencessis comenceu comenci comencin comencis comencés comencéssem comencésseu comencéssim comencéssiu comencí començ comença començada començades començam començant començar començara començaran començarem començaren començares començareu començaria començarien començaries començarà començaràs començaré començaríem començaríeu començassen començasses començassin començassis començat començats començau començava començaven començaves començo començà començàrem començàreu començàs començàssem començàsseu començàssim començàssiu començàvem començàveu occ sept val v
incipere
Fer la primera part d’alguna cosa.

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ n masc
commercium
Compra, venda i bescanvi de productes.

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ n masc
cometes comētēs

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ n masc
consilium

companatge /kom.paˈna.d͡ʒe/ /kom.pəˈna.d͡ʒə/ /kum.pəˈna.d͡ʒə/ n masc
companagium

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ n masc
comes
Persona que acompanya a una altra per algun fi.

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ n fem
coetus
Acompanyament.
Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ n masc
comparatio

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) compar compara comparada comparades comparam comparant comparar comparara compararan compararem compararen comparares comparareu compararia compararien compararies compararà compararàs compararé compararíem compararíeu comparassen comparasses comparassin comparassis comparat comparats comparau comparava comparaven comparaves compare comparem comparen compares comparessen comparesses comparessin comparessis compareu compari comparin comparis comparo comparà comparàrem comparàreu comparàs comparàssem comparàsseu comparàssim comparàssiu comparàvem comparàveu comparés comparéssem comparésseu comparéssim comparéssiu comparí occ sept val v
comparare

comparsa /komˈpaɾ.sa/ /komˈpaɾ.sə/ /kumˈpar.sə/ n fem
comitatus
Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ bal comparteix comparteixen comparteixes comparteixi comparteixin comparteixis comparteixo compartesc compartesqui compartesquin compartesquis compartia compartida compartides compartien comparties compartiguem compartigueu compartim compartint compartir compartira compartiran compartirem compartiren compartires compartireu compartiria compartirien compartiries compartirà compartiràs compartiré compartiríem compartiríeu compartisc compartisca compartisquen compartisques compartissen compartisses compartissin compartissis compartit compartits compartiu compartix compartixen compartixes compartixo compartí compartíem compartíeu compartírem compartíreu compartís compartíssem compartísseu compartíssim compartíssiu n-occ occ sept val v
commūnicō

compassar /kom.paˈsa/ /kom.paˈsaɾ/ /kum.pəˈsa/ alg ant bal cent compassa compassada compassades compassaia compassaien compassaies compassam compassant compassar compassara compassaran compassarem compassaren compassares compassareu compassaria compassarien compassaries compassariva compassariven compassarives compassarà compassaràs compassaré compassaríem compassaríeu compassarívem compassaríveu compassassen compassasses compassassin compassassis compassat compassats compassau compassava compassaven compassaves compassavi compassavo compasse compasseguem compasseguessa compasseguessen compasseguesses compassegueu compassegués compasseguéssom compasseguéssou compassem compassen compasses compassessa compassessen compassesses compassessi compassessin compassessis compasseu compassi compassin compassis compasso compassos compassà compassàiem compassàieu compassàrem compassàreu compassàs compassàssem compassàsseu compassàssim compassàssiu compassàvem compassàvets compassàveu compassàvom compassés compasséssem compassésseu compasséssim compasséssiu compassí compàs eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
commetire
Arreglar, proporcionar les coses de manera que no sobren ni falten.

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ n fem
misericordia

compensar /kom.penˈsa/ /kom.penˈsaɾ/ /kom.pənˈsa/ /kum.pənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) compens compensa compensada compensades compensam compensant compensar compensara compensaran compensarem compensaren compensares compensareu compensaria compensarien compensaries compensarà compensaràs compensaré compensaríem compensaríeu compensassen compensasses compensassin compensassis compensat compensats compensau compensava compensaven compensaves compense compensem compensen compenses compensessen compensesses compensessin compensessis compenseu compensi compensin compensis compenso compensà compensàrem compensàreu compensàs compensàssem compensàsseu compensàssim compensàssiu compensàvem compensàveu compensés compenséssem compensésseu compenséssim compenséssiu compensí occ sept val v
compensare

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ n fem
certamen

compilador /kom.pi.ɫaˈðo/ /kom.pi.ɫaˈðoɾ/ /kom.pi.ɫəˈðo/ /kum.pi.ɫəˈðo/ n masc
compīlātor

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ adj masc
integer

completament /komˌpɫe.taˈmen/ /komˌpɫe.taˈment/ /komˌpɫɛ.təˈment/ /kumˌpɫɛ.təˈmen/ adv
admodum

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ adj masc
complex
Constituït per múltiples parts, no simple.

complex turístic n masc
locus fēriae

complicat /kom.pɫiˈkat/ /kum.pɫiˈkat/ adj masc
complicātus

compondre /komˈpɔn.dɾe/ /komˈpɔn.dɾə/ /kumˈpɔn.dɾə/ bal compon componc compondran compondre compondrem compondreu compondria compondrien compondries compondrà compondràs compondré compondríem compondríeu componem componen component componeu componga componguem componguen componguera compongueren compongueres compongues componguessen componguesses componguessin componguessis compongueu compongui componguin componguis compongué componguérem componguéreu compongués componguéssem componguésseu componguéssim componguéssiu componguí componia componien componies compons componíem componíeu compost composta compostes compostos occ val v
compingō
Reunir o combinar per formar un tot.
Fer una obra per parts i combinar-les o ordenar-les de forma adequada.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ n fem
compositio
Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ n masc
compositor

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ adj masc
compositum
Format per diversos elements, que té certa complexitat.

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ n masc
compositum
(filologia) Mot format combinant dues o més bases lèxiques.
(química) Substància formada per diversos elements químics.

compra /ˈkom.pɾa/ /ˈkom.pɾə/ n fem
emptio

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ n masc
emptor

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) compr compra comprada comprades compram comprant comprar comprara compraran comprarem compraren comprares comprareu compraria comprarien compraries comprarà compraràs compraré compraríem compraríeu comprassen comprasses comprassin comprassis comprat comprats comprau comprava compraven compraves compre comprem compren compres compressen compresses compressin compressis compreu compri comprin compris compro comprà compràrem compràreu compràs compràssem compràsseu compràssim compràssiu compràvem compràveu comprés compréssem comprésseu compréssim compréssiu comprí occ sept val v
emere

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ bal comprenc comprendran comprendre comprendrem comprendreu comprendria comprendrien comprendries comprendrà comprendràs comprendré comprendríem comprendríeu comprenem comprenen comprenent compreneu comprenga comprenguem comprenguen comprenguera comprengueren comprengueres comprengues comprenguessen comprenguesses comprenguessin comprenguessis comprengueu comprengui comprenguin comprenguis comprengué comprenguérem comprenguéreu comprengués comprenguéssem comprenguésseu comprenguéssim comprenguéssiu comprenguí comprenia comprenien comprenies comprens compreníem compreníeu compresa compreses compresos comprèn comprès comprén comprés occ val v
intellegere
Entendre les raons d'un altre.

comprensiu /kom.pɾenˈsiw/ /kom.pɾənˈsiw/ /kum.pɾənˈsiw/ adj masc
capiens
Que mostra comprensió cap als altres.

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ n fem
fōmentum

comprimir /kom.pɾiˈmi/ /kom.pɾiˈmiɾ/ /kum.pɾiˈmi/ alg ant bal centr comprimeix comprimeixa comprimeixen comprimeixes comprimeixi comprimeixin comprimeixis comprimeixo comprimeixs comprimesc comprimesca comprimesquen comprimesques comprimesqui comprimesquin comprimesquis comprimia comprimida comprimides comprimien comprimies comprimiguem comprimiguera comprimigueren comprimigueres comprimiguessen comprimiguesses comprimiguessin comprimiguessis comprimigueu comprimigueva comprimigueven comprimigueves comprimigué comprimiguérem comprimiguéreu comprimigués comprimiguéssem comprimiguésseu comprimiguéssim comprimiguéssiu comprimiguévem comprimiguéveu comprimim comprimint comprimir comprimira comprimiran comprimirem comprimiren comprimires comprimireu comprimiria comprimirien comprimiries comprimiriva comprimiriven comprimirives comprimirà comprimiràs comprimiré comprimiríem comprimiríeu comprimirívem comprimiríveu comprimisc comprimisca comprimisco comprimiscos comprimisquem comprimisquen comprimisques comprimisqueu comprimissa comprimissen comprimisses comprimissi comprimissin comprimissis comprimist comprimit comprimits comprimiu comprimiva comprimiven comprimives comprimix comprimixa comprimixen comprimixes comprimixi comprimixin comprimixis comprimixo comprimixos comprimí comprimíem comprimíets comprimíeu comprimírem comprimíreu comprimís comprimíscon comprimíssem comprimísseu comprimíssim comprimíssiu comprimíssom comprimíssou comprimívem comprimíveu comprimíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
comprimere

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ n masc
compromissum
(dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ n neut
perscriptor

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) compt compta comptada comptades comptam comptant comptar comptara comptaran comptarem comptaren comptares comptareu comptaria comptarien comptaries comptarà comptaràs comptaré comptaríem comptaríeu comptassen comptasses comptassin comptassis comptat comptats comptau comptava comptaven comptaves compte comptem compten comptes comptessen comptesses comptessin comptessis compteu compti comptin comptis compto comptà comptàrem comptàreu comptàs comptàssem comptàsseu comptàssim comptàssiu comptàvem comptàveu comptés comptéssem comptésseu comptéssim comptéssiu comptí occ sept val v
computare
Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.

compte /ˈkom.te/ n masc
cura
Cura, atenció.

computar /kom.puˈta/ /kom.puˈtaɾ/ /kum.puˈta/ alg ant bal cent comput computa computada computades computaia computaien computaies computam computant computar computara computaran computarem computaren computares computareu computaria computarien computaries computariva computariven computarives computarà computaràs computaré computaríem computaríeu computarívem computaríveu computassen computasses computassin computassis computat computats computau computava computaven computaves computavi computavo compute computeguem computeguessa computeguessen computeguesses computegueu computegués computeguéssom computeguéssou computem computen computes computessa computessen computesses computessi computessin computessis computeu computi computin computis computo computos computs computà computàiem computàieu computàrem computàreu computàs computàssem computàsseu computàssim computàssiu computàvem computàvets computàveu computàvom computés computéssem computésseu computéssim computéssiu computí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
calculō

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ n masc
circinus
Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ n masc
comes

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ n fem
comitissa

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ n fem
communicatio

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ n masc
communismus

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ adj
communisticus
Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ n fem
communitas
conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ n fem
comoedia

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ adj masc
communis
Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
Ordinari, típic.
Compartit, similar.

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ n masc
communis
La gran majoria en conjunt.

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ bal conceba concebem conceben concebent concebera conceberen conceberes concebes concebessen concebesses concebessin concebessis concebeu concebi concebia concebien concebies concebin concebis concebo concebran concebre concebrem concebreu concebria concebrien concebries concebrà concebràs concebré concebríem concebríeu concebuda concebudes concebut concebuts concebé concebérem concebéreu concebés concebéssem concebésseu concebéssim concebéssiu concebí concebíem concebíeu concep conceps eiv occ sept v.cent val v
concipiō

concentrar /kon.senˈtɾa/ /kon.senˈtɾaɾ/ /kon.sənˈtɾa/ /kun.sənˈtɾa/ alg ant bal cent concentr concentra concentrada concentrades concentraia concentraien concentraies concentram concentrant concentrar concentrara concentraran concentrarem concentraren concentrares concentrareu concentraria concentrarien concentraries concentrariva concentrariven concentrarives concentrarà concentraràs concentraré concentraríem concentraríeu concentrarívem concentraríveu concentrassen concentrasses concentrassin concentrassis concentrat concentrats concentrau concentrava concentraven concentraves concentravi concentravo concentre concentreguem concentreguessa concentreguessen concentreguesses concentregueu concentregués concentreguéssom concentreguéssou concentrem concentren concentres concentressa concentressen concentresses concentressi concentressin concentressis concentreu concentri concentrin concentris concentro concentros concentrs concentrà concentràiem concentràieu concentràrem concentràreu concentràs concentràssem concentràsseu concentràssim concentràssiu concentràvem concentràvets concentràveu concentràvom concentrés concentréssem concentrésseu concentréssim concentréssiu concentrí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
animadverto

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ n fem
conceptio

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ n masc
conceptum
Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

concernir /kon.serˈni/ /kon.seɾˈni/ /kon.seɾˈniɾ/ /kon.səɾˈni/ /kun.sərˈni/ alg ant bal centr concerneix concerneixa concerneixen concerneixes concerneixi concerneixin concerneixis concerneixo concerneixs concernesc concernesca concernesquen concernesques concernesqui concernesquin concernesquis concernia concernida concernides concernien concernies concerniguem concerniguera concernigueren concernigueres concerniguessen concerniguesses concerniguessin concerniguessis concernigueu concernigueva concernigueven concernigueves concernigué concerniguérem concerniguéreu concernigués concerniguéssem concerniguésseu concerniguéssim concerniguéssiu concerniguévem concerniguéveu concernim concernint concernir concernira concerniran concernirem concerniren concernires concernireu concerniria concernirien concerniries concerniriva concerniriven concernirives concernirà concerniràs concerniré concerniríem concerniríeu concernirívem concerniríveu concernisc concernisca concernisco concerniscos concernisquem concernisquen concernisques concernisqueu concernissa concernissen concernisses concernissi concernissin concernissis concernist concernit concernits concerniu concerniva concerniven concernives concernix concernixa concernixen concernixes concernixi concernixin concernixis concernixo concernixos concerní concerníem concerníets concerníeu concernírem concerníreu concernís concerníscon concerníssem concernísseu concerníssim concerníssiu concerníssom concerníssou concernívem concerníveu concerníxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
attinere

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ n masc
concentus
Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.

concisament /konˌsi.zaˈmen/ /konˌsi.zaˈment/ /konˌsi.zəˈment/ /kunˌsi.zəˈmen/ adv
astrictē

concloure /koŋˈkɫɔw.ɾe/ /koŋˈkɫɔw.ɾə/ /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ bal concloc concloem concloent concloeu concloga concloguem concloguen concloguera conclogueren conclogueres conclogues concloguessen concloguesses concloguessin concloguessis conclogueu conclogui concloguin concloguis conclogué concloguérem concloguéreu conclogués concloguéssem concloguésseu concloguéssim concloguéssiu concloguí conclosa concloses conclosos conclou conclouen conclouran concloure conclourem concloureu conclouria conclourien conclouries conclourà conclouràs conclouré conclouríem conclouríeu conclous concloíem concloíeu concloïa concloïen concloïes conclòs occ val v
concludere

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ n fem
clausula

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ adj masc
concretus corporalis

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ n fem
paelex

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ n masc
certamen

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ n fem
concentus

condemnar /kon.demˈna/ /kon.demˈnaɾ/ /kon.dəmˈna/ /kun.dəmˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) condemn condemna condemnada condemnades condemnam condemnant condemnar condemnara condemnaran condemnarem condemnaren condemnares condemnareu condemnaria condemnarien condemnaries condemnarà condemnaràs condemnaré condemnaríem condemnaríeu condemnassen condemnasses condemnassin condemnassis condemnat condemnats condemnau condemnava condemnaven condemnaves condemne condemnem condemnen condemnes condemnessen condemnesses condemnessin condemnessis condemneu condemni condemnin condemnis condemno condemnà condemnàrem condemnàreu condemnàs condemnàssem condemnàsseu condemnàssim condemnàssiu condemnàvem condemnàveu condemnés condemnéssem condemnésseu condemnéssim condemnéssiu condemní occ sept val v
addīcō

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) condens condensa condensada condensades condensam condensant condensar condensara condensaran condensarem condensaren condensares condensareu condensaria condensarien condensaries condensarà condensaràs condensaré condensaríem condensaríeu condensassen condensasses condensassin condensassis condensat condensats condensau condensava condensaven condensaves condense condensem condensen condenses condensessen condensesses condensessin condensessis condenseu condensi condensin condensis condenso condensà condensàrem condensàreu condensàs condensàssem condensàsseu condensàssim condensàssiu condensàvem condensàveu condensés condenséssem condensésseu condenséssim condenséssiu condensí occ sept val v
condēnsō

condescendir /kon.de.senˈdi/ /kon.de.senˈdiɾ/ /kon.dəs.sənˈdi/ /kun.də.sənˈdi/ /kun.dəs.sənˈdi/ bal condescendeix condescendeixen condescendeixes condescendeixi condescendeixin condescendeixis condescendeixo condescendesc condescendesqui condescendesquin condescendesquis condescendia condescendida condescendides condescendien condescendies condescendiguem condescendigueu condescendim condescendint condescendir condescendira condescendiran condescendirem condescendiren condescendires condescendireu condescendiria condescendirien condescendiries condescendirà condescendiràs condescendiré condescendiríem condescendiríeu condescendisc condescendisca condescendisquen condescendisques condescendissen condescendisses condescendissin condescendissis condescendit condescendits condescendiu condescendix condescendixen condescendixes condescendixo condescendí condescendíem condescendíeu condescendírem condescendíreu condescendís condescendíssem condescendísseu condescendíssim condescendíssiu n-occ occ sept val v
indulgere

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
conditionalis
Provisional, en funció d'alguna cosa.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ n masc
conditionalis
Temps verbal, també anomenat potencial.

condicionalment /kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ adv
condiciōnāliter

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ n fem
conditio
Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ n masc
pulmentum

condolir-se /kon.doˈɫiɾ.se/ /kon.doˈɫiɾ.sə/ /kun.du.ɫirˈsə/ /kun.duˈɫir.sə/ alg ant bal centr condoleix condoleixa condoleixen condoleixes condoleixi condoleixin condoleixis condoleixo condoleixs condolesc condolesca condolesquen condolesques condolesqui condolesquin condolesquis condolia condolida condolides condolien condolies condoliguem condoliguera condoligueren condoligueres condoliguessen condoliguesses condoliguessin condoliguessis condoligueu condoligueva condoligueven condoligueves condoligué condoliguérem condoliguéreu condoligués condoliguéssem condoliguésseu condoliguéssim condoliguéssiu condoliguévem condoliguéveu condolim condolint condolir condolira condoliran condolirem condoliren condolires condolireu condoliria condolirien condoliries condoliriva condoliriven condolirives condolirà condoliràs condoliré condoliríem condoliríeu condolirívem condoliríveu condolisc condolisca condolisco condoliscos condolisquem condolisquen condolisques condolisqueu condolissa condolissen condolisses condolissi condolissin condolissis condolist condolit condolits condoliu condoliva condoliven condolives condolix condolixa condolixen condolixes condolixi condolixin condolixis condolixo condolixos condolí condolíem condolíets condolíeu condolírem condolíreu condolís condolíscon condolíssem condolísseu condolíssim condolíssiu condolíssom condolíssou condolívem condolíveu condolíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
condolescere

conducte ejaculador n masc
ductus ejaculatorius

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ n masc
auriga
Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
cognitio
Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

confegir /koɱ.feˈd͡ʒi/ /koɱ.feˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.feˈʒi/ /koɱ.fəˈʒi/ /kuɱ.fəˈʒi/ alg bal confegeix confegeixen confegeixes confegeixi confegeixin confegeixis confegeixo confegeixs confegesc confegesca confegesquen confegesques confegesqui confegesquin confegesquis confegia confegida confegides confegien confegies confegiguem confegigueu confegim confegint confegir confegira confegiran confegirem confegiren confegires confegireu confegiria confegirien confegiries confegirà confegiràs confegiré confegiríem confegiríeu confegisc confegisca confegisquen confegisques confegissen confegisses confegissin confegissis confegit confegits confegiu confegix confegixen confegixes confegixo confegí confegíem confegíeu confegírem confegíreu confegís confegíssem confegísseu confegíssim confegíssiu config configen configes configi configin configis confija eiv mall n-occ occ sept v.cent val v
dicere

conferir /koɱ.feˈɾi/ /koɱ.feˈɾiɾ/ /kuɱ.fəˈɾi/ alg ant bal centr confereix confereixa confereixen confereixes confereixi confereixin confereixis confereixo confereixs conferesc conferesca conferesquen conferesques conferesqui conferesquin conferesquis conferia conferida conferides conferien conferies conferiguem conferiguera conferigueren conferigueres conferiguessen conferiguesses conferiguessin conferiguessis conferigueu conferigueva conferigueven conferigueves conferigué conferiguérem conferiguéreu conferigués conferiguéssem conferiguésseu conferiguéssim conferiguéssiu conferiguévem conferiguéveu conferim conferint conferir conferira conferiran conferirem conferiren conferires conferireu conferiria conferirien conferiries confeririva confeririven conferirives conferirà conferiràs conferiré conferiríem conferiríeu conferirívem conferiríveu conferisc conferisca conferisco conferiscos conferisquem conferisquen conferisques conferisqueu conferissa conferissen conferisses conferissi conferissin conferissis conferist conferit conferits conferiu conferiva conferiven conferives conferix conferixa conferixen conferixes conferixi conferixin conferixis conferixo conferixos conferí conferíem conferíets conferíeu conferírem conferíreu conferís conferíscon conferíssem conferísseu conferíssim conferíssiu conferíssom conferíssou conferívem conferíveu conferíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
consultare
Tractar i examinar junt amb un altre o uns altres algun punt o negoci.
conferre
Concedir o donar algunes coses, com dignitats, treball, etc.

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confessa confessada confessades confessam confessant confessar confessara confessaran confessarem confessaren confessares confessareu confessaria confessarien confessaries confessarà confessaràs confessaré confessaríem confessaríeu confessassen confessasses confessassin confessassis confessat confessats confessau confessava confessaven confessaves confesse confessem confessen confesses confessessen confessesses confessessin confessessis confesseu confessi confessin confessis confesso confessà confessàrem confessàreu confessàs confessàssem confessàsseu confessàssim confessàssiu confessàvem confessàveu confessés confesséssem confessésseu confesséssim confesséssiu confessí confés occ sept val v
confiteri

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ n fem
confessio

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ n fem
fides
Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ alg bal confia confiada confiades confiam confiant confiar confiara confiaran confiarem confiaren confiares confiareu confiaria confiarien confiaries confiarà confiaràs confiaré confiaríem confiaríeu confiassen confiasses confiassin confiassis confiat confiats confiau confiava confiaven confiaves confie confiem confien confies confiessen confiesses confiessin confiessis confieu confii confio confià confiàrem confiàreu confiàs confiàssem confiàsseu confiàssim confiàssiu confiàvem confiàveu confiés confiéssem confiésseu confiéssim confiéssiu confií confiï confiïn confiïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
fidere
Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confinar /koɱ.fiˈna/ /koɱ.fiˈnaɾ/ /kuɱ.fiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confina confinada confinades confinam confinant confinar confinara confinaran confinarem confinaren confinares confinareu confinaria confinarien confinaries confinarà confinaràs confinaré confinaríem confinaríeu confinassen confinasses confinassin confinassis confinat confinats confinau confinava confinaven confinaves confine confinem confinen confines confinessen confinesses confinessin confinessis confineu confini confinin confinis confino confinà confinàrem confinàreu confinàs confinàssem confinàsseu confinàssim confinàssiu confinàvem confinàveu confinés confinéssem confinésseu confinéssim confinéssiu confiní confín occ sept val v
compescō

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confirm confirma confirmada confirmades confirmam confirmant confirmar confirmara confirmaran confirmarem confirmaren confirmares confirmareu confirmaria confirmarien confirmaries confirmarà confirmaràs confirmaré confirmaríem confirmaríeu confirmassen confirmasses confirmassin confirmassis confirmat confirmats confirmau confirmava confirmaven confirmaves confirme confirmem confirmen confirmes confirmessen confirmesses confirmessin confirmessis confirmeu confirmi confirmin confirmis confirmo confirmà confirmàrem confirmàreu confirmàs confirmàssem confirmàsseu confirmàssim confirmàssiu confirmàvem confirmàveu confirmés confirméssem confirmésseu confirméssim confirméssiu confirmí occ sept val v
confirmō
Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
Administrar la confirmació a algú.

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ n masc
conflictus

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ alg ant bal cent congel congela congelada congelades congelaia congelaien congelaies congelam congelant congelar congelara congelaran congelarem congelaren congelares congelareu congelaria congelarien congelaries congelariva congelariven congelarives congelarà congelaràs congelaré congelaríem congelaríeu congelarívem congelaríveu congelassen congelasses congelassin congelassis congelat congelats congelau congelava congelaven congelaves congelavi congelavo congele congeleguem congeleguessa congeleguessen congeleguesses congelegueu congelegués congeleguéssom congeleguéssou congelem congelen congeles congelessa congelessen congelesses congelessi congelessin congelessis congeleu congeli congelin congelis congelo congelos congels congelà congelàiem congelàieu congelàrem congelàreu congelàs congelàssem congelàsseu congelàssim congelàssiu congelàvem congelàvets congelàveu congelàvom congelés congeléssem congelésseu congeléssim congeléssiu congelí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
gelare
Posar a menys de zero graus.

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ n masc
cuniculus cunīculus
Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ n fem
conjunctio
(astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
coniunctio conjunctio
(gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ n masc
collectum
Sèrie, mena, tipus, sort.

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) connect connecta connectada connectades connectam connectant connectar connectara connectaran connectarem connectaren connectares connectareu connectaria connectarien connectaries connectarà connectaràs connectaré connectaríem connectaríeu connectassen connectasses connectassin connectassis connectat connectats connectau connectava connectaven connectaves connecte connectem connecten connectes connectessen connectesses connectessin connectessis connecteu connecti connectin connectis connecto connectà connectàrem connectàreu connectàs connectàssem connectàsseu connectàssim connectàssiu connectàvem connectàveu connectés connectéssem connectésseu connectéssim connectéssiu connectí occ sept val v
cōpulō
Establir un fort lligam.
Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ n fem
nexus
El fet de connectar.
El punt on dues o més coses connecten.
Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ bal conquereix conquereixen conquereixes conquereixi conquereixin conquereixis conquereixo conqueresc conqueresqui conqueresquin conqueresquis conqueria conquerida conquerides conquerien conqueries conqueriguem conquerigueu conquerim conquerint conquerir conquerira conqueriran conquerirem conqueriren conquerires conquerireu conqueriria conqueririen conqueriries conquerirà conqueriràs conqueriré conqueriríem conqueriríeu conquerisc conquerisca conquerisquen conquerisques conquerissen conquerisses conquerissin conquerissis conquerit conquerits conqueriu conquerix conquerixen conquerixes conquerixo conquerí conqueríem conqueríeu conquerírem conqueríreu conquerís conqueríssem conquerísseu conqueríssim conqueríssiu n-occ occ sept val v
debellare

conreu /konˈrew/ /konˈrəw/ /konˈrɛw/ /kunˈrɛw/ n masc
frux

consagrar /kon.saˈɣɾa/ /kon.saˈɣɾaɾ/ /kon.səˈɣɾa/ /kun.səˈɣɾa/ alg ant bal cent consagr consagra consagrada consagrades consagraia consagraien consagraies consagram consagrant consagrar consagrara consagraran consagrarem consagraren consagrares consagrareu consagraria consagrarien consagraries consagrariva consagrariven consagrarives consagrarà consagraràs consagraré consagraríem consagraríeu consagrarívem consagraríveu consagrassen consagrasses consagrassin consagrassis consagrat consagrats consagrau consagrava consagraven consagraves consagravi consagravo consagre consagreguem consagreguessa consagreguessen consagreguesses consagregueu consagregués consagreguéssom consagreguéssou consagrem consagren consagres consagressa consagressen consagresses consagressi consagressin consagressis consagreu consagri consagrin consagris consagro consagros consagrs consagrà consagràiem consagràieu consagràrem consagràreu consagràs consagràssem consagràsseu consagràssim consagràssiu consagràvem consagràvets consagràveu consagràvom consagrés consagréssem consagrésseu consagréssim consagréssiu consagrí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
consecrare
Fer sagrada alguna persona o cosa.
Pronunciar amb intenció el sacerdot les paraules de la consagració sobre la matèria deguda (generalment sobre l'hòstia i el vi).
Entre els romans, concedir l'apoteosi a algun dels seus emperadors (posar-los al nivell dels déus).
Oferir, dedicar a Déu alguna cosa o persona.
Erigir un monument per a perpetuar la memòria d'alguna persona o esdeveniment.
destinare
Destinar alguna expressió o paraula per una determinada i particular significació.
incumbere
Oferir, dedicar el temps en alguna cosa, com la vida al bé de la pàtria.

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ adj
cōnscius

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ n masc
consilium
Acte o efecte d'aconsellar.
Grup d'assessorament d'una institució o empresa.

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ n masc
consensiō

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ alg bal consent consenta consenten consentes consenti consentia consentida consentides consentien consenties consentiguem consentigueu consentim consentin consentint consentir consentira consentiran consentirem consentiren consentires consentireu consentiria consentirien consentiries consentirà consentiràs consentiré consentiríem consentiríeu consentis consentissen consentisses consentissin consentissis consentit consentits consentiu consento consents consentí consentíem consentíeu consentírem consentíreu consentís consentíssem consentísseu consentíssim consentíssiu eiv occ sept v.cent val v
consentiō

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ adv
consequenter

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ n fem
consequentia

conservar /kon.serˈβa/ /kon.seɾˈvaɾ/ /kon.seɾˈβa/ /kon.səɾˈva/ /kun.sərˈba/ /kun.sərˈva/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) conserv conserva conservada conservades conservam conservant conservar conservara conservaran conservarem conservaren conservares conservareu conservaria conservarien conservaries conservarà conservaràs conservaré conservaríem conservaríeu conservassen conservasses conservassin conservassis conservat conservats conservau conservava conservaven conservaves conserve conservem conserven conserves conservessen conservesses conservessin conservessis conserveu conservi conservin conservis conservo conservà conservàrem conservàreu conservàs conservàssem conservàsseu conservàssim conservàssiu conservàvem conservàveu conservés conservéssem conservésseu conservéssim conservéssiu conserví occ sept val v
conservare
Guardar, retenir, no deixar perdre.

consideració /kon.si.ðe.ɾa.siˈo/ /kon.si.ðə.ɾə.siˈo/ /kun.si.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
consideratio

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) consider considera considerada considerades consideram considerant considerar considerara consideraran considerarem consideraren considerares considerareu consideraria considerarien consideraries considerarà consideraràs consideraré consideraríem consideraríeu considerassen considerasses considerassin considerassis considerat considerats considerau considerava consideraven consideraves considere considerem consideren consideres consideressen consideresses consideressin consideressis considereu consideri considerin consideris considero considerà consideràrem consideràreu consideràs consideràssem consideràsseu consideràssim consideràssiu consideràvem consideràveu considerés consideréssem considerésseu consideréssim consideréssiu considerí occ sept val v
meditor
Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ adv
congruenter

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ bal consisteix consisteixen consisteixes consisteixi consisteixin consisteixis consisteixo consistesc consistesqui consistesquin consistesquis consistia consistida consistides consistien consisties consistiguem consistigueu consistim consistint consistir consistira consistiran consistirem consistiren consistires consistireu consistiria consistirien consistiries consistirà consistiràs consistiré consistiríem consistiríeu consistisc consistisca consistisquen consistisques consistissen consistisses consistissin consistissis consistit consistits consistiu consistix consistixen consistixes consistixo consistí consistíem consistíeu consistírem consistíreu consistís consistíssem consistísseu consistíssim consistíssiu n-occ occ sept val v
cōnstō

consogre /konˈsɔ.ɣɾe/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n masc
consocer

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ n masc
cōnsōlātiō

consola de joc n fem
consola ludis electronicis

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ n fem
consonans

conspirar /kons.piˈɾa/ /kons.piˈɾaɾ/ /kuns.piˈɾa/ alg ant bal cent conspir conspira conspirada conspirades conspiraia conspiraien conspiraies conspiram conspirant conspirar conspirara conspiraran conspirarem conspiraren conspirares conspirareu conspiraria conspirarien conspiraries conspirariva conspirariven conspirarives conspirarà conspiraràs conspiraré conspiraríem conspiraríeu conspirarívem conspiraríveu conspirassen conspirasses conspirassin conspirassis conspirat conspirats conspirau conspirava conspiraven conspiraves conspiravi conspiravo conspire conspireguem conspireguessa conspireguessen conspireguesses conspiregueu conspiregués conspireguéssom conspireguéssou conspirem conspiren conspires conspiressa conspiressen conspiresses conspiressi conspiressin conspiressis conspireu conspiri conspirin conspiris conspiro conspiros conspirs conspirà conspiràiem conspiràieu conspiràrem conspiràreu conspiràs conspiràssem conspiràsseu conspiràssim conspiràssiu conspiràvem conspiràvets conspiràveu conspiràvom conspirés conspiréssem conspirésseu conspiréssim conspiréssiu conspirí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
coniurare

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ adj
constans
Que no es troba subjecte al canvi.

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ n fem
constans
(matemàtiques) Quantitat que té sempre el mateix valor

constantment /konsˌtamˈmen/ /konsˌtamˈment/ /kunsˌtamˈmen/ adv
constanter

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
constellatio

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ n fem
constitutio

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ n fem
constructio

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ bal construeix construeixen construeixes construeixi construeixin construeixis construeixo construesc construesqui construesquin construesquis construint construir construiran construirem construireu construiria construirien construiries construirà construiràs construiré construiríem construiríeu construí construíem construíeu construírem construíreu construís construíssem construísseu construíssim construíssiu construïa construïda construïdes construïen construïes construïguem construïgueu construïm construïra construïren construïres construïsc construïsca construïsquen construïsques construïssen construïsses construïssin construïssis construït construïts construïu construïx construïxen construïxes construïxo n-occ occ sept val v
construere
(arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constància /konsˈtan.si.a/ /kunsˈtan.si.ə/ n fem
firmitas

consultar /kon.suɫˈta/ /kon.suɫˈtaɾ/ /kun.suɫˈta/ alg ant bal cent consult consulta consultada consultades consultaia consultaien consultaies consultam consultant consultar consultara consultaran consultarem consultaren consultares consultareu consultaria consultarien consultaries consultariva consultariven consultarives consultarà consultaràs consultaré consultaríem consultaríeu consultarívem consultaríveu consultassen consultasses consultassin consultassis consultat consultats consultau consultava consultaven consultaves consultavi consultavo consulte consulteguem consulteguessa consulteguessen consulteguesses consultegueu consultegués consulteguéssom consulteguéssou consultem consulten consultes consultessa consultessen consultesses consultessi consultessin consultessis consulteu consulti consultin consultis consulto consultos consults consultà consultàiem consultàieu consultàrem consultàreu consultàs consultàssem consultàsseu consultàssim consultàssiu consultàvem consultàvets consultàveu consultàvom consultés consultéssem consultésseu consultéssim consultéssiu consultí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
sciscitor

consum /konˈsum/ /kunˈsum/ n masc
absūmēdō

consumir /kon.suˈmi/ /kon.suˈmiɾ/ /kun.suˈmi/ bal centr consum consuma consumeix consumeixen consumeixes consumeixi consumeixin consumeixis consumeixo consumen consumes consumesc consumesqui consumesquin consumesquis consumi consumia consumida consumides consumien consumies consumiguem consumigueu consumim consumin consumint consumir consumira consumiran consumirem consumiren consumires consumireu consumiria consumirien consumiries consumirà consumiràs consumiré consumiríem consumiríeu consumis consumisc consumisca consumisquen consumisques consumissen consumisses consumissin consumissis consumit consumits consumiu consumix consumixen consumixes consumixo consumo consums consumí consumíem consumíeu consumírem consumíreu consumís consumíssem consumísseu consumíssim consumíssiu n-occ occ sept val v
exedō

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ n masc
contactus

contagi /konˈta.d͡ʒi/ /konˈta.ʒi/ /kunˈta.ʒi/ n masc
contagio

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ n fem
pollutio
Acció i efecte de contaminar.

contaminar /kon.ta.miˈna/ /kon.ta.miˈnaɾ/ /kun.tə.miˈna/ alg ant bal cent contamina contaminada contaminades contaminaia contaminaien contaminaies contaminam contaminant contaminar contaminara contaminaran contaminarem contaminaren contaminares contaminareu contaminaria contaminarien contaminaries contaminariva contaminariven contaminarives contaminarà contaminaràs contaminaré contaminaríem contaminaríeu contaminarívem contaminaríveu contaminassen contaminasses contaminassin contaminassis contaminat contaminats contaminau contaminava contaminaven contaminaves contaminavi contaminavo contamine contamineguem contamineguessa contamineguessen contamineguesses contaminegueu contaminegués contamineguéssom contamineguéssou contaminem contaminen contamines contaminessa contaminessen contaminesses contaminessi contaminessin contaminessis contamineu contamini contaminin contaminis contamino contaminos contaminà contaminàiem contaminàieu contaminàrem contaminàreu contaminàs contaminàssem contaminàsseu contaminàssim contaminàssiu contaminàvem contaminàvets contaminàveu contaminàvom contaminés contaminéssem contaminésseu contaminéssim contaminéssiu contaminí contamín eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
contāminō

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cont conta contada contades contam contant contar contara contaran contarem contaren contares contareu contaria contarien contaries contarà contaràs contaré contaríem contaríeu contassen contasses contassin contassis contat contats contau contava contaven contaves conte contem conten contes contessen contesses contessin contessis conteu conti contin contis conto contà contàrem contàreu contàs contàssem contàsseu contàssim contàssiu contàvem contàveu contés contéssem contésseu contéssim contéssiu contí occ sept val v
narrare

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ n masc
fabula
Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
Relat fantasiós d'un esdeveniment.

contendir /kon.tenˈdi/ /kon.tenˈdiɾ/ /kon.tənˈdi/ /kun.tənˈdi/ alg ant bal centr contendeix contendeixa contendeixen contendeixes contendeixi contendeixin contendeixis contendeixo contendeixs contendesc contendesca contendesquen contendesques contendesqui contendesquin contendesquis contendia contendida contendides contendien contendies contendiguem contendiguera contendigueren contendigueres contendiguessen contendiguesses contendiguessin contendiguessis contendigueu contendigueva contendigueven contendigueves contendigué contendiguérem contendiguéreu contendigués contendiguéssem contendiguésseu contendiguéssim contendiguéssiu contendiguévem contendiguéveu contendim contendint contendir contendira contendiran contendirem contendiren contendires contendireu contendiria contendirien contendiries contendiriva contendiriven contendirives contendirà contendiràs contendiré contendiríem contendiríeu contendirívem contendiríveu contendisc contendisca contendisco contendiscos contendisquem contendisquen contendisques contendisqueu contendissa contendissen contendisses contendissi contendissin contendissis contendist contendit contendits contendiu contendiva contendiven contendives contendix contendixa contendixen contendixes contendixi contendixin contendixis contendixo contendixos contendí contendíem contendíets contendíeu contendírem contendíreu contendís contendíscon contendíssem contendísseu contendíssim contendíssiu contendíssom contendíssou contendívem contendíveu contendíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
contendere

contendre /konˈten.dɾe/ /konˈten.dɾə/ /kunˈten.dɾə/ /kunˈtɾen.da/ contenc contendran contendre contendrem contendreu contendria contendrien contendries contendrà contendràs contendré contendríem contendríeu contenem contenen contenent conteneu contenga contenguem contenguen contenguera contengueren contengueres contengues contenguessen contenguesses contenguessin contenguessis contengueu contengui contenguin contenguis contengué contenguérem contenguéreu contengués contenguéssem contenguésseu contenguéssim contenguéssiu contenguí contenia contenien contenies contens conteníem conteníeu contesa conteses contesos contès contén contés eiv occ v.cent val v
contendere
(alguerès) contenir.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ n masc
vas
Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contenir /kon.teˈni/ /kon.teˈniɾ/ /kon.təˈni/ /kun.təˈni/ bal contenc contendran contendrem contendreu contendria contendrien contendries contendrà contendràs contendré contendríem contendríeu contenen contenguda contengudes contenguem contengueren contengueres contenguessin contenguessis contengueu contengui contenguin contenguis contengut contenguts contengué contenguérem contenguéreu contengués contenguéssim contenguéssiu contenguí contenia contenien contenies contenim contenint contenir conteniu contens conteníem conteníeu continc contindran contindrem contindreu contindria contindrien contindries contindrà contindràs contindré contindríem contindríeu continga continguda contingudes continguem continguen continguera contingueren contingueres contingues continguessen continguesses continguessin continguessis contingueu contingui continguin continguis contingut continguts contingué continguérem continguéreu contingués continguéssem continguésseu continguéssim continguéssiu continguí conté contén contín occ val v
continere
Tenir dintre o en la influència d'alguna cosa.

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) contest contesta contestada contestades contestam contestant contestar contestara contestaran contestarem contestaren contestares contestareu contestaria contestarien contestaries contestarà contestaràs contestaré contestaríem contestaríeu contestassen contestasses contestassin contestassis contestat contestats contestau contestava contestaven contestaves conteste contestem contesten contestes contestessen contestesses contestessin contestessis contesteu contesti contestin contestis contesto contestà contestàrem contestàreu contestàs contestàssem contestàsseu contestàssim contestàssiu contestàvem contestàveu contestés contestéssem contestésseu contestéssim contestéssiu contestí occ sept val v
refero

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ adj masc
contiguus

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ contínua adj masc
continuus

continuació /kon.ti.nu.a.siˈo/ /kon.ti.nu.ə.siˈo/ /kun.ti.nu.ə.siˈo/ n fem
continuitas

continuadament /kon.ti.nuˌa.ðaˈmen/ /kon.ti.nuˌa.ðaˈment/ /kon.ti.nuˌa.ðəˈment/ /kun.ti.nuˌa.ðəˈmen/ adv
assiduē

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) continua continuada continuades continuam continuant continuar continuara continuaran continuarem continuaren continuares continuareu continuaria continuarien continuaries continuarà continuaràs continuaré continuaríem continuaríeu continuassen continuasses continuassin continuassis continuat continuats continuau continuava continuaven continuaves continue continuem continuen continues continuessen continuesses continuessin continuessis continueu continuo continuu continuà continuàrem continuàreu continuàs continuàssem continuàsseu continuàssim continuàssiu continuàvem continuàveu continués continuéssem continuésseu continuéssim continuéssiu continuí continuï continuïn continuïs occ sept val v
continuare continuo
(transitiu) Prosseguir allò començat.

continuïtat n fem
continuitas

contra /ˈkon.tɾa/ preposition
contra
Relació que denota oposició.

contrabatre /ˌkon.tɾaˈba.tɾe/ /ˌkɔn.tɾəˈβa.tɾə/ bal contrabat contrabata contrabatem contrabaten contrabatent contrabatera contrabateren contrabateres contrabates contrabatessen contrabatesses contrabatessin contrabatessis contrabateu contrabati contrabatia contrabatien contrabaties contrabatin contrabatis contrabato contrabatran contrabatre contrabatrem contrabatreu contrabatria contrabatrien contrabatries contrabatrà contrabatràs contrabatré contrabatríem contrabatríeu contrabats contrabatuda contrabatudes contrabatut contrabatuts contrabaté contrabatérem contrabatéreu contrabatés contrabatéssem contrabatésseu contrabatéssim contrabatéssiu contrabatí contrabatíem contrabatíeu occ sept val v
quatere

contracepció /ˌkon.tɾa.sep.siˈo/ /ˌkɔn.tɾə.səp.siˈo/ n fem
contraconceptio

contractar /kon.tɾakˈta/ /kon.tɾakˈtaɾ/ /kun.tɾəkˈta/ alg ant bal cent contract contracta contractada contractades contractaia contractaien contractaies contractam contractant contractar contractara contractaran contractarem contractaren contractares contractareu contractaria contractarien contractaries contractariva contractariven contractarives contractarà contractaràs contractaré contractaríem contractaríeu contractarívem contractaríveu contractassen contractasses contractassin contractassis contractat contractats contractau contractava contractaven contractaves contractavi contractavo contracte contracteguem contracteguessa contracteguessen contracteguesses contractegueu contractegués contracteguéssom contracteguéssou contractem contracten contractes contractessa contractessen contractesses contractessi contractessin contractessis contracteu contracti contractin contractis contracto contractos contracts contractà contractàiem contractàieu contractàrem contractàreu contractàs contractàssem contractàsseu contractàssim contractàssiu contractàvem contractàvets contractàveu contractàvom contractés contractéssem contractésseu contractéssim contractéssiu contractí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
conducere

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ n masc
foedus contractus
Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contradir /kun.tɾəˈði/ /ˌkon.tɾaˈði/ /ˌkon.tɾaˈðiɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈði/ bal contradeia contradeien contradeies contradeim contradeis contradic contradiem contradient contradieu contradiga contradigau contradiguem contradiguen contradiguera contradigueren contradigueres contradigues contradiguessen contradiguesses contradiguessin contradiguessis contradigueu contradigui contradiguin contradiguis contradigué contradiguérem contradiguéreu contradigués contradiguéssem contradiguésseu contradiguéssim contradiguéssiu contradiguí contradir contradiran contradirem contradireu contradiria contradirien contradiries contradirà contradiràs contradiré contradiríem contradiríeu contradis contradit contradita contradites contradits contradiu contradiuen contradius contradèiem contradèieu eiv nota 1 occ v.cent val v
adversor

contrafort /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/ /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/ n masc
erisma
Cos de reforç d’un mur per la part exterior.

contrarellotge /ˌkon.tɾa.reˈʎɔ.d͡ʒe/ /ˌkɔn.tɾə.rəˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
eventus contra horologium

contratemps /ˌkon.tɾaˈtems/ /ˌkɔn.tɾəˈtems/ n masc
casus
Adversitat que interromp una acció.

contreure /konˈtɾew.ɾe/ /konˈtɾɛw.ɾə/ /kunˈtɾɛw.ɾə/ v
nanciscor

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ n fem
stips

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ bal contribueix contribueixen contribueixes contribueixi contribueixin contribueixis contribueixo contribuesc contribuesqui contribuesquin contribuesquis contribuint contribuir contribuiran contribuirem contribuireu contribuiria contribuirien contribuiries contribuirà contribuiràs contribuiré contribuiríem contribuiríeu contribuí contribuíem contribuíeu contribuírem contribuíreu contribuís contribuíssem contribuísseu contribuíssim contribuíssiu contribuïa contribuïda contribuïdes contribuïen contribuïes contribuïguem contribuïgueu contribuïm contribuïra contribuïren contribuïres contribuïsc contribuïsca contribuïsquen contribuïsques contribuïssen contribuïsses contribuïssin contribuïssis contribuït contribuïts contribuïu contribuïx contribuïxen contribuïxes contribuïxo n-occ occ sept val v
contribuere

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ n masc
imperium
(esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
(esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) control controla controlada controlades controlam controlant controlar controlara controlaran controlarem controlaren controlares controlareu controlaria controlarien controlaries controlarà controlaràs controlaré controlaríem controlaríeu controlassen controlasses controlassin controlassis controlat controlats controlau controlava controlaven controlaves controle controlem controlen controles controlessen controlesses controlessin controlessis controleu controli controlin controlis controlo controlà controlàrem controlàreu controlàs controlàssem controlàsseu controlàssim controlàssiu controlàvem controlàveu controlés controléssem controlésseu controléssim controléssiu controlí occ sept val v
moderare
Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.

contumàcia /kon.tuˈma.si.a/ /kun.tuˈma.si.ə/ n fem
contumacia
Tenacitat i duresa en mantenir algun error, pertinàcia.
L'omissió o tardança en comparèixer en judici, o complir algun requisit del mateix, dins el terme corresponent.

contusió /kon.tu.ziˈo/ /kun.tu.ziˈo/ n fem
contūsiō

convenientment /kom.be.niˌemˈmen/ /koɱ.ve.niˌemˈment/ /koɱ.və.niˌemˈment/ /kum.bə.niˌemˈmen/ /kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
commodē

convent /komˈben/ /koɱˈvent/ /kumˈben/ /kuɱˈven/ n masc
conventus

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ n fem
colloquium
Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

conversió /kom.ber.siˈo/ /kom.beɾ.siˈo/ /koɱ.veɾ.siˈo/ /koɱ.vəɾ.siˈo/ /kum.bər.siˈo/ /kuɱ.vər.siˈo/ n fem
conversio

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ adj masc
convexus

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) convid convida convidada convidades convidam convidant convidar convidara convidaran convidarem convidaren convidares convidareu convidaria convidarien convidaries convidarà convidaràs convidaré convidaríem convidaríeu convidassen convidasses convidassin convidassis convidat convidats convidau convidava convidaven convidaves convide convidem conviden convides convidessen convidesses convidessin convidessis convideu convidi convidin convidis convido convidà convidàrem convidàreu convidàs convidàssem convidàsseu convidàssim convidàssiu convidàvem convidàveu convidés convidéssem convidésseu convidéssim convidéssiu convidí occ sept val v
invitare

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ bal convencem convencen convencent convencera convenceran convencerem convenceren convenceres convencereu convenceria convencerien convenceries convencerà convenceràs convenceré convenceríem convenceríeu convences convencessen convencesses convencessin convencessis convenceu convenci convencia convencien convencies convencin convencis convencé convencérem convencéreu convencés convencéssem convencésseu convencéssim convencéssiu convencí convencíem convencíeu convenç convença convenço convençuda convençudes convençut convençuts convèncer convéncer eiv occ sept v.cent val v
persuadere

cony /ˈkoɲ/ n masc
cunnus

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ bal conec conega coneguda conegudes coneguem coneguen coneguera conegueren conegueres conegues coneguessen coneguesses coneguessin coneguessis conegueu conegui coneguin coneguis conegut coneguts conegué coneguérem coneguéreu conegués coneguéssem coneguésseu coneguéssim coneguéssiu coneguí coneix coneixem coneixen coneixent coneixeran coneixerem coneixereu coneixeria coneixerien coneixeries coneixerà coneixeràs coneixeré coneixeríem coneixeríeu coneixes coneixeu coneixia coneixien coneixies coneixíem coneixíeu conèixer occ val v
nosco
Entendre, tenir idea d'alguna cosa.

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ n masc
eversio reipublicae

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ n fem
calix
Recipient per contenir líquid amb un peu.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un recipient ornamental.
pilei
La part buida d'un barret en què hi entra el cap.
vas
Braser que té la figura de copa, feta de llautó, coure o altre material, amb dues nanses per a portar-lo d'una part a una altra.

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ n masc
copernicium

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) copia copiada copiades copiam copiant copiar copiara copiaran copiarem copiaren copiares copiareu copiaria copiarien copiaries copiarà copiaràs copiaré copiaríem copiaríeu copiassen copiasses copiassin copiassis copiat copiats copiau copiava copiaven copiaves copie copiem copien copies copiessen copiesses copiessin copiessis copieu copii copio copià copiàrem copiàreu copiàs copiàssem copiàsseu copiàssim copiàssiu copiàvem copiàveu copiés copiéssem copiésseu copiéssim copiéssiu copií copiï copiïn copiïs occ sept val v
simulare
Reproduir un text o document original.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ adj masc
copticus
Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ n masc
lingua coptica lingua Coptica
(invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

copular /ko.puˈɫa/ /ko.puˈɫaɾ/ /ku.puˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) copul copula copulada copulades copulam copulant copular copulara copularan copularem copularen copulares copulareu copularia copularien copularies copularà copularàs copularé copularíem copularíeu copulassen copulasses copulassin copulassis copulat copulats copulau copulava copulaven copulaves copule copulem copulen copules copulessen copulesses copulessin copulessis copuleu copuli copulin copulis copulo copulà copulàrem copulàreu copulàs copulàssem copulàsseu copulàssim copulàssiu copulàvem copulàveu copulés copuléssem copulésseu copuléssim copuléssiu copulí occ sept val v
coeō

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ n masc
cor
Múscul que bombeja la sang a través del cos.
Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
Part central d'alguna cosa.
chorus
Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ n masc
coralium
Animal metazou marí proveït d'un esquelet calcari; corall.

corall /koˈɾaʎ/ /kuˈɾaʎ/ n masc
corallium

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
fortitudo
Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

corb /ˈkorp/ adj masc
curvus
Línia que es desvia de la recta de forma continuada.

corb /ˈkorp/ n masc
corvus
Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ n fem
fascia
Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ n fem
funis restis
(esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
(pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

cordó /koɾˈðo/ /kurˈdo/ n masc
cingulum
Espècie de corda generalment rodona que acostuma a fer-se de fils entrelligats o trenats de seda, cotó, estam i altres matèries semblants, i que acostuma a tenir la funció de subjectar o lligar algun objecte.
funiculus
La corda amb què se cenyeixen l'hàbit els religiosos d'alguns ordres.
funiculus obsidio
Conjunt de partides de tropa o gent col·locades de distància en distància per a privar la comunicació d'un territori amb un altre o per a impedir el pas.
caelatura
Guarnició que es fa a la vora de les monedes per a que no siguin falsificades ni retallades (antigament).
obsidio
(argot casteller) Cadascun dels cercles concèntrics dels castellers de la pinya; el primer cordó consisteix dels castellers en contacte directe amb el tronc (primeres mans, primers vents i laterals), el segon cordó dels castellers col·locats darrere dels del primer cordó, etc.

coregent /ko.reˈd͡ʒen/ /ko.reˈd͡ʒent/ /ko.reˈʒen/ /ko.rəˈʒent/ /ku.rəˈʒen/ n neut
corrector

coregència /ko.reˈd͡ʒɛn.si.a/ /ko.reˈʒɛn.si.a/ /ko.rəˈʒɛn.si.ə/ /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ n fem
correctura

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ adj masc
Lingua Coreana
Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ n masc
Lingua Coreana
Individu de Corea.
(masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corifeu /ko.ɾiˈfɛw/ /ku.ɾiˈfɛw/ n masc
coryphaeus

corn /ˈkɔrn/ n masc
cornu
Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ n fem
hyperthyrum
(arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

cornucòpia /ˌkor.nuˈkɔ.pi.ə/ /ˌkoɾ.nuˈkɔ.pi.a/ n fem
cornu copiae
Símbol del corn de l'abundància.

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ n fem
corona

coronavirus /koˌɾo.naˈvi.ɾus/ /koˌɾo.naˈβi.ɾus/ /koˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈβi.ɾus/ n masc
vīrus corōnārium

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ n masc
hara

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ n fem
correctio

correctament /koˌrɛk.taˈmen/ /koˌrɛk.taˈment/ /koˌrɛk.təˈment/ /kuˌrɛk.təˈmen/ adv
emendate

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ adj
correctus

corredor /ko.reˈðo/ /ko.reˈðoɾ/ /ko.rəˈðo/ /ku.rəˈðo/ n masc
cursor
Esportista en una prova de cursa.

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ alg ant bal centr corregeix corregeixa corregeixen corregeixes corregeixi corregeixin corregeixis corregeixo corregeixs corregesc corregesca corregesquen corregesques corregesqui corregesquin corregesquis corregia corregida corregides corregien corregies corregiguem corregiguera corregigueren corregigueres corregiguessen corregiguesses corregiguessin corregiguessis corregigueu corregigueva corregigueven corregigueves corregigué corregiguérem corregiguéreu corregigués corregiguéssem corregiguésseu corregiguéssim corregiguéssiu corregiguévem corregiguéveu corregim corregint corregir corregira corregiran corregirem corregiren corregires corregireu corregiria corregirien corregiries corregiriva corregiriven corregirives corregirà corregiràs corregiré corregiríem corregiríeu corregirívem corregiríveu corregisc corregisca corregisco corregiscos corregisquem corregisquen corregisques corregisqueu corregissa corregissen corregisses corregissi corregissin corregissis corregist corregit corregits corregiu corregiva corregiven corregives corregix corregixa corregixen corregixes corregixi corregixin corregixis corregixo corregixos corregí corregíem corregíets corregíeu corregírem corregíreu corregís corregíscon corregíssem corregísseu corregíssim corregíssiu corregíssom corregíssou corregívem corregíveu corregíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
corrigere

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ adj
amnis
Que flueix.
D’ús comú, que és generalment acceptat.

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ n masc
amnis
Massa que flueix contínuament.

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ bal correspon corresponc correspondran correspondre correspondrem correspondreu correspondria correspondrien correspondries correspondrà correspondràs correspondré correspondríem correspondríeu corresponem corresponen corresponent corresponeu corresponga corresponguem corresponguen corresponguera correspongueren correspongueres correspongues corresponguessen corresponguesses corresponguessin corresponguessis correspongueu correspongui corresponguin corresponguis correspongué corresponguérem corresponguéreu correspongués corresponguéssem corresponguésseu corresponguéssim corresponguéssiu corresponguí corresponia corresponien corresponies correspons corresponíem corresponíeu correspost corresposta correspostes correspostos occ val v
congruere
Ésser responsabilitat, pertocar.

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ n fem
lōrum
Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ n masc
cursor
Persona que és portadora de notícies o que transporta personalment una carta, sobretot en temps de guerra.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw n masc
cursus electronicus

corroborar /ko.ro.boˈɾa/ /ko.ro.boˈɾaɾ/ /ko.ro.βoˈɾa/ /ku.ru.buˈɾa/ /ku.ru.βuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) corrobor corrobora corroborada corroborades corroboram corroborant corroborar corroborara corroboraran corroborarem corroboraren corroborares corroborareu corroboraria corroborarien corroboraries corroborarà corroboraràs corroboraré corroboraríem corroboraríeu corroborassen corroborasses corroborassin corroborassis corroborat corroborats corroborau corroborava corroboraven corroboraves corrobore corroborem corroboren corrobores corroboressen corroboresses corroboressin corroboressis corroboreu corrobori corroborin corroboris corroboro corroborà corroboràrem corroboràreu corroboràs corroboràssem corroboràsseu corroboràssim corroboràssiu corroboràvem corroboràveu corroborés corroboréssem corroborésseu corroboréssim corroboréssiu corroborí occ sept val v
corrōborō

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ bal corromp corrompa corrompem corrompen corrompent corrompera corromperen corromperes corrompes corrompessen corrompesses corrompessin corrompessis corrompeu corrompi corrompia corrompien corrompies corrompin corrompis corrompo corrompran corrompre corromprem corrompreu corrompria corromprien corrompries corromprà corrompràs corrompré corrompríem corrompríeu corromps corrompuda corrompudes corromput corromputs corrompé corrompérem corrompéreu corrompés corrompéssem corrompésseu corrompéssim corrompéssiu corrompí corrompíem corrompíeu occ sept val v
corrumpere
Alterar o mudar la forma d'alguna cosa.
Metafòricament, pervertir o seduir a una dona.
Metafòricament, pervertir, viciar els bons costums.
Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.
putrescere
(pronominal) Podrir-se, fer-se malbé.

corrompre's /koˈrom.pɾes/ /kuˈrom.pɾəs/ v
putrescere

corruptament /koˌrup.taˈmen/ /koˌrup.taˈment/ /koˌrup.təˈment/ /kuˌrup.təˈmen/ adv
corruptē

cort /ˈkort/ n fem
aula
Conjunt format pel sobirà i els personatges que l'envolten i que constitueixen habitualment o accidentalment la seva família, el seu servei i la seva comitiva o acompanyament, dit també cort noble.
(històric) Tribunal en representació d’un sobirà.

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ n fem
cōmitās

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ n masc
aulicus

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ n fem
velum
Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.

cortès /koɾˈtes/ /koɾˈtəs/ /kurˈtɛs/ adj masc
comis

cos n masc
corpus
Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ n fem
res
Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ n fem
sobrina

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ alg bal cosia cosida cosides cosien cosies cosiguem cosigueu cosim cosint cosir cosira cosiran cosirem cosiren cosires cosireu cosiria cosirien cosiries cosirà cosiràs cosiré cosiríem cosiríeu cosissen cosisses cosissin cosissis cosit cosits cosiu cosí cosíem cosíeu cosírem cosíreu cosís cosíssem cosísseu cosíssim cosíssiu cus cusa cusen cuses cusi cusin cusis cuso eiv occ sept v.cent val v
suere suo

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ n masc
mundus

cosmovisió /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ n fem
cosmotheoria

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ adj masc
cosmetorium

cossia /koˈsi.a/ /kuˈsi.ə/ n fem
agea requiro
Pla de simetria d'un vaixell que el talla pel mig i va de proa a popa.

cost /ˈkɔst/ n masc
pretium

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ n fem
litus ora
Part de la terra que toca al mar.

costar /kosˈta/ /kosˈtaɾ/ /kusˈta/ alg ant bal cent cost costa costada costades costaia costaien costaies costam costant costar costara costaran costarem costaren costares costareu costaria costarien costaries costariva costariven costarives costarà costaràs costaré costaríem costaríeu costarívem costaríveu costassen costasses costassin costassis costat costats costau costava costaven costaves costavi costavo coste costeguem costeguessa costeguessen costeguesses costegueu costegués costeguéssom costeguéssou costem costen costes costessa costessen costesses costessi costessin costessis costeu costi costin costis costo costos costs costà costàiem costàieu costàrem costàreu costàs costàssem costàsseu costàssim costàssiu costàvem costàvets costàveu costàvom costés costéssem costésseu costéssim costéssiu costí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
cōnstō

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ n masc
latus
Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ n fem
costa
(anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ n masc
habitus

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ n masc
sobrinus consobrinus

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ n masc
autocinetum
Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).

cotó /koˈto/ /kuˈto/ n masc
xylinon

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ n masc
cuprum aes cyprum
Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ bal coc coem coent coeu coga coguda cogudes coguem coguen coguera cogueren cogueres cogues coguessen coguesses coguessin coguessis cogueu cogui coguin coguis cogut coguts cogué coguérem coguéreu cogués coguéssem coguésseu coguéssim coguéssiu coguí cou couen couran coure courem coureu couria courien couries courà couràs couré couríem couríeu cous coíem coíeu coïa coïen coïes cuit cuita cuites cuits occ val v
coquere
(cuina) Preparar un aliment al foc o alta temperatura.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ n fem
caverna antrum

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ adj masc
ignavus
Que no té coratge.

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ n fem
ignavia

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ n masc
cancer
Crustaci de la infraordre Brachyura.

crani n masc
calvaria

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ n fem
creatio

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ n masc
creator

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) crea creada creades cream creant crear creara crearan crearem crearen creares creareu crearia crearien crearies crearà crearàs crearé crearíem crearíeu creassen creasses creassin creassis creat creats creau creava creaven creaves cree creem creen crees creessen creesses creessin creessis creeu crei creo creà creàrem creàreu creàs creàssem creàsseu creàssim creàssiu creàvem creàveu creés creéssem creésseu creéssim creéssiu creí creï creïn creïs occ sept val v
creare creo
Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ adj masc
ingeniosus

creença n fem
fides

creixement /kɾe.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈment/ /kɾə.ʃəˈmen/ /kɾə.ʃəˈment/ n masc
auctus

creixen /ˈkɾe.ʃen/ /ˈkɾe.ʃən/ /ˈkɾej.ʃen/ n masc
nasturtium

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ n fem
cremo

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) crem crema cremada cremades cremam cremant cremar cremara cremaran cremarem cremaren cremares cremareu cremaria cremarien cremaries cremarà cremaràs cremaré cremaríem cremaríeu cremassen cremasses cremassin cremassis cremat cremats cremau cremava cremaven cremaves creme cremem cremen cremes cremessen cremesses cremessin cremessis cremeu cremi cremin cremis cremo cremà cremàrem cremàreu cremàs cremàssem cremàsseu cremàssim cremàssiu cremàvem cremàveu cremés creméssem cremésseu creméssim creméssiu cremí occ sept val v
urere
(intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.

crep /ˈkɾep/ /ˈkɾɛp/ n
laganum

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ n masc
crepusculum

crescuda /kɾesˈku.ða/ /kɾəsˈku.ðə/ n fem
incrementum
L'acte o efecte de créixer.
alluvies augeri
Augment d'aigua dels rius i rieres degut a la pluja o en fondre's la neu.
augeri augmentum
(plural) Els punts que s'augmenten en alguns paratges de la mitja per que sigui més ampla.

cresta /ˈkɾes.ta/ /ˈkɾəs.tə/ /ˈkɾɛs.tə/ n fem
crista

cresta ilíaca n fem
crista iliaca

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ n fem
crēta

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ n fem
crux
Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
Instrument de tortura.

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) creu creua creuada creuades creuam creuant creuar creuara creuaran creuarem creuaren creuares creuareu creuaria creuarien creuaries creuarà creuaràs creuaré creuaríem creuaríeu creuassen creuasses creuassin creuassis creuat creuats creuau creuava creuaven creuaves creue creuem creuen creues creuessen creuesses creuessin creuessis creueu creui creuin creuis creuo creuà creuàrem creuàreu creuàs creuàssem creuàsseu creuàssim creuàssiu creuàvem creuàveu creués creuéssem creuésseu creuéssim creuéssiu creuí occ sept val v
transire
Travessar un lloc d’un costat a l’altre.

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ bal crec creem creent creeu crega creguda cregudes creguem creguen creguera cregueren cregueres cregues creguessen creguesses creguessin creguessis cregueu cregui creguin creguis cregut creguts cregué creguérem creguéreu cregués creguéssem creguésseu creguéssim creguéssiu creguí creia creiem creien creient creies creieu creim creis creu creuen creuran creure creurem creureu creuria creurien creuries creurà creuràs creuré creuríem creuríeu creus crèiem crèieu créiem créieu occ val v
credere credo
Tenir confiança.

creïblement /kɾeˌi.bɫeˈment/ /kɾeˌi.βɫeˈmen/ /kɾeˌib.bɫeˈmen/ /kɾəˌi.βɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈment/ adv
credibiliter

criat /kɾiˈat/ n masc
famulus

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) crid crida cridada cridades cridam cridant cridar cridara cridaran cridarem cridaren cridares cridareu cridaria cridarien cridaries cridarà cridaràs cridaré cridaríem cridaríeu cridassen cridasses cridassin cridassis cridat cridats cridau cridava cridaven cridaves cride cridem criden crides cridessen cridesses cridessin cridessis crideu cridi cridin cridis crido cridà cridàrem cridàreu cridàs cridàssem cridàsseu cridàssim cridàssiu cridàvem cridàveu cridés cridéssem cridésseu cridéssim cridéssiu cridí occ sept val v
clamare
(intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
vocare
(transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

crim /ˈkɾim/ n masc
scelus

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ adj
scelestus
Relatiu al crim.

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ n neut
scelestus
Qui comet un crim.

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ n fem
iuba

criptó n masc
crypton

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ n
chrisma
L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

cristall /kɾisˈtaʎ/ n masc
crystallum

cristianisme /kɾis.ti.aˈniz.me/ /kɾis.ti.əˈniz.mə/ n masc
Christiānismus

cristià /kɾis.tiˈa/ n masc
Christianus
Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ croata adj masc
croaticus
Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ n masc
crucesignatus
Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.

crom n masc
chromium

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ n masc
chromosoma

cronòmetre /kɾoˈnɔ.me.tɾe/ /kɾoˈnɔ.mə.tɾə/ /kɾuˈnɔ.mə.tɾə/ n masc
horologium

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ n fem
scipio
Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.
furca
Barra de fusta amb dos ganxos en un extrem que serveix per a sostenir tabernacles.
baculus
Bastó en figura de gaiat que usaven els bisbes com a insígnia de la seva dignitat.

cru /ˈkɾu/ crusos adj masc
crudus
No cuit, o no prou cuit.
Sense la preparació que li cal a una substància.
Dit del temps rigorós.

crucificar /kɾu.si.fiˈka/ /kɾu.si.fiˈkaɾ/ alg ant bal cent crucific crucifica crucificada crucificades crucificaia crucificaien crucificaies crucificam crucificant crucificar crucificara crucificaran crucificarem crucificaren crucificares crucificareu crucificaria crucificarien crucificaries crucificariva crucificariven crucificarives crucificarà crucificaràs crucificaré crucificaríem crucificaríeu crucificarívem crucificaríveu crucificassen crucificasses crucificassin crucificassis crucificat crucificats crucificau crucificava crucificaven crucificaves crucificavi crucificavo crucifico crucificos crucificà crucificàiem crucificàieu crucificàrem crucificàreu crucificàs crucificàssem crucificàsseu crucificàssim crucificàssiu crucificàvem crucificàvets crucificàveu crucificàvom crucifique crucifiqueguem crucifiqueguessa crucifiqueguessen crucifiqueguesses crucifiquegueu crucifiquegués crucifiqueguéssom crucifiqueguéssou crucifiquem crucifiquen crucifiques crucifiquessa crucifiquessen crucifiquesses crucifiquessi crucifiquessin crucifiquessis crucifiqueu crucifiqui crucifiquin crucifiquis crucifiqués crucifiquéssem crucifiquésseu crucifiquéssim crucifiquéssiu crucifiquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
crucifīgō

crucifix /kɾu.siˈfiks/ n masc
crux

cruel /kɾuˈɛɫ/ adj
saevus

cruelment /kɾuˌɛɫˈmen/ /kɾuˌɛɫˈment/ adv
crūdēliter

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ n fem
trivium
Encreuament de carrers o de carreteres.

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ n masc
crater

crètic /ˈkɾɛ.tik/ n masc
amphimacer

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ bal creix creixem creixen creixent creixeran creixerem creixeren creixeres creixereu creixeria creixerien creixeries creixerà creixeràs creixeré creixeríem creixeríeu creixes creixessin creixessis creixeu creixi creixia creixien creixies creixin creixis creixo creixé creixérem creixéreu creixés creixéssim creixéssiu creixí creixíem creixíeu cresc cresca crescuda crescudes crescut crescuts cresquem cresquen cresquera cresqueren cresqueres cresques cresquessen cresquesses cresquessin cresquessis cresqueu cresqui cresquin cresquis cresqué cresquérem cresquéreu cresqués cresquéssem cresquésseu cresquéssim cresquéssiu cresquí créixer occ sept val v
crescere cresco

crític /ˈkɾi.tik/ adj masc
sonticus

crònic /ˈkrɔ.nik/ adj masc
chronicum

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ n fem
chronica

cu /ˈku/ n fem
kū

cua /ˈku.a/ n fem
cauda
Apèndix posterior d'alguns animals.

cub n masc
cubus

cuc n masc
vermis

cuc de seda n masc
bombyx

cucut /kuˈkut/ n masc
cuculus

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ n fem
motacilla

cuidar /kujˈða/ /kujˈðaɾ/ /kwiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) cuid cuida cuidada cuidades cuidam cuidant cuidar cuidara cuidaran cuidarem cuidaren cuidares cuidareu cuidaria cuidarien cuidaries cuidarà cuidaràs cuidaré cuidaríem cuidaríeu cuidassen cuidasses cuidassin cuidassis cuidat cuidats cuidau cuidava cuidaven cuidaves cuide cuidem cuiden cuides cuidessen cuidesses cuidessin cuidessis cuideu cuidi cuidin cuidis cuido cuidà cuidàrem cuidàreu cuidàs cuidàssem cuidàsseu cuidàssim cuidàssiu cuidàvem cuidàveu cuidés cuidéssem cuidésseu cuidéssim cuidéssiu cuidí occ sept val v
curare
Tenir cura d'algú o d'un animal.

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ n fem
coquina culina
Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cuin cuina cuinada cuinades cuinam cuinant cuinar cuinara cuinaran cuinarem cuinaren cuinares cuinareu cuinaria cuinarien cuinaries cuinarà cuinaràs cuinaré cuinaríem cuinaríeu cuinassen cuinasses cuinassin cuinassis cuinat cuinats cuinau cuinava cuinaven cuinaves cuine cuinem cuinen cuines cuinessen cuinesses cuinessin cuinessis cuineu cuini cuinin cuinis cuino cuinà cuinàrem cuinàreu cuinàs cuinàssem cuinàsseu cuinàssim cuinàssiu cuinàvem cuinàveu cuinés cuinéssem cuinésseu cuinéssim cuinéssiu cuiní occ sept val v
coquere kuhati

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ n masc
coquus

cuir /ˈkujr/ n masc
corium

cuirassa /kujˈɾa.sa/ /kujˈɾa.sə/ /kwiˈɾa.sa/ n fem
coriacea
Peça de l'armadura que cobreix bona part del tronc i que està feta d'un material sòlid (inicialment de cuir i posteriorment de metall) per tal d'evitar desperfectes per l'atac de l'enemic.

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ n fem
femur

cuixot /kujˈʃɔt/ /kuˈʃɔt/ n masc
femorale
Tros dels pantalons en el qual s'hi fica una cama.
coxarum
Peça de l'armadura que tapa i defensa la cuixa.

cul n masc
culus

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ n fem
cochleārium

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ n masc
culpa

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ n fem
culpa

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ adj
culpabilis
Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ n neut
nocens
Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culpar /kuɫˈpa/ /kuɫˈpaɾ/ alg ant bal cent culp culpa culpada culpades culpaia culpaien culpaies culpam culpant culpar culpara culparan culparem culparen culpares culpareu culparia culparien culparies culpariva culpariven culparives culparà culparàs culparé culparíem culparíeu culparívem culparíveu culpassen culpasses culpassin culpassis culpat culpats culpau culpava culpaven culpaves culpavi culpavo culpe culpeguem culpeguessa culpeguessen culpeguesses culpegueu culpegués culpeguéssom culpeguéssou culpem culpen culpes culpessa culpessen culpesses culpessi culpessin culpessis culpeu culpi culpin culpis culpo culpos culps culpà culpàiem culpàieu culpàrem culpàreu culpàs culpàssem culpàsseu culpàssim culpàssiu culpàvem culpàvets culpàveu culpàvom culpés culpéssem culpésseu culpéssim culpéssiu culpí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
culpō

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ adj masc
cultus
Persona dotada de cultura.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ n masc
cultus
Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultivar /kuɫ.tiˈva/ /kuɫ.tiˈvaɾ/ /kuɫ.tiˈβa/ /kuɫ.tiˈβaɾ/ alg ant bal cent cultiu cultius cultiv cultiva cultivada cultivades cultivaia cultivaien cultivaies cultivaieu cultivam cultivant cultivar cultivara cultivaran cultivarem cultivaren cultivares cultivareu cultivaria cultivarien cultivaries cultivariva cultivariven cultivarives cultivarà cultivaràs cultivaré cultivaríem cultivaríeu cultivarívem cultivaríveu cultivassen cultivasses cultivassin cultivassis cultivat cultivats cultivau cultivava cultivaven cultivaves cultivavi cultivavo cultive cultiveguem cultiveguessa cultiveguessen cultiveguesses cultivegueu cultivegués cultiveguéssom cultiveguéssou cultivem cultiven cultives cultivessa cultivessen cultivesses cultivessi cultivessin cultivessis cultiveu cultivi cultivin cultivis cultivo cultivos cultivà cultivàiem cultivàrem cultivàreu cultivàs cultivàssem cultivàsseu cultivàssim cultivàssiu cultivàvem cultivàvets cultivàveu cultivàvom cultivés cultivéssem cultivésseu cultivéssim cultivéssiu cultiví eiv n-occ nota 1 nota 2 occ sept v.cent val v
colere

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ n fem
cultura

cuneïforme /ku.ne.iˈfoɾ.me/ /ku.nə.iˈfor.mə/ adj
cuneatus

cunyada /kuˈɲa.ða/ n fem
glos

cunyat n masc
lēvir

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ n fem
curatio
Assistència a un malalt.

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cur cura curada curades curam curant curar curara curaran curarem curaren curares curareu curaria curarien curaries curarà curaràs curaré curaríem curaríeu curassen curasses curassin curassis curat curats curau curava curaven curaves cure curem curen cures curessen curesses curessin curessis cureu curi curin curis curo curà curàrem curàreu curàs curàssem curàsseu curàssim curàssiu curàvem curàveu curés curéssem curésseu curéssim curéssiu curí occ sept val v
sanare
Aplicar cures mèdiques.

curi n masc
curium

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ n fem
curiositas

curiós /ku.ɾiˈos/ adj masc
curiosus
Que desitja saber coses.

cursa /ˈkuɾ.sa/ n fem
cursus

curt adj masc
curtus brevis
De poca llargada o longitud.

curullar /ku.ɾuˈʎa/ /ku.ɾuˈʎaɾ/ alg ant bal cent curull curulla curullada curullades curullaia curullaien curullaies curullam curullant curullar curullara curullaran curullarem curullaren curullares curullareu curullaria curullarien curullaries curullariva curullariven curullarives curullarà curullaràs curullaré curullaríem curullaríeu curullarívem curullaríveu curullassen curullasses curullassin curullassis curullat curullats curullau curullava curullaven curullaves curullavi curullavo curulle curulleguem curulleguessa curulleguessen curulleguesses curullegueu curullegués curulleguéssom curulleguéssou curullem curullen curulles curullessa curullessen curullesses curullessi curullessin curullessis curulleu curulli curullin curullis curullo curullos curulls curullà curullàiem curullàieu curullàrem curullàreu curullàs curullàssem curullàsseu curullàssim curullàssiu curullàvem curullàvets curullàveu curullàvom curullés curulléssem curullésseu curulléssim curulléssiu curullí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
cumulo

custòdia /kusˈtɔ.ði.a/ /kusˈtɔ.ði.ə/ n fem
custodia
Acció i efecte de custodiar.

cutani /kuˈta.ni/ adj masc
pelliceus

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ n masc
calculatio

càlid adj masc
calidus

càmping /ˈkam.piŋ/ /ˈkam.piŋk/ n masc
campus tentorius

càncer /ˈkan.seɾ/ n masc
cancer
(medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.

cànem /ˈka.nem/ n masc
cannabis

càpsula articular n fem
capsula articularis

càrdies /ˈkar.di.əs/ /ˈkaɾ.ði.es/ n masc
cardia

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ n fem
onus
Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.
onus electricum
(esports de pilota) Acció d'escometre un adversari recolzant-hi el propi cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.

càstig /ˈkas.tik/ n masc
punitio poena
Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ adj masc
celticus
Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ n masc
celticus
Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ n fem
cellula

cèsar /ˈsɛ.zaɾ/ /ˈsɛ.zər/ n masc
cæsar

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ n masc
cervus cerva

cílix /ˈsi.ɫiks/ n fem
cylix

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ n fem
cithara

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ n fem
cochlea
Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ n masc
gallicauda

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ n masc
codex

còlic adj masc
tormina
Relatiu al còlon

còlic n masc
tormina
Dolor agut a l’abdomen.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ n masc
colon

còlquic /ˈkɔɫ.kik/ n masc
colchicum

còmic n masc
liber pictus
Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.
comoedus
Autor de comèdies.

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
commodus
Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ adj masc
concavus

còndil /ˈkɔn.diɫ/ n masc
condylus

cònjuge /ˈkɔɲ.d͡ʒu.d͡ʒe/ /ˈkɔɲ.d͡ʒu.ʒe/ /ˈkɔɲ.ʒu.ʒə/ n neut
conjux

còpia /ˈkɔ.pi.a/ n fem
exemplar
Acció o efecte de copiar.

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ n fem
cornea

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ bal corr corre corregem corregeu correguda corregudes correguem correguera corregueren corregueres correguessen correguesses correguessin correguessis corregut correguts corregué correguérem correguéreu corregués correguéssem correguésseu correguéssim correguéssiu correguí corregéreu correm corren corrent correran correrem correreu correria correrien correries correrà correràs correré correríem correríeu corres correu corri corria corrien corries corrin corris corro corrs corríem corríeu córrec córrega córregen córreguen córregues córrer occ sept val v
currere curro
Caminar amb velocitat.
currere
Es diu dels fluids i líquids, com l'aire, l'aigua, la sang, etc. quan es mouen progressivament d'una part a una altra.
labi
Passar, seguir, tenir curs les coses, com per exemple, córrer el temps, el son, etc.
properare
Partir amb promptitud a posar en execució alguna cosa.
negotium
Passar algun negoci per on li correspon.
valere
Passar, valer alguna cosa per aquell any o temps de què es tracta.
confugere
Recórrer, acudir al valiment o ajuda d'algú.
acórrer
curare
Entendre alguna cosa, encarregar-se d'ella i sol·licitar-la.
rumorem
Dir-se, donar-se per notícia alguna cosa.
usitatam
En relació a les monedes, passar o ser admesa.
iusequi
Perseguir, empaitar.

córrer canyes v
certare

cúmul /ˈku.muɫ/ n masc
cumulus

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ n fem
tholus -i tholus

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ n fem
falx
(agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dallador n masc
falce

dallaire n neut
falce

dallar /daˈʎa/ /daˈʎaɾ/ /dəˈʎa/ alg ant bal cent dall dalla dallada dallades dallaia dallaien dallaies dallam dallant dallar dallara dallaran dallarem dallaren dallares dallareu dallaria dallarien dallaries dallariva dallariven dallarives dallarà dallaràs dallaré dallaríem dallaríeu dallarívem dallaríveu dallassen dallasses dallassin dallassis dallat dallats dallau dallava dallaven dallaves dallavi dallavo dalle dalleguem dalleguessa dalleguessen dalleguesses dallegueu dallegués dalleguéssom dalleguéssou dallem dallen dalles dallessa dallessen dallesses dallessi dallessin dallessis dalleu dalli dallin dallis dallo dallos dalls dallà dallàiem dallàieu dallàrem dallàreu dallàs dallàssem dallàsseu dallàssim dallàssiu dallàvem dallàvets dallàveu dallàvom dallés dalléssem dallésseu dalléssim dalléssiu dallí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
falce

dalmàtica /daɫˈma.ti.ka/ /dəɫˈma.ti.kə/ n fem
dalmatica

dalt /ˈdaɫ/ /ˈdaɫt/ adv
super
A la part superior, de més amunt.

damasquí /da.masˈki/ /də.məsˈki/ damasquins adj masc
damascenus
Relatiu o pertanyent a Damasc.

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ adv
super
Situat més amunt, en un lloc més alt respecte un altre verticalment més baix.

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ n fem
saltatio

danyar /daˈɲa/ /daˈɲaɾ/ /dəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dany danya danyada danyades danyam danyant danyar danyara danyaran danyarem danyaren danyares danyareu danyaria danyarien danyaries danyarà danyaràs danyaré danyaríem danyaríeu danyassen danyasses danyassin danyassis danyat danyats danyau danyava danyaven danyaves danye danyem danyen danyes danyessen danyesses danyessin danyessis danyeu danyi danyin danyis danyo danyà danyàrem danyàreu danyàs danyàssem danyàsseu danyàssim danyàssiu danyàvem danyàveu danyés danyéssem danyésseu danyéssim danyéssiu danyí occ sept val v
noceō

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ n masc
Dani
Natural de Dinamarca.

dar /ˈda/ /ˈdaɾ/ - bal cent da dada dades dam dan dant dar dara daran darem daren dares dareu daria darien daries darà daràs daré daríem daríeu das dassen dasses dassin dassis dat dats dau dava daven daves dem des dessen desses dessin dessis deu di do dàrem dàreu dàssem dàsseu dàssim dàssiu dàvem dàveu déssem désseu déssim déssiu eiv nota 1 sept v.cent val v
dare

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ n masc
darmstadtium

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ adj
ultimus
Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ adv
post

darwinisme /daɾ.wiˈniz.me/ /dər.wiˈniz.mə/ n masc
Darvinismus
Teoria de l'evolució desenvolupada per Charles Darwin el segle XIX.

darwinista /daɾ.wiˈnis.ta/ /daɾ.wiˈnis.te/ /dər.wiˈnis.tə/ n neut
doctrinae Darvinianae fautor

data /ˈda.ta/ n fem
dies

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ adj masc
datīvus

dau n masc
alea talus tessera
Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.

daurar /dawˈɾa/ /dawˈɾaɾ/ /dəwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) daur daura daurada daurades dauram daurant daurar daurara dauraran daurarem dauraren daurares daurareu dauraria daurarien dauraries daurarà dauraràs dauraré dauraríem dauraríeu daurassen daurasses daurassin daurassis daurat daurats daurau daurava dauraven dauraves daure daurem dauren daures dauressen dauresses dauressin dauressis daureu dauri daurin dauris dauro daurà dauràrem dauràreu dauràs dauràssem dauràsseu dauràssim dauràssiu dauràvem dauràveu daurés dauréssem daurésseu dauréssim dauréssiu daurí occ sept val v
aurō

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ adj masc
aureus
Del color de l’or.

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ adv
ante
En una situació o posició davantera.

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ preposition
prō
Denota una posició o situació davantera.

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ n masc
līmus

de /de/ /ˈde/ preposition
super
Preposició per a denotar el cas genitiu (objectivitat, assumpte de què tracta).
a
Preposició per a denotar el cas ablatiu (circumstancial).
in
Per en oracions de passiva.
Cada, per a denotar distribució quan s'acompanya de la preposició en.
sub
Preposició per a determinar el temps.
hinc
Preposició per a denotar il·lació o inferència.
ut
Com, usat com a conjunció comparativa.
inter
Entre quan s'acompanya de la preposició a.

de franc adv
gratis

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ adv
cito

de res Interjection
libenter

de sobines /de.soˈbi.nes/ /də.soˈbi.nəs/ /də.suˈbi.nəs/ /də.suˈβi.nəs/ adv
supīnus

de sobte adv
repente

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ n masc
altercatio
Disputa, altercació sobre alguna cosa.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ bal debat debata debatem debaten debatent debatera debateren debateres debates debatessen debatesses debatessin debatessis debateu debati debatia debatien debaties debatin debatis debato debatran debatre debatrem debatreu debatria debatrien debatries debatrà debatràs debatré debatríem debatríeu debats debatuda debatudes debatut debatuts debaté debatérem debatéreu debatés debatéssem debatésseu debatéssim debatéssiu debatí debatíem debatíeu occ sept val v
altercari
Disputar amb raons sobre alguna cosa.
permiscere pugnare
Combatre.
permiscere
Moure i remenar alguna cosa perquè es condensi o mescli, i perquè es liquidi o dissolgui.

decapitar /de.ka.piˈta/ /de.ka.piˈtaɾ/ /də.kə.piˈta/ alg ant bal cent decapit decapita decapitada decapitades decapitaia decapitaien decapitaies decapitam decapitant decapitar decapitara decapitaran decapitarem decapitaren decapitares decapitareu decapitaria decapitarien decapitaries decapitariva decapitariven decapitarives decapitarà decapitaràs decapitaré decapitaríem decapitaríeu decapitarívem decapitaríveu decapitassen decapitasses decapitassin decapitassis decapitat decapitats decapitau decapitava decapitaven decapitaves decapitavi decapitavo decapite decapiteguem decapiteguessa decapiteguessen decapiteguesses decapitegueu decapitegués decapiteguéssom decapiteguéssou decapitem decapiten decapites decapitessa decapitessen decapitesses decapitessi decapitessin decapitessis decapiteu decapiti decapitin decapitis decapito decapitos decapits decapità decapitàiem decapitàieu decapitàrem decapitàreu decapitàs decapitàssem decapitàsseu decapitàssim decapitàssiu decapitàvem decapitàvets decapitàveu decapitàvom decapités decapitéssem decapitésseu decapitéssim decapitéssiu decapití eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
decollo

decebre /deˈse.bɾe/ bal deceba decebem deceben decebent decebera deceberen deceberes decebes decebessen decebesses decebessin decebessis decebeu decebi decebia decebien decebies decebin decebis decebo decebran decebre decebrem decebreu decebria decebrien decebries decebrà decebràs decebré decebríem decebríeu decebuda decebudes decebut decebuts decebé decebérem decebéreu decebés decebéssem decebésseu decebéssim decebéssiu decebí decebíem decebíeu decep deceps eiv occ sept v.cent val v
frustro
(antic) enganyar, trair
No complir amb les expectatives d'altri.

decentment /deˌsemˈmen/ /deˌsemˈment/ /dəˌsemˈmen/ /dəˌsemˈment/ adv
decenter

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ bal decideix decideixen decideixes decideixi decideixin decideixis decideixo decidesc decidesqui decidesquin decidesquis decidia decidida decidides decidien decidies decidiguem decidigueu decidim decidint decidir decidira decidiran decidirem decidiren decidires decidireu decidiria decidirien decidiries decidirà decidiràs decidiré decidiríem decidiríeu decidisc decidisca decidisquen decidisques decidissen decidisses decidissin decidissis decidit decidits decidiu decidix decidixen decidixes decidixo decidí decidíem decidíeu decidírem decidíreu decidís decidíssem decidísseu decidíssim decidíssiu n-occ occ sept val v
censere
Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decidu decidus decídua adj masc
deciduus

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ n fem
consultum

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) declar declara declarada declarades declaram declarant declarar declarara declararan declararem declararen declarares declarareu declararia declararien declararies declararà declararàs declararé declararíem declararíeu declarassen declarasses declarassin declarassis declarat declarats declarau declarava declaraven declaraves declare declarem declaren declares declaressen declaresses declaressin declaressis declareu declari declarin declaris declaro declarà declaràrem declaràreu declaràs declaràssem declaràsseu declaràssim declaràssiu declaràvem declaràveu declarés declaréssem declarésseu declaréssim declaréssiu declarí occ sept val v
dēclārō

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ n fem
declinatio

decorar /de.koˈɾa/ /de.koˈɾaɾ/ /də.kuˈɾa/ alg ant bal cent decor decora decorada decorades decoraia decoraien decoraies decoram decorant decorar decorara decoraran decorarem decoraren decorares decorareu decoraria decorarien decoraries decorariva decorariven decorarives decorarà decoraràs decoraré decoraríem decoraríeu decorarívem decoraríveu decorassen decorasses decorassin decorassis decorat decorats decorau decorava decoraven decoraves decoravi decoravo decore decoreguem decoreguessa decoreguessen decoreguesses decoregueu decoregués decoreguéssom decoreguéssou decorem decoren decores decoressa decoressen decoresses decoressi decoressin decoressis decoreu decori decorin decoris decoro decoros decors decorà decoràiem decoràieu decoràrem decoràreu decoràs decoràssem decoràsseu decoràssim decoràssiu decoràvem decoràvets decoràveu decoràvom decorés decoréssem decorésseu decoréssim decoréssiu decorí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
decorare
Ornamentar, adornar.

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ n masc
decimetrum
(metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

dedicar /de.ðiˈka/ /de.ðiˈkaɾ/ /də.ðiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dedic dedica dedicada dedicades dedicam dedicant dedicar dedicara dedicaran dedicarem dedicaren dedicares dedicareu dedicaria dedicarien dedicaries dedicarà dedicaràs dedicaré dedicaríem dedicaríeu dedicassen dedicasses dedicassin dedicassis dedicat dedicats dedicau dedicava dedicaven dedicaves dedico dedicà dedicàrem dedicàreu dedicàs dedicàssem dedicàsseu dedicàssim dedicàssiu dedicàvem dedicàveu dedique dediquem dediquen dediques dediquessen dediquesses dediquessin dediquessis dediqueu dediqui dediquin dediquis dediqués dediquéssem dediquésseu dediquéssim dediquéssiu dediquí occ sept val v
dedicare
Destinar al culte religiós o profà.

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ n fem
dea

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) defens defensa defensada defensades defensam defensant defensar defensara defensaran defensarem defensaren defensares defensareu defensaria defensarien defensaries defensarà defensaràs defensaré defensaríem defensaríeu defensassen defensasses defensassin defensassis defensat defensats defensau defensava defensaven defensaves defense defensem defensen defenses defensessen defensesses defensessin defensessis defenseu defensi defensin defensis defenso defensà defensàrem defensàreu defensàs defensàssem defensàsseu defensàssim defensàssiu defensàvem defensàveu defensés defenséssem defensésseu defenséssim defenséssiu defensí occ sept val v
defendere
Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.

definició n fem
definitio

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ adj
defōrmis

degotar /de.ɣoˈta/ /de.ɣoˈtaɾ/ /də.ɣoˈta/ /də.ɣuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) degot degota degotada degotades degotam degotant degotar degotara degotaran degotarem degotaren degotares degotareu degotaria degotarien degotaries degotarà degotaràs degotaré degotaríem degotaríeu degotassen degotasses degotassin degotassis degotat degotats degotau degotava degotaven degotaves degote degotem degoten degotes degotessen degotesses degotessin degotessis degoteu degoti degotin degotis degoto degotà degotàrem degotàreu degotàs degotàssem degotàsseu degotàssim degotàssiu degotàvem degotàveu degotés degotéssem degotésseu degotéssim degotéssiu degotí occ sept val v
stillare

degradar /de.ɣɾaˈða/ /de.ɣɾaˈðaɾ/ /də.ɣɾəˈða/ alg ant bal cent degrad degrada degradada degradades degradaia degradaien degradaies degradam degradant degradar degradara degradaran degradarem degradaren degradares degradareu degradaria degradarien degradaries degradariva degradariven degradarives degradarà degradaràs degradaré degradaríem degradaríeu degradarívem degradaríveu degradassen degradasses degradassin degradassis degradat degradats degradau degradava degradaven degradaves degradavi degradavo degrade degradeguem degradeguessa degradeguessen degradeguesses degradegueu degradegués degradeguéssom degradeguéssou degradem degraden degrades degradessa degradessen degradesses degradessi degradessin degradessis degradeu degradi degradin degradis degrado degrados degrads degradà degradàiem degradàieu degradàrem degradàreu degradàs degradàssem degradàsseu degradàssim degradàssiu degradàvem degradàvets degradàveu degradàvom degradés degradéssem degradésseu degradéssim degradéssiu degradí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
obterō

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deix deixa deixada deixades deixam deixant deixar deixara deixaran deixarem deixaren deixares deixareu deixaria deixarien deixaries deixarà deixaràs deixaré deixaríem deixaríeu deixassen deixasses deixassin deixassis deixat deixats deixau deixava deixaven deixaves deixe deixem deixen deixes deixessen deixesses deixessin deixessis deixeu deixi deixin deixis deixo deixà deixàrem deixàreu deixàs deixàssem deixàsseu deixàssim deixàssiu deixàvem deixàveu deixés deixéssem deixésseu deixéssim deixéssiu deixí occ sept val v
deserere
Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.

deixeble /dejˈʃe.bɫe/ /dejˈʃe.βɫe/ /dejˈʃeb.bɫe/ /deˈʃe.βɫe/ /dəˈʃəb.bɫə/ /dəˈʃɛ.βɫə/ /dəˈʃɛb.bɫə/ n masc
discens

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ alg ant bal cent dejun dejuna dejunada dejunades dejunaia dejunaien dejunaies dejunam dejunant dejunar dejunara dejunaran dejunarem dejunaren dejunares dejunareu dejunaria dejunarien dejunaries dejunariva dejunariven dejunarives dejunarà dejunaràs dejunaré dejunaríem dejunaríeu dejunarívem dejunaríveu dejunassen dejunasses dejunassin dejunassis dejunat dejunats dejunau dejunava dejunaven dejunaves dejunavi dejunavo dejune dejuneguem dejuneguessa dejuneguessen dejuneguesses dejunegueu dejunegués dejuneguéssom dejuneguéssou dejunem dejunen dejunes dejunessa dejunessen dejunesses dejunessi dejunessin dejunessis dejuneu dejuni dejunin dejunis dejuno dejunos dejuns dejunà dejunàiem dejunàieu dejunàrem dejunàreu dejunàs dejunàssem dejunàsseu dejunàssim dejunàssiu dejunàvem dejunàvets dejunàveu dejunàvom dejunés dejunéssem dejunésseu dejunéssim dejunéssiu dejuní eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ieiuno

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ n masc
ieiunium

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ adv
consultō

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ adj masc
ultrōneus

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ adj masc
tener

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ n masc
dēlīrium

delta /ˈdeɫ.ta/ n fem
delta
Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ n masc
delta
Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

delícia /deˈɫi.si.a/ n fem
esca
Menjar molt bo i especial.
Cosa o lloc molt agradable.

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deman demana demanada demanades demanam demanant demanar demanara demanaran demanarem demanaren demanares demanareu demanaria demanarien demanaries demanarà demanaràs demanaré demanaríem demanaríeu demanassen demanasses demanassin demanassis demanat demanats demanau demanava demanaven demanaves demane demanem demanen demanes demanessen demanesses demanessin demanessis demaneu demani demanin demanis demano demanà demanàrem demanàreu demanàs demanàssem demanàsseu demanàssim demanàssiu demanàvem demanàveu demanés demanéssem demanésseu demanéssim demanéssiu demaní occ sept val v
petere
Instar a algú perquè doni o faci quelcom.
indicare
Posar preu a la mercaderia qui la ven.
pulsare
Avisar o trucar perquè surtin els de dins o l'atenguin.
poscere
Proposar als pares o parents d'una dona el desig que la concedeixin per esposa.

demanda /deˈman.da/ /dəˈman.də/ n fem
quaesitum

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ n neut
demens

demiürg /de.miˈuɾk/ /də.miˈurk/ n masc
dēmiūrgus

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ n fem
democratia
Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

demolició /de.mo.ɫi.siˈo/ /də.mo.ɫi.siˈo/ /də.mu.ɫi.siˈo/ n fem
disturbātiō

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) demostr demostra demostrada demostrades demostram demostrant demostrar demostrara demostraran demostrarem demostraren demostrares demostrareu demostraria demostrarien demostraries demostrarà demostraràs demostraré demostraríem demostraríeu demostrassen demostrasses demostrassin demostrassis demostrat demostrats demostrau demostrava demostraven demostraves demostre demostrem demostren demostres demostressen demostresses demostressin demostressis demostreu demostri demostrin demostris demostro demostrà demostràrem demostràreu demostràs demostràssem demostràsseu demostràssim demostràssiu demostràvem demostràveu demostrés demostréssem demostrésseu demostréssim demostréssiu demostrí occ sept val v
demonstrare
Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
monstrare
Donar proves, posar de manifest.

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ adv
cras crās
En el dia vinent després de l'actual.
cras
En el futur de manera indeterminada.

denari /deˈna.ɾi/ /dəˈna.ɾi/ n masc
dēnārius

denominar /de.no.miˈna/ /de.no.miˈnaɾ/ /də.nu.miˈna/ alg ant bal cent denomina denominada denominades denominaia denominaien denominaies denominam denominant denominar denominara denominaran denominarem denominaren denominares denominareu denominaria denominarien denominaries denominariva denominariven denominarives denominarà denominaràs denominaré denominaríem denominaríeu denominarívem denominaríveu denominassen denominasses denominassin denominassis denominat denominats denominau denominava denominaven denominaves denominavi denominavo denomine denomineguem denomineguessa denomineguessen denomineguesses denominegueu denominegués denomineguéssom denomineguéssou denominem denominen denomines denominessa denominessen denominesses denominessi denominessin denominessis denomineu denomini denominin denominis denomino denominos denominà denominàiem denominàieu denominàrem denominàreu denominàs denominàssem denominàsseu denominàssim denominàssiu denominàvem denominàvets denominàveu denominàvom denominés denominéssem denominésseu denominéssim denominéssiu denominí denomín eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
appellare

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ adj masc
densus

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ n fem
densitas

dent /ˈden/ /ˈdent/ n fem
dens dēns
(anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de lleó n masc
taraxacum
(botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

denúncia /deˈnun.si.a/ /dəˈnun.si.ə/ n fem
indicina

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ alg ant bal cent depil depila depilada depilades depilaia depilaien depilaies depilam depilant depilar depilara depilaran depilarem depilaren depilares depilareu depilaria depilarien depilaries depilariva depilariven depilarives depilarà depilaràs depilaré depilaríem depilaríeu depilarívem depilaríveu depilassen depilasses depilassin depilassis depilat depilats depilau depilava depilaven depilaves depilavi depilavo depile depileguem depileguessa depileguessen depileguesses depilegueu depilegués depileguéssom depileguéssou depilem depilen depiles depilessa depilessen depilesses depilessi depilessin depilessis depileu depili depilin depilis depilo depilos depils depilà depilàiem depilàieu depilàrem depilàreu depilàs depilàssem depilàsseu depilàssim depilàssiu depilàvem depilàvets depilàveu depilàvom depilés depiléssem depilésseu depiléssim depiléssiu depilí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
depilare
Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

depilatori /de.pi.ɫaˈtɔ.ɾi/ /də.pi.ɫəˈtɔ.ɾi/ depilatòria adj masc
depilatorius
Que té la capacitat de depilar.

deplorable /de.pɫoˈɾa.bɫe/ /de.pɫoˈɾa.βɫe/ /de.pɫoˈɾab.bɫe/ /də.pɫoˈɾab.bɫə/ /də.pɫuˈɾa.βɫə/ /də.pɫuˈɾab.bɫə/ adj
deplorandus
Digne de compassió, o capaç de moure a llàstima, o que quasi no té remei.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ n fem
depressio

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deriu deriv deriva derivada derivades derivam derivant derivar derivara derivaran derivarem derivaren derivares derivareu derivaria derivarien derivaries derivarà derivaràs derivaré derivaríem derivaríeu derivassen derivasses derivassin derivassis derivat derivats derivau derivava derivaven derivaves derive derivem deriven derives derivessen derivesses derivessin derivessis deriveu derivi derivin derivis derivo derivà derivàrem derivàreu derivàs derivàssem derivàsseu derivàssim derivàssiu derivàvem derivàveu derivés derivéssem derivésseu derivéssim derivéssiu deriví occ sept val v
a ducor
Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

derma /ˈdeɾ.ma/ /ˈdɛr.mə/ n masc
dermis

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ n fem
dermatologia

desafiar /de.za.fiˈa/ /de.za.fiˈaɾ/ /də.zə.fiˈa/ alg bal desafia desafiada desafiades desafiam desafiant desafiar desafiara desafiaran desafiarem desafiaren desafiares desafiareu desafiaria desafiarien desafiaries desafiarà desafiaràs desafiaré desafiaríem desafiaríeu desafiassen desafiasses desafiassin desafiassis desafiat desafiats desafiau desafiava desafiaven desafiaves desafie desafiem desafien desafies desafiessen desafiesses desafiessin desafiessis desafieu desafii desafio desafià desafiàrem desafiàreu desafiàs desafiàssem desafiàsseu desafiàssim desafiàssiu desafiàvem desafiàveu desafiés desafiéssem desafiésseu desafiéssim desafiéssiu desafií desafiï desafiïn desafiïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
diffido

desafortunat /de.za.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.fur.tuˈnat/ adj masc
infēlix

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) desanim desanima desanimada desanimades desanimam desanimant desanimar desanimara desanimaran desanimarem desanimaren desanimares desanimareu desanimaria desanimarien desanimaries desanimarà desanimaràs desanimaré desanimaríem desanimaríeu desanimassen desanimasses desanimassin desanimassis desanimat desanimats desanimau desanimava desanimaven desanimaves desanime desanimem desanimen desanimes desanimessen desanimesses desanimessin desanimessis desanimeu desanimi desanimin desanimis desanimo desanimà desanimàrem desanimàreu desanimàs desanimàssem desanimàsseu desanimàssim desanimàssiu desanimàvem desanimàveu desanimés desaniméssem desanimésseu desaniméssim desaniméssiu desanimí occ sept val v
dehortor

desaparició /de.za.pa.ɾi.siˈo/ /də.zə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
abitus

desaparèixer /de.za.paˈɾe.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃeɾ/ /də.zə.pəˈɾə.ʃə/ /də.zə.pəˈɾɛ.ʃə/ desaparec desaparega desapareguda desaparegudes desapareguem desapareguen desapareguera desaparegueren desaparegueres desaparegues desapareguessen desapareguesses desapareguessin desapareguessis desaparegueu desaparegui desapareguin desapareguis desaparegut desapareguts desaparegué desapareguérem desapareguéreu desaparegués desapareguéssem desapareguésseu desapareguéssim desapareguéssiu desapareguí desapareix desapareixem desapareixen desapareixent desapareixeran desapareixerem desapareixereu desapareixeria desapareixerien desapareixeries desapareixerà desapareixeràs desapareixeré desapareixeríem desapareixeríeu desapareixes desapareixeu desapareixia desapareixien desapareixies desapareixíem desapareixíeu desaparèixer occ val v
abolescō

desaprendre /de.zaˈpen.dɾe/ /də.zəˈpən.dɾə/ /də.zəˈpɛn.dɾə/ bal desaprenc desaprendran desaprendre desaprendrem desaprendreu desaprendria desaprendrien desaprendries desaprendrà desaprendràs desaprendré desaprendríem desaprendríeu desaprenem desaprenen desaprenent desapreneu desaprenga desaprenguem desaprenguen desaprenguera desaprengueren desaprengueres desaprengues desaprenguessen desaprenguesses desaprenguessin desaprenguessis desaprengueu desaprengui desaprenguin desaprenguis desaprengué desaprenguérem desaprenguéreu desaprengués desaprenguéssem desaprenguésseu desaprenguéssim desaprenguéssiu desaprenguí desaprenia desaprenien desaprenies desaprenim desapreniu desaprens desapreníem desapreníeu desapresa desapreses desapresos desaprèn desaprès desaprén desaprés eiv occ v.cent val v
dēdiscō

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) des desa desada desades desam desant desar desara desaran desarem desaren desares desareu desaria desarien desaries desarà desaràs desaré desaríem desaríeu desassen desasses desassin desassis desat desats desau desava desaven desaves dese desem desen deses desessen desesses desessin desessis deseu desi desin desis deso desà desàrem desàreu desàs desàssem desàsseu desàssim desàssiu desàvem desàveu desés deséssem desésseu deséssim deséssiu desí occ sept val v
abdō
Posar al seu lloc, endreçar.
servo
(informàtica) guardar, enregistrar

desarmar /de.zarˈma/ /de.zaɾˈma/ /de.zaɾˈmaɾ/ /də.zərˈma/ alg ant bal cent desarm desarma desarmada desarmades desarmaia desarmaien desarmaies desarmam desarmant desarmar desarmara desarmaran desarmarem desarmaren desarmares desarmareu desarmaria desarmarien desarmaries desarmariva desarmariven desarmarives desarmarà desarmaràs desarmaré desarmaríem desarmaríeu desarmarívem desarmaríveu desarmassen desarmasses desarmassin desarmassis desarmat desarmats desarmau desarmava desarmaven desarmaves desarmavi desarmavo desarme desarmeguem desarmeguessa desarmeguessen desarmeguesses desarmegueu desarmegués desarmeguéssom desarmeguéssou desarmem desarmen desarmes desarmessa desarmessen desarmesses desarmessi desarmessin desarmessis desarmeu desarmi desarmin desarmis desarmo desarmos desarms desarmà desarmàiem desarmàieu desarmàrem desarmàreu desarmàs desarmàssem desarmàsseu desarmàssim desarmàssiu desarmàvem desarmàvets desarmàveu desarmàvom desarmés desarméssem desarmésseu desarméssim desarméssiu desarmí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
dēarmō

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ n masc
calamitas
Gran desgràcia amb dany important.

desbotar /dez.boˈtaɾ/ /dez.βoˈta/ /dəz.boˈta/ /dəz.buˈta/ alg ant bal cent desbot desbota desbotada desbotades desbotaia desbotaien desbotaies desbotam desbotant desbotar desbotara desbotaran desbotarem desbotaren desbotares desbotareu desbotaria desbotarien desbotaries desbotariva desbotariven desbotarives desbotarà desbotaràs desbotaré desbotaríem desbotaríeu desbotarívem desbotaríveu desbotassen desbotasses desbotassin desbotassis desbotat desbotats desbotau desbotava desbotaven desbotaves desbotavi desbotavo desbote desboteguem desboteguessa desboteguessen desboteguesses desbotegueu desbotegués desboteguéssom desboteguéssou desbotem desboten desbotes desbotessa desbotessen desbotesses desbotessi desbotessin desbotessis desboteu desboti desbotin desbotis desboto desbotos desbots desbotà desbotàiem desbotàieu desbotàrem desbotàreu desbotàs desbotàssem desbotàsseu desbotàssim desbotàssiu desbotàvem desbotàvets desbotàveu desbotàvom desbotés desbotéssem desbotésseu desbotéssim desbotéssiu desbotí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ejicere
Descarregar-se el ventre per vòmits o de cambra, o per ambdós vies.
nimbos
Ploure molt.

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ alg ant bal cent descans descansa descansada descansades descansaia descansaien descansaies descansam descansant descansar descansara descansaran descansarem descansaren descansares descansareu descansaria descansarien descansaries descansariva descansariven descansarives descansarà descansaràs descansaré descansaríem descansaríeu descansarívem descansaríveu descansassen descansasses descansassin descansassis descansat descansats descansau descansava descansaven descansaves descansavi descansavo descanse descanseguem descanseguessa descanseguessen descanseguesses descansegueu descansegués descanseguéssom descanseguéssou descansem descansen descanses descansessa descansessen descansesses descansessi descansessin descansessis descanseu descansi descansin descansis descanso descansos descanss descansà descansàiem descansàieu descansàrem descansàreu descansàs descansàssem descansàsseu descansàssim descansàssiu descansàvem descansàvets descansàveu descansàvom descansés descanséssem descansésseu descanséssim descanséssiu descansí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
iacere
Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ adj
prognatus
Que descendeix, que va de dalt a baix.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ n neut
prognatus
Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ bal descendeix descendeixen descendeixes descendeixi descendeixin descendeixis descendeixo descendesc descendesqui descendesquin descendesquis descendia descendida descendides descendien descendies descendiguem descendigueu descendim descendint descendir descendira descendiran descendirem descendiren descendires descendireu descendiria descendirien descendiries descendirà descendiràs descendiré descendiríem descendiríeu descendisc descendisca descendisquen descendisques descendissen descendisses descendissin descendissis descendit descendits descendiu descendix descendixen descendixes descendixo descendí descendíem descendíeu descendírem descendíreu descendís descendíssem descendísseu descendíssim descendíssiu n-occ occ sept val v
descendere

descobriment n masc
inventio

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ bal descobert descoberta descobertes descoberts descobreix descobreixen descobreixes descobreixi descobreixin descobreixis descobreixo descobresc descobresqui descobresquin descobresquis descobria descobrien descobries descobriguem descobrigueu descobrim descobrint descobrir descobrira descobriran descobrirem descobriren descobrires descobrireu descobriria descobririen descobriries descobrirà descobriràs descobriré descobriríem descobriríeu descobrisc descobrisca descobrisquen descobrisques descobrissen descobrisses descobrissin descobrissis descobriu descobrix descobrixen descobrixes descobrixo descobrí descobríem descobríeu descobrírem descobríreu descobrís descobríssem descobrísseu descobríssim descobríssiu n-occ occ sept val v
comperire
Veure o trobar per primer cop.

descollar alg ant bal cent descoll descolla descollada descollades descollaia descollaien descollaies descollam descollant descollar descollara descollaran descollarem descollaren descollares descollareu descollaria descollarien descollaries descollariva descollariven descollarives descollarà descollaràs descollaré descollaríem descollaríeu descollarívem descollaríveu descollassen descollasses descollassin descollassis descollat descollats descollau descollava descollaven descollaves descollavi descollavo descolle descolleguem descolleguessa descolleguessen descolleguesses descollegueu descollegués descolleguéssom descolleguéssou descollem descollen descolles descollessa descollessen descollesses descollessi descollessin descollessis descolleu descolli descollin descollis descollo descollos descolls descollà descollàiem descollàieu descollàrem descollàreu descollàs descollàssem descollàsseu descollàssim descollàssiu descollàvem descollàvets descollàveu descollàvom descollés descolléssem descollésseu descolléssim descolléssiu descollí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
detrahere supereminere

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ adj masc
ignoratus
Referit a quelcom del que encara no es coneix res o no se'n coneix prou.

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ n masc
advena
Persona que no és coneguda, de la que no se'n té referència.

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ n fem
descriptio

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ bal descric descriga descriguem descriguen descriguera descrigueren descrigueres descrigues descriguessen descriguesses descriguessin descriguessis descrigueu descrigui descriguin descriguis descrigué descriguérem descriguéreu descrigués descriguéssem descriguésseu descriguéssim descriguéssiu descriguí descrit descrita descrites descrits descriu descriuen descriuran descriure descriurem descriureu descriuria descriurien descriuries descriurà descriuràs descriuré descriuríem descriuríeu descrius descrivia descrivien descrivies descrivim descrivint descriviren descrivires descrivissin descrivissis descriviu descriví descrivíem descrivíeu descrivírem descrivíreu descrivís descrivíssim descrivíssiu occ val v
describere
Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

desembarcar /de.zem.baɾˈka/ /de.zem.baɾˈkaɾ/ /də.zəm.bərˈka/ alg ant bal cent desembarc desembarca desembarcada desembarcades desembarcaia desembarcaien desembarcaies desembarcam desembarcant desembarcar desembarcara desembarcaran desembarcarem desembarcaren desembarcares desembarcareu desembarcaria desembarcarien desembarcaries desembarcariva desembarcariven desembarcarives desembarcarà desembarcaràs desembarcaré desembarcaríem desembarcaríeu desembarcarívem desembarcaríveu desembarcassen desembarcasses desembarcassin desembarcassis desembarcat desembarcats desembarcau desembarcava desembarcaven desembarcaves desembarcavi desembarcavo desembarco desembarcos desembarcà desembarcàiem desembarcàieu desembarcàrem desembarcàreu desembarcàs desembarcàssem desembarcàsseu desembarcàssim desembarcàssiu desembarcàvem desembarcàvets desembarcàveu desembarcàvom desembarque desembarqueguem desembarqueguessa desembarqueguessen desembarqueguesses desembarquegueu desembarquegués desembarqueguéssom desembarqueguéssou desembarquem desembarquen desembarques desembarquessa desembarquessen desembarquesses desembarquessi desembarquessin desembarquessis desembarqueu desembarqui desembarquin desembarquis desembarqués desembarquéssem desembarquésseu desembarquéssim desembarquéssiu desembarquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
egredior

desembre /dəˈzem.bɾə/ n masc
December december
Dotzè mes de l'any.

desencaix /de.zeŋˈkajʃ/ /də.zəŋˈkaʃ/ n masc
laxatio

desencaixament /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/ /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ n masc
laxatio

desencaixar /de.zeŋ.kajˈʃa/ /de.zeŋ.kajˈʃaɾ/ /de.zeŋ.kaˈʃa/ /də.zəŋ.kəˈʃa/ alg ant bal cent desencaix desencaixa desencaixada desencaixades desencaixaia desencaixaien desencaixaies desencaixam desencaixant desencaixar desencaixara desencaixaran desencaixarem desencaixaren desencaixares desencaixareu desencaixaria desencaixarien desencaixaries desencaixariva desencaixariven desencaixarives desencaixarà desencaixaràs desencaixaré desencaixaríem desencaixaríeu desencaixarívem desencaixaríveu desencaixassen desencaixasses desencaixassin desencaixassis desencaixat desencaixats desencaixau desencaixava desencaixaven desencaixaves desencaixavi desencaixavo desencaixe desencaixeguem desencaixeguessa desencaixeguessen desencaixeguesses desencaixegueu desencaixegués desencaixeguéssom desencaixeguéssou desencaixem desencaixen desencaixes desencaixessa desencaixessen desencaixesses desencaixessi desencaixessin desencaixessis desencaixeu desencaixi desencaixin desencaixis desencaixo desencaixos desencaixs desencaixà desencaixàiem desencaixàieu desencaixàrem desencaixàreu desencaixàs desencaixàssem desencaixàsseu desencaixàssim desencaixàssiu desencaixàvem desencaixàvets desencaixàveu desencaixàvom desencaixés desencaixéssem desencaixésseu desencaixéssim desencaixéssiu desencaixí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
laxare

desencaixonar /de.zeŋ.ka.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ʃoˈna/ /də.zəŋ.kə.ʃuˈna/ alg ant bal cent desencaixon desencaixona desencaixonada desencaixonades desencaixonaia desencaixonaien desencaixonaies desencaixonam desencaixonant desencaixonar desencaixonara desencaixonaran desencaixonarem desencaixonaren desencaixonares desencaixonareu desencaixonaria desencaixonarien desencaixonaries desencaixonariva desencaixonariven desencaixonarives desencaixonarà desencaixonaràs desencaixonaré desencaixonaríem desencaixonaríeu desencaixonarívem desencaixonaríveu desencaixonassen desencaixonasses desencaixonassin desencaixonassis desencaixonat desencaixonats desencaixonau desencaixonava desencaixonaven desencaixonaves desencaixonavi desencaixonavo desencaixone desencaixoneguem desencaixoneguessa desencaixoneguessen desencaixoneguesses desencaixonegueu desencaixonegués desencaixoneguéssom desencaixoneguéssou desencaixonem desencaixonen desencaixones desencaixonessa desencaixonessen desencaixonesses desencaixonessi desencaixonessin desencaixonessis desencaixoneu desencaixoni desencaixonin desencaixonis desencaixono desencaixonos desencaixons desencaixonà desencaixonàiem desencaixonàieu desencaixonàrem desencaixonàreu desencaixonàs desencaixonàssem desencaixonàsseu desencaixonàssim desencaixonàssiu desencaixonàvem desencaixonàvets desencaixonàveu desencaixonàvom desencaixonés desencaixonéssem desencaixonésseu desencaixonéssim desencaixonéssiu desencaixoní eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
extrahere

desencastar /de.zeŋ.kasˈta/ /de.zeŋ.kasˈtaɾ/ /də.zəŋ.kəsˈta/ alg ant bal cent desencast desencasta desencastada desencastades desencastaia desencastaien desencastaies desencastam desencastant desencastar desencastara desencastaran desencastarem desencastaren desencastares desencastareu desencastaria desencastarien desencastaries desencastariva desencastariven desencastarives desencastarà desencastaràs desencastaré desencastaríem desencastaríeu desencastarívem desencastaríveu desencastassen desencastasses desencastassin desencastassis desencastat desencastats desencastau desencastava desencastaven desencastaves desencastavi desencastavo desencaste desencasteguem desencasteguessa desencasteguessen desencasteguesses desencastegueu desencastegués desencasteguéssom desencasteguéssou desencastem desencasten desencastes desencastessa desencastessen desencastesses desencastessi desencastessin desencastessis desencasteu desencasti desencastin desencastis desencasto desencastos desencasts desencastà desencastàiem desencastàieu desencastàrem desencastàreu desencastàs desencastàssem desencastàsseu desencastàssim desencastàssiu desencastàvem desencastàvets desencastàveu desencastàvom desencastés desencastéssem desencastésseu desencastéssim desencastéssiu desencastí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
deglutinare

desencauar /de.zeŋ.kaˈwa/ /de.zeŋ.kaˈwaɾ/ /də.zəŋ.kəˈwa/ alg ant bal cent desencau desencaua desencauada desencauades desencauaia desencauaien desencauaies desencauam desencauant desencauar desencauara desencauaran desencauarem desencauaren desencauares desencauareu desencauaria desencauarien desencauaries desencauariva desencauariven desencauarives desencauarà desencauaràs desencauaré desencauaríem desencauaríeu desencauarívem desencauaríveu desencauassen desencauasses desencauassin desencauassis desencauat desencauats desencauau desencauava desencauaven desencauaves desencauavi desencauavo desencaue desencaueguem desencaueguessa desencaueguessen desencaueguesses desencauegueu desencauegués desencaueguéssom desencaueguéssou desencauem desencauen desencaues desencauessa desencauessen desencauesses desencauessi desencauessin desencauessis desencaueu desencaui desencauin desencauis desencauo desencauos desencaus desencauà desencauàiem desencauàieu desencauàrem desencauàreu desencauàs desencauàssem desencauàsseu desencauàssim desencauàssiu desencauàvem desencauàvets desencauàveu desencauàvom desencaués desencauéssem desencauésseu desencauéssim desencauéssiu desencauí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
pellere

desencebar /de.zen.seˈbaɾ/ /de.zen.seˈβa/ /də.zən.səˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) desenceb desenceba desencebada desencebades desencebam desencebant desencebar desencebara desencebaran desencebarem desencebaren desencebares desencebareu desencebaria desencebarien desencebaries desencebarà desencebaràs desencebaré desencebaríem desencebaríeu desencebassen desencebasses desencebassin desencebassis desencebat desencebats desencebau desencebava desencebaven desencebaves desencebe desencebem desenceben desencebes desencebessen desencebesses desencebessin desencebessis desencebeu desencebi desencebin desencebis desencebo desencebà desencebàrem desencebàreu desencebàs desencebàssem desencebàsseu desencebàssim desencebàssiu desencebàvem desencebàveu desencebés desencebéssem desencebésseu desencebéssim desencebéssiu desencebí occ sept val v
detrahere

desencotxar /de.zeŋ.koˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.koˈt͡ʃa/ /də.zəŋ.kuˈt͡ʃa/ alg ant bal cent desencotx desencotxa desencotxada desencotxades desencotxaia desencotxaien desencotxaies desencotxam desencotxant desencotxar desencotxara desencotxaran desencotxarem desencotxaren desencotxares desencotxareu desencotxaria desencotxarien desencotxaries desencotxariva desencotxariven desencotxarives desencotxarà desencotxaràs desencotxaré desencotxaríem desencotxaríeu desencotxarívem desencotxaríveu desencotxassen desencotxasses desencotxassin desencotxassis desencotxat desencotxats desencotxau desencotxava desencotxaven desencotxaves desencotxavi desencotxavo desencotxe desencotxeguem desencotxeguessa desencotxeguessen desencotxeguesses desencotxegueu desencotxegués desencotxeguéssom desencotxeguéssou desencotxem desencotxen desencotxes desencotxessa desencotxessen desencotxesses desencotxessi desencotxessin desencotxessis desencotxeu desencotxi desencotxin desencotxis desencotxo desencotxos desencotxs desencotxà desencotxàiem desencotxàieu desencotxàrem desencotxàreu desencotxàs desencotxàssem desencotxàsseu desencotxàssim desencotxàssiu desencotxàvem desencotxàvets desencotxàveu desencotxàvom desencotxés desencotxéssem desencotxésseu desencotxéssim desencotxéssiu desencotxí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
descendere

desendeutar /de.zen.dewˈta/ /de.zen.dewˈtaɾ/ /də.zən.dəwˈta/ alg ant bal cent desendeut desendeuta desendeutada desendeutades desendeutaia desendeutaien desendeutaies desendeutam desendeutant desendeutar desendeutara desendeutaran desendeutarem desendeutaren desendeutares desendeutareu desendeutaria desendeutarien desendeutaries desendeutariva desendeutariven desendeutarives desendeutarà desendeutaràs desendeutaré desendeutaríem desendeutaríeu desendeutarívem desendeutaríveu desendeutassen desendeutasses desendeutassin desendeutassis desendeutat desendeutats desendeutau desendeutava desendeutaven desendeutaves desendeutavi desendeutavo desendeute desendeuteguem desendeuteguessa desendeuteguessen desendeuteguesses desendeutegueu desendeutegués desendeuteguéssom desendeuteguéssou desendeutem desendeuten desendeutes desendeutessa desendeutessen desendeutesses desendeutessi desendeutessin desendeutessis desendeuteu desendeuti desendeutin desendeutis desendeuto desendeutos desendeuts desendeutà desendeutàiem desendeutàieu desendeutàrem desendeutàreu desendeutàs desendeutàssem desendeutàsseu desendeutàssim desendeutàssiu desendeutàvem desendeutàvets desendeutàveu desendeutàvom desendeutés desendeutéssem desendeutésseu desendeutéssim desendeutéssiu desendeutí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
liberare

desendimoniar /de.zen.di.mo.niˈa/ /de.zen.di.mo.niˈaɾ/ /də.zən.di.mo.niˈa/ /də.zən.di.mu.niˈa/ alg bal desendimonia desendimoniada desendimoniades desendimoniam desendimoniant desendimoniar desendimoniara desendimoniaran desendimoniarem desendimoniaren desendimoniares desendimoniareu desendimoniaria desendimoniarien desendimoniaries desendimoniarà desendimoniaràs desendimoniaré desendimoniaríem desendimoniaríeu desendimoniassen desendimoniasses desendimoniassin desendimoniassis desendimoniat desendimoniats desendimoniau desendimoniava desendimoniaven desendimoniaves desendimonie desendimoniem desendimonien desendimonies desendimoniessen desendimoniesses desendimoniessin desendimoniessis desendimonieu desendimonii desendimonio desendimonià desendimoniàrem desendimoniàreu desendimoniàs desendimoniàssem desendimoniàsseu desendimoniàssim desendimoniàssiu desendimoniàvem desendimoniàveu desendimoniés desendimoniéssem desendimoniésseu desendimoniéssim desendimoniéssiu desendimonií desendimoniï desendimoniïn desendimoniïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
ejicere

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) desenvolup desenvolupa desenvolupada desenvolupades desenvolupam desenvolupant desenvolupar desenvolupara desenvoluparan desenvoluparem desenvoluparen desenvolupares desenvolupareu desenvoluparia desenvoluparien desenvoluparies desenvoluparà desenvoluparàs desenvoluparé desenvoluparíem desenvoluparíeu desenvolupassen desenvolupasses desenvolupassin desenvolupassis desenvolupat desenvolupats desenvolupau desenvolupava desenvolupaven desenvolupaves desenvolupe desenvolupem desenvolupen desenvolupes desenvolupessen desenvolupesses desenvolupessin desenvolupessis desenvolupeu desenvolupi desenvolupin desenvolupis desenvolupo desenvolupà desenvolupàrem desenvolupàreu desenvolupàs desenvolupàssem desenvolupàsseu desenvolupàssim desenvolupàssiu desenvolupàvem desenvolupàveu desenvolupés desenvolupéssem desenvolupésseu desenvolupéssim desenvolupéssiu desenvolupí occ sept val v
creare

desert /deˈzɛɾt/ n masc
desertum deserta
Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desertar /de.zerˈta/ /de.zeɾˈta/ /de.zeɾˈtaɾ/ /də.zərˈta/ alg ant bal cent desert deserta desertada desertades desertaia desertaien desertaies desertam desertant desertar desertara desertaran desertarem desertaren desertares desertareu desertaria desertarien desertaries desertariva desertariven desertarives desertarà desertaràs desertaré desertaríem desertaríeu desertarívem desertaríveu desertassen desertasses desertassin desertassis desertat desertats desertau desertava desertaven desertaves desertavi desertavo deserte deserteguem deserteguessa deserteguessen deserteguesses desertegueu desertegués deserteguéssom deserteguéssou desertem deserten desertes desertessa desertessen desertesses desertessi desertessin desertessis deserteu deserti desertin desertis deserto desertos deserts desertà desertàiem desertàieu desertàrem desertàreu desertàs desertàssem desertàsseu desertàssim desertàssiu desertàvem desertàvets desertàveu desertàvom desertés desertéssem desertésseu desertéssim desertéssiu desertí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
dēscīscō
Deixar desert, abandonar.

desfavorable /des.fa.voˈɾa.bɫe/ /des.fa.βoˈɾa.βɫe/ /des.fa.βoˈɾab.bɫe/ /dəs.fə.voˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.vuˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.βuˈɾa.βɫə/ /dəs.fə.βuˈɾab.bɫə/ adj
adversus

desfer /desˈfe/ /desˈfeɾ/ /dəsˈfe/ alg bal desfacem desfacen desfaces desfaceu desfaci desfacin desfacis desfaig desfan desfaran desfarem desfareu desfaria desfarien desfaries desfarà desfaràs desfaré desfaríem desfaríeu desfaç desfaça desfeia desfeien desfeies desfeim desfeis desfem desfent desfer desfera desferen desferes desfessen desfesses desfessin desfessis desfet desfeta desfetes desfets desfeu desfiu desfà desfàs desfèiem desfèieu desfé desféiem desféieu desférem desféreu desfés desféssem desfésseu desféssim desféssiu desféu val v
abrogo
Eliminar la feina feta.

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ n fem
pompa

deshonest /de.zoˈnest/ /də.zoˈnest/ /də.zuˈnest/ adj masc
fraudulentus

desig /deˈzit͡ʃ/ n masc
desiderium
Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.

desigual /de.ziˈɣwaɫ/ /də.ziˈɣwaɫ/ adj
impār

desinència /de.ziˈnɛn.si.a/ /də.ziˈnɛn.si.ə/ n fem
inclinamentum

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ alg bal cent desitge desitgeguem desitgeguessa desitgeguessen desitgeguesses desitgegueu desitgegués desitgeguéssom desitgeguéssou desitgem desitgen desitges desitgessa desitgessen desitgesses desitgessi desitgessin desitgessis desitgeu desitgi desitgin desitgis desitgés desitgéssem desitgésseu desitgéssim desitgéssiu desitgí desitj desitja desitjada desitjades desitjaia desitjaien desitjaies desitjaieu desitjam desitjant desitjar desitjara desitjaran desitjarem desitjaren desitjares desitjareu desitjaria desitjarien desitjaries desitjariva desitjariven desitjarives desitjarà desitjaràs desitjaré desitjaríem desitjaríeu desitjarívem desitjaríveu desitjassen desitjasses desitjassin desitjassis desitjat desitjats desitjau desitjava desitjaven desitjaves desitjavi desitjavo desitjo desitjos desitjà desitjàiem desitjàrem desitjàreu desitjàs desitjàssem desitjàsseu desitjàssim desitjàssiu desitjàvem desitjàveu desitjàvom eiv n-occ nota1 occ sept v.cent val v
desiderare

desmuntar /dez.munˈta/ /dez.munˈtaɾ/ /dəz.munˈta/ alg ant bal cent desmunt desmunta desmuntada desmuntades desmuntaia desmuntaien desmuntaies desmuntam desmuntant desmuntar desmuntara desmuntaran desmuntarem desmuntaren desmuntares desmuntareu desmuntaria desmuntarien desmuntaries desmuntariva desmuntariven desmuntarives desmuntarà desmuntaràs desmuntaré desmuntaríem desmuntaríeu desmuntarívem desmuntaríveu desmuntassen desmuntasses desmuntassin desmuntassis desmuntat desmuntats desmuntau desmuntava desmuntaven desmuntaves desmuntavi desmuntavo desmunte desmunteguem desmunteguessa desmunteguessen desmunteguesses desmuntegueu desmuntegués desmunteguéssom desmunteguéssou desmuntem desmunten desmuntes desmuntessa desmuntessen desmuntesses desmuntessi desmuntessin desmuntessis desmunteu desmunti desmuntin desmuntis desmunto desmuntos desmunts desmuntà desmuntàiem desmuntàieu desmuntàrem desmuntàreu desmuntàs desmuntàssem desmuntàsseu desmuntàssim desmuntàssiu desmuntàvem desmuntàvets desmuntàveu desmuntàvom desmuntés desmuntéssem desmuntésseu desmuntéssim desmuntéssiu desmuntí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
distrahō
Desfer alguna cosa que està construïda a peces.

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ bal desobeeix desobeeixen desobeeixes desobeeixi desobeeixin desobeeixis desobeeixo desobeesc desobeesqui desobeesquin desobeesquis desobeint desobeir desobeiran desobeirem desobeireu desobeiria desobeirien desobeiries desobeirà desobeiràs desobeiré desobeiríem desobeiríeu desobeí desobeíem desobeíeu desobeírem desobeíreu desobeís desobeíssem desobeísseu desobeíssim desobeíssiu desobeïa desobeïda desobeïdes desobeïen desobeïes desobeïguem desobeïgueu desobeïm desobeïra desobeïren desobeïres desobeïsc desobeïsca desobeïsquen desobeïsques desobeïssen desobeïsses desobeïssin desobeïssis desobeït desobeïts desobeïu desobeïx desobeïxen desobeïxes desobeïxo n-occ occ sept val v
inoboedio

despagar /dez.paˈɣa/ /dez.paˈɣaɾ/ /dəz.pəˈɣa/ alg bal despag despaga despagada despagades despagam despagant despagar despagara despagaran despagarem despagaren despagares despagareu despagaria despagarien despagaries despagarà despagaràs despagaré despagaríem despagaríeu despagassen despagasses despagassin despagassis despagat despagats despagau despagava despagaven despagaves despago despague despaguem despaguen despagues despaguessen despaguesses despaguessin despaguessis despagueu despagui despaguin despaguis despagués despaguéssem despaguésseu despaguéssim despaguéssiu despaguí despagà despagàrem despagàreu despagàs despagàssem despagàsseu despagàssim despagàssiu despagàvem despagàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
displicere
(arcaisme) descontentar, disgustar

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ n masc
expergiscor

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ alg ant bal cent despert desperta despertada despertades despertaia despertaien despertaies despertam despertant despertar despertara despertaran despertarem despertaren despertares despertareu despertaria despertarien despertaries despertariva despertariven despertarives despertarà despertaràs despertaré despertaríem despertaríeu despertarívem despertaríveu despertassen despertasses despertassin despertassis despertat despertats despertau despertava despertaven despertaves despertavi despertavo desperte desperteguem desperteguessa desperteguessen desperteguesses despertegueu despertegués desperteguéssom desperteguéssou despertem desperten despertes despertessa despertessen despertesses despertessi despertessin despertessis desperteu desperti despertin despertis desperto despertos desperts despertà despertàiem despertàieu despertàrem despertàreu despertàs despertàssem despertàsseu despertàssim despertàssiu despertàvem despertàvets despertàveu despertàvom despertés despertéssem despertésseu despertéssim despertéssiu despertí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
expergere
Fer treure del son.
expergiscor
(pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despesa /desˈpe.za/ /dəsˈpə.zə/ /dəsˈpɛ.zə/ n fem
sumptus

despietat /des.pi.eˈtat/ /dəs.pi.əˈtat/ adj masc
immisericors

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ adv
post deinde
més tard

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ n fem
destillatio

destinació /des.ti.na.siˈo/ n fem
fatum

destral /desˈtɾaɫ/ n fem
securis ascia

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) destrossa destrossada destrossades destrossam destrossant destrossar destrossara destrossaran destrossarem destrossaren destrossares destrossareu destrossaria destrossarien destrossaries destrossarà destrossaràs destrossaré destrossaríem destrossaríeu destrossassen destrossasses destrossassin destrossassis destrossat destrossats destrossau destrossava destrossaven destrossaves destrosse destrossem destrossen destrosses destrossessen destrossesses destrossessin destrossessis destrosseu destrossi destrossin destrossis destrosso destrossà destrossàrem destrossàreu destrossàs destrossàssem destrossàsseu destrossàssim destrossàssiu destrossàvem destrossàveu destrossés destrosséssem destrossésseu destrosséssim destrosséssiu destrossí destròs occ sept val v
populor

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ n fem
clādes

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ n masc
dēlētor
Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ bal destrueix destrueixen destrueixes destrueixi destrueixin destrueixis destrueixo destruesc destruesqui destruesquin destruesquis destruint destruir destruiran destruirem destruireu destruiria destruirien destruiries destruirà destruiràs destruiré destruiríem destruiríeu destruí destruíem destruíeu destruírem destruíreu destruís destruíssem destruísseu destruíssim destruíssiu destruïa destruïda destruïdes destruïen destruïes destruïguem destruïgueu destruïm destruïra destruïren destruïres destruïsc destruïsca destruïsquen destruïsques destruïssen destruïsses destruïssin destruïssis destruït destruïts destruïu destruïx destruïxen destruïxes destruïxo n-occ occ sept val v
delere

destí /desˈti/ n masc
fatum
Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desvelar /dez.veˈɫaɾ/ /dez.βeˈɫa/ /dəz.bəˈɫa/ /dəz.vəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) desvel desvela desvelada desvelades desvelam desvelant desvelar desvelara desvelaran desvelarem desvelaren desvelares desvelareu desvelaria desvelarien desvelaries desvelarà desvelaràs desvelaré desvelaríem desvelaríeu desvelassen desvelasses desvelassin desvelassis desvelat desvelats desvelau desvelava desvelaven desvelaves desvele desvelem desvelen desveles desvelessen desvelesses desvelessin desvelessis desveleu desveli desvelin desvelis desvelo desvelà desvelàrem desvelàreu desvelàs desvelàssem desvelàsseu desvelàssim desvelàssiu desvelàvem desvelàveu desvelés desveléssem desvelésseu desveléssim desveléssiu desvelí occ sept val v
aperiō

desvergonyidament /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/ /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/ adv
impudenter

detectar /de.tekˈta/ /de.tekˈtaɾ/ /də.təkˈta/ alg ant bal cent detect detecta detectada detectades detectaia detectaien detectaies detectam detectant detectar detectara detectaran detectarem detectaren detectares detectareu detectaria detectarien detectaries detectariva detectariven detectarives detectarà detectaràs detectaré detectaríem detectaríeu detectarívem detectaríveu detectassen detectasses detectassin detectassis detectat detectats detectau detectava detectaven detectaves detectavi detectavo detecte detecteguem detecteguessa detecteguessen detecteguesses detectegueu detectegués detecteguéssom detecteguéssou detectem detecten detectes detectessa detectessen detectesses detectessi detectessin detectessis detecteu detecti detectin detectis detecto detectos detects detectà detectàiem detectàieu detectàrem detectàreu detectàs detectàssem detectàsseu detectàssim detectàssiu detectàvem detectàvets detectàveu detectàvom detectés detectéssem detectésseu detectéssim detectéssiu detectí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
dētegō

detectiu /de.tekˈtiw/ n masc
inquisitor

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) determina determinada determinades determinam determinant determinar determinara determinaran determinarem determinaren determinares determinareu determinaria determinarien determinaries determinarà determinaràs determinaré determinaríem determinaríeu determinassen determinasses determinassin determinassis determinat determinats determinau determinava determinaven determinaves determine determinem determinen determines determinessen determinesses determinessin determinessis determineu determini determinin determinis determino determinà determinàrem determinàreu determinàs determinàssem determinàsseu determinàssim determinàssiu determinàvem determinàveu determinés determinéssem determinésseu determinéssim determinéssiu determiní determín occ sept val v
scīscō

detestar /de.tesˈta/ /de.tesˈtaɾ/ /də.təsˈta/ alg ant bal cent detest detesta detestada detestades detestaia detestaien detestaies detestam detestant detestar detestara detestaran detestarem detestaren detestares detestareu detestaria detestarien detestaries detestariva detestariven detestarives detestarà detestaràs detestaré detestaríem detestaríeu detestarívem detestaríveu detestassen detestasses detestassin detestassis detestat detestats detestau detestava detestaven detestaves detestavi detestavo deteste detesteguem detesteguessa detesteguessen detesteguesses detestegueu detestegués detesteguéssom detesteguéssou detestem detesten detestes detestessa detestessen detestesses detestessi detestessin detestessis detesteu detesti detestin detestis detesto detestos detests detestà detestàiem detestàieu detestàrem detestàreu detestàs detestàssem detestàsseu detestàssim detestàssiu detestàvem detestàvets detestàveu detestàvom detestés detestéssem detestésseu detestéssim detestéssiu detestí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
abōminor

detriment /de.triˈmen/ /de.triˈment/ /də.triˈmen/ /də.triˈment/ n masc
dētrīmentum

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ number
decem

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ bal dec dega deguda degudes deguem deguen deguera degueren degueres degues deguessen deguesses deguessin deguessis degueu degui deguin deguis degut deguts degué deguérem deguéreu degués deguéssem deguésseu deguéssim deguéssiu deguí deu deuen deuran deure deurem deureu deuria deurien deuries deurà deuràs deuré deuríem deuríeu deus devem devent deveu devia devien devies devíem devíeu occ val v
dēbeō
Tenir una obligació pendent amb algú altre.

deures /ˈdew.ɾes/ /ˈdəw.ɾəs/ /ˈdɛw.ɾəs/ n masc
pensum
(plurale tantum) Exercicis escolars que els alumnes han de fer a casa.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ n masc
debitum

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ adj masc
vastificus

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ n fem
dēvōtiō

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) devor devora devorada devorades devoram devorant devorar devorara devoraran devorarem devoraren devorares devorareu devoraria devorarien devoraries devorarà devoraràs devoraré devoraríem devoraríeu devorassen devorasses devorassin devorassis devorat devorats devorau devorava devoraven devoraves devore devorem devoren devores devoressen devoresses devoressin devoressis devoreu devori devorin devoris devoro devorà devoràrem devoràreu devoràs devoràssem devoràsseu devoràssim devoràssiu devoràvem devoràveu devorés devoréssem devorésseu devoréssim devoréssiu devorí occ sept val v
peredō

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ preposition
citrā

dia /ˈdi.a/ n masc
dies
Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
Espai de temps amb claror entre dues nits.

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ n masc
diabolus
Personificació del mal.

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ n masc
diaconus

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ n masc
diaphragma

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ n masc
dialectos dialectus

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
dialectologia

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ n masc
adamas
Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.

diari diària adj masc
cotidianus

diari n masc
acta diurna
Periòdic de notícies publicat cada dia.
commentārius
Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ n fem
foria diarrhoea

diartrosi /di.aɾˈtɾɔ.zi/ /di.ərˈtɾɔ.zi/ n fem
diarthrosis

dibuix /diˈbujʃ/ n masc
imago
Acte o efecte de dibuixar.
designatio
Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dibuix dibuixa dibuixada dibuixades dibuixam dibuixant dibuixar dibuixara dibuixaran dibuixarem dibuixaren dibuixares dibuixareu dibuixaria dibuixarien dibuixaries dibuixarà dibuixaràs dibuixaré dibuixaríem dibuixaríeu dibuixassen dibuixasses dibuixassin dibuixassis dibuixat dibuixats dibuixau dibuixava dibuixaven dibuixaves dibuixe dibuixem dibuixen dibuixes dibuixessen dibuixesses dibuixessin dibuixessis dibuixeu dibuixi dibuixin dibuixis dibuixo dibuixà dibuixàrem dibuixàreu dibuixàs dibuixàssem dibuixàsseu dibuixàssim dibuixàssiu dibuixàvem dibuixàveu dibuixés dibuixéssem dibuixésseu dibuixéssim dibuixéssiu dibuixí occ sept val v
pingere

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ n masc
dictionarium lexicon
Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

dictatorial /dik.ta.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.tu.ɾiˈaɫ/ adj
imperiōsus

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ n fem
diaeta

dietari /di.eˈta.ɾi/ /di.əˈta.ɾi/ n masc
libellus
Espècie de calendari que usen els eclesiàstics, on disposen l'orde i el ritus de les pregàries i l'ofici diví de tot l'any.

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ n fem
diffāmātiō

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ alg ant bal cent difam difama difamada difamades difamaia difamaien difamaies difamam difamant difamar difamara difamaran difamarem difamaren difamares difamareu difamaria difamarien difamaries difamariva difamariven difamarives difamarà difamaràs difamaré difamaríem difamaríeu difamarívem difamaríveu difamassen difamasses difamassin difamassis difamat difamats difamau difamava difamaven difamaves difamavi difamavo difame difameguem difameguessa difameguessen difameguesses difamegueu difamegués difameguéssom difameguéssou difamem difamen difames difamessa difamessen difamesses difamessi difamessin difamessis difameu difami difamin difamis difamo difamos difams difamà difamàiem difamàieu difamàrem difamàreu difamàs difamàssem difamàsseu difamàssim difamàssiu difamàvem difamàvets difamàveu difamàvom difamés difaméssem difamésseu difaméssim difaméssiu difamí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
diffāmō

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ adj
differens
Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ adv
aliter

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ alg ant bal centr difereix difereixa difereixen difereixes difereixi difereixin difereixis difereixo difereixs diferesc diferesca diferesquen diferesques diferesqui diferesquin diferesquis diferia diferida diferides diferien diferies diferiguem diferiguera diferigueren diferigueres diferiguessen diferiguesses diferiguessin diferiguessis diferigueu diferigueva diferigueven diferigueves diferigué diferiguérem diferiguéreu diferigués diferiguéssem diferiguésseu diferiguéssim diferiguéssiu diferiguévem diferiguéveu diferim diferint diferir diferira diferiran diferirem diferiren diferires diferireu diferiria diferirien diferiries difeririva difeririven diferirives diferirà diferiràs diferiré diferiríem diferiríeu diferirívem diferiríveu diferisc diferisca diferisco diferiscos diferisquem diferisquen diferisques diferisqueu diferissa diferissen diferisses diferissi diferissin diferissis diferist diferit diferits diferiu diferiva diferiven diferives diferix diferixa diferixen diferixes diferixi diferixin diferixis diferixo diferixos diferí diferíem diferíets diferíeu diferírem diferíreu diferís diferíscon diferíssem diferísseu diferíssim diferíssiu diferíssom diferíssou diferívem diferíveu diferíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
differō

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
differentia discrimen

dificultat n fem
artum
Complicació, obstacle per fer una cosa.

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ n masc
diphthongos

difusió /di.fu.ziˈo/ n fem
diffusio

difícil adj
difficilis
Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

difícilment /diˌfi.siɫˈmen/ /diˌfi.siɫˈment/ adv
aegre

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ alg ant bal centr digereix digereixa digereixen digereixes digereixi digereixin digereixis digereixo digereixs digeresc digeresca digeresquen digeresques digeresqui digeresquin digeresquis digeria digerida digerides digerien digeries digeriguem digeriguera digerigueren digerigueres digeriguessen digeriguesses digeriguessin digeriguessis digerigueu digerigueva digerigueven digerigueves digerigué digeriguérem digeriguéreu digerigués digeriguéssem digeriguésseu digeriguéssim digeriguéssiu digeriguévem digeriguéveu digerim digerint digerir digerira digeriran digerirem digeriren digerires digerireu digeriria digeririen digeriries digeririva digeririven digeririves digerirà digeriràs digeriré digeriríem digeriríeu digerirívem digeriríveu digerisc digerisca digerisco digeriscos digerisquem digerisquen digerisques digerisqueu digerissa digerissen digerisses digerissi digerissin digerissis digerist digerit digerits digeriu digeriva digeriven digerives digerix digerixa digerixen digerixes digerixi digerixin digerixis digerixo digerixos digerí digeríem digeríets digeríeu digerírem digeríreu digerís digeríscon digeríssem digerísseu digeríssim digeríssiu digeríssom digeríssou digerívem digeríveu digeríxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
digerere

digne /ˈdiŋ.ne/ /ˈdiŋ.nə/ /ˈdiɡ.ne/ adj masc
dignus
Mereixedor de respecte.

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ n fem
dignitas
Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ n
dies jovis dies Iovis

dilluns n
Lunae dies dies Lunae

diluvi /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.βi/ n masc
abluvium

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ n
dies Martis dies martis

dimecres /diˈme.kɾes/ n masc
diēs Mercuriī dies Mercurii

dimensió /di.men.siˈo/ /di.mən.siˈo/ n fem
dimensio

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ n masc
(nomen) deminutivum

dimissió /di.mi.siˈo/ n fem
abdicatio

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ bal dimiteix dimiteixen dimiteixes dimiteixi dimiteixin dimiteixis dimiteixo dimitesc dimitesqui dimitesquin dimitesquis dimitia dimitida dimitides dimitien dimities dimitiguem dimitigueu dimitim dimitint dimitir dimitira dimitiran dimitirem dimitiren dimitires dimitireu dimitiria dimitirien dimitiries dimitirà dimitiràs dimitiré dimitiríem dimitiríeu dimitisc dimitisca dimitisquen dimitisques dimitissen dimitisses dimitissin dimitissis dimitit dimitits dimitiu dimitix dimitixen dimitixes dimitixo dimití dimitíem dimitíeu dimitírem dimitíreu dimitís dimitíssem dimitísseu dimitíssim dimitíssiu n-occ occ sept val v
abdicō

dimoni /diˈmɔ.ni/ n masc
daemon
Esperit sobrenatural malèfic, diable.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ n masc
prandium cena
Àpat del migdia.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) din dina dinada dinades dinam dinant dinar dinara dinaran dinarem dinaren dinares dinareu dinaria dinarien dinaries dinarà dinaràs dinaré dinaríem dinaríeu dinassen dinasses dinassin dinassis dinat dinats dinau dinava dinaven dinaves dine dinem dinen dines dinessen dinesses dinessin dinessis dineu dini dinin dinis dino dinà dinàrem dinàreu dinàs dinàssem dinàsseu dinàssim dinàssiu dinàvem dinàveu dinés dinéssem dinésseu dinéssim dinéssiu diní occ sept val v
prandere
(intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ n fem
dynastia

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ n masc
pecunia

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ n masc
dinosaurus

dinou number
undeviginti

dinovè /di.noˈβe/ /di.nuˈβɛ/ number
nōnus decimus

dins /ˈdins/ adv
intus
A l'interior d'un espai delimitat.

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ n masc
diploma

dipositar /di.po.ziˈta/ /di.po.ziˈtaɾ/ /di.pu.ziˈta/ alg ant bal cent diposit diposita dipositada dipositades dipositaia dipositaien dipositaies dipositam dipositant dipositar dipositara dipositaran dipositarem dipositaren dipositares dipositareu dipositaria dipositarien dipositaries dipositariva dipositariven dipositarives dipositarà dipositaràs dipositaré dipositaríem dipositaríeu dipositarívem dipositaríveu dipositassen dipositasses dipositassin dipositassis dipositat dipositats dipositau dipositava dipositaven dipositaves dipositavi dipositavo diposite dipositeguem dipositeguessa dipositeguessen dipositeguesses dipositegueu dipositegués dipositeguéssom dipositeguéssou dipositem dipositen diposites dipositessa dipositessen dipositesses dipositessi dipositessin dipositessis dipositeu dipositi dipositin dipositis diposito dipositos diposits diposità dipositàiem dipositàieu dipositàrem dipositàreu dipositàs dipositàssem dipositàsseu dipositàssim dipositàssiu dipositàvem dipositàvets dipositàveu dipositàvom diposités dipositéssem dipositésseu dipositéssim dipositéssiu diposití eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
confiscō

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ L'imperatiu «dis» s'usa en parlars valencians pronominalment. bal deia deien deies deim deis dic diem dient dieu diga digau diguem diguen diguera digueren digueres digues diguessen diguesses diguessin diguessis digueu digui diguin diguis digué diguérem diguéreu digués diguéssem diguésseu diguéssim diguéssiu diguí dir diran direm direu diria dirien diries dirà diràs diré diríem diríeu dis dit dita dites dits diu diuen dius dèiem dèieu déiem déieu occ val v
dicere
Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ v
appellari
Portar el nom de.

direcció /di.ɾek.siˈo/ n fem
pars
Orientació que pren un desplaçament o moviment.

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ adv
rēctā

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ adj masc
directus
Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

dirigir /di.ɾiˈd͡ʒi/ /di.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /di.ɾiˈʒi/ bal dirigeix dirigeixen dirigeixes dirigeixi dirigeixin dirigeixis dirigeixo dirigesc dirigesqui dirigesquin dirigesquis dirigia dirigida dirigides dirigien dirigies dirigiguem dirigigueu dirigim dirigint dirigir dirigira dirigiran dirigirem dirigiren dirigires dirigireu dirigiria dirigirien dirigiries dirigirà dirigiràs dirigiré dirigiríem dirigiríeu dirigisc dirigisca dirigisquen dirigisques dirigissen dirigisses dirigissin dirigissis dirigit dirigits dirigiu dirigix dirigixen dirigixes dirigixo dirigí dirigíem dirigíeu dirigírem dirigíreu dirigís dirigíssem dirigísseu dirigíssim dirigíssiu n-occ occ sept val v
afficiō
Encaminar o guiar cap a un lloc o objectiu, fer adoptar una direcció.
dirigo
Manar, liderar seguint una línia o normes.

disc compacte n masc
disculus compactus

disciplina /di.siˈpɫi.na/ /di.siˈpɫi.nə/ /dis.siˈpɫi.nə/ n fem
disciplina
Conjunt de regles establertes per a mantenir l'ordre.
Branca del coneixement que és matèria d'estudi i d'ensenyament.

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ n fem
taciturnitas

discurs /disˈkurs/ n masc
locutio

discussió /dis.ku.siˈo/ n fem
disputatio

discutir /dis.kuˈti/ /dis.kuˈtiɾ/ bal discuteix discuteixen discuteixes discuteixi discuteixin discuteixis discuteixo discutesc discutesqui discutesquin discutesquis discutia discutida discutides discutien discuties discutiguem discutigueu discutim discutint discutir discutira discutiran discutirem discutiren discutires discutireu discutiria discutirien discutiries discutirà discutiràs discutiré discutiríem discutiríeu discutisc discutisca discutisquen discutisques discutissen discutisses discutissin discutissis discutit discutits discutiu discutix discutixen discutixes discutixo discutí discutíem discutíeu discutírem discutíreu discutís discutíssem discutísseu discutíssim discutíssiu n-occ occ sept val v
iurgō
Contradir, posar en dubte.

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ n fem
dissensus

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ n fem
larva
Màscara; vestit de màscara, especialment de carnaval.
color
Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfressar /dis.fɾeˈsa/ /dis.fɾeˈsaɾ/ /dis.fɾəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) disfressa disfressada disfressades disfressam disfressant disfressar disfressara disfressaran disfressarem disfressaren disfressares disfressareu disfressaria disfressarien disfressaries disfressarà disfressaràs disfressaré disfressaríem disfressaríeu disfressassen disfressasses disfressassin disfressassis disfressat disfressats disfressau disfressava disfressaven disfressaves disfresse disfressem disfressen disfresses disfressessen disfressesses disfressessin disfressessis disfresseu disfressi disfressin disfressis disfresso disfressà disfressàrem disfressàreu disfressàs disfressàssem disfressàsseu disfressàssim disfressàssiu disfressàvem disfressàveu disfressés disfresséssem disfressésseu disfresséssim disfresséssiu disfressí disfrès occ sept val v
dissimulō

dislèxia /dizˈɫɛk.si.a/ /dizˈɫɛk.si.ə/ n fem
dyslexia

disponible /dis.poˈni.bɫe/ /dis.poˈni.βɫe/ /dis.poˈnib.bɫe/ /dis.poˈnib.bɫə/ /dis.puˈni.βɫə/ /dis.puˈnib.bɫə/ adj
parābilis

disprosi n masc
dysprosium

disputar /dis.puˈta/ /dis.puˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) disput disputa disputada disputades disputam disputant disputar disputara disputaran disputarem disputaren disputares disputareu disputaria disputarien disputaries disputarà disputaràs disputaré disputaríem disputaríeu disputassen disputasses disputassin disputassis disputat disputats disputau disputava disputaven disputaves dispute disputem disputen disputes disputessen disputesses disputessin disputessis disputeu disputi disputin disputis disputo disputà disputàrem disputàreu disputàs disputàssem disputàsseu disputàssim disputàssiu disputàvem disputàveu disputés disputéssem disputésseu disputéssim disputéssiu disputí occ sept val v
altercor
Discutir amb vehemència sobre qualsevol cosa.
Lluitar per la possessió d'alguna cosa.

dissabte /diˈsap.te/ n masc
sabbatum dies Saturni

disset number
septendecim

dissetè /di.seˈte/ /di.səˈtɛ/ number
septimus decimus

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ bal dissol dissolc dissoldran dissoldre dissoldrem dissoldreu dissoldria dissoldrien dissoldries dissoldrà dissoldràs dissoldré dissoldríem dissoldríeu dissolem dissolen dissolent dissoleu dissolga dissolguem dissolguen dissolguera dissolgueren dissolgueres dissolgues dissolguessen dissolguesses dissolguessin dissolguessis dissolgueu dissolgui dissolguin dissolguis dissolgué dissolguérem dissolguéreu dissolgués dissolguéssem dissolguésseu dissolguéssim dissolguéssiu dissolguí dissolia dissolien dissolies dissols dissolt dissolta dissoltes dissolts dissolíem dissolíeu occ val v
dissolvō

dissolució /di.so.ɫu.siˈo/ /di.su.ɫu.siˈo/ n fem
dissolutio

distinció /dis.tin.siˈo/ n fem
distinctio

distingir /dis.tiɲˈd͡ʒi/ /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /dis.tiɲˈʒi/ alg ant bal centr distingeix distingeixa distingeixen distingeixes distingeixi distingeixin distingeixis distingeixo distingeixs distingesc distingesca distingesquen distingesques distingesqui distingesquin distingesquis distingia distingida distingides distingien distingies distingiguem distingiguera distingigueren distingigueres distingiguessen distingiguesses distingiguessin distingiguessis distingigueu distingigueva distingigueven distingigueves distingigué distingiguérem distingiguéreu distingigués distingiguéssem distingiguésseu distingiguéssim distingiguéssiu distingiguévem distingiguéveu distingim distingint distingir distingira distingiran distingirem distingiren distingires distingireu distingiria distingirien distingiries distingiriva distingiriven distingirives distingirà distingiràs distingiré distingiríem distingiríeu distingirívem distingiríveu distingisc distingisca distingisco distingiscos distingisquem distingisquen distingisques distingisqueu distingissa distingissen distingisses distingissi distingissin distingissis distingist distingit distingits distingiu distingiva distingiven distingives distingix distingixa distingixen distingixes distingixi distingixin distingixis distingixo distingixos distingí distingíem distingíets distingíeu distingírem distingíreu distingís distingíscon distingíssem distingísseu distingíssim distingíssiu distingíssom distingíssou distingívem distingíveu distingíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
distinguere
Diferenciar, discriminar.

distintament /disˌtin.taˈmen/ /disˌtin.taˈment/ /disˌtin.təˈmen/ /disˌtin.təˈment/ adv
disertim

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ n fem
divisio

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ alg bal distribueix distribueixen distribueixes distribueixi distribueixin distribueixis distribueixo distribueixs distribuesc distribuesca distribuesquen distribuesques distribuesqui distribuesquin distribuesquis distribuint distribuir distribuiran distribuirem distribuireu distribuiria distribuirien distribuiries distribuirà distribuiràs distribuiré distribuiríem distribuiríeu distribuí distribuíem distribuíeu distribuírem distribuíreu distribuís distribuíssem distribuísseu distribuíssim distribuíssiu distribuïa distribuïda distribuïdes distribuïen distribuïes distribuïguem distribuïgueu distribuïm distribuïra distribuïren distribuïres distribuïsc distribuïsca distribuïsquen distribuïsques distribuïssen distribuïsses distribuïssin distribuïssis distribuït distribuïts distribuïu distribuïx distribuïxen distribuïxes distribuïxo eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
dividere

distància /disˈtan.si.a/ n fem
distantia
Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.
Separació de forma de pensar o afectiva entre persones.

dit n masc
digitus
(anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

dit del cor n masc
digitus medius

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ n masc
dies Solis dies Dominica

diuturnitat n fem
diuturnitatis

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ n masc
dies Veneris diēs Veneris

divers /diˈvɛɾs/ /diˈvɛɾs/ /diˈβɛrs/ /diˈβɛɾs/ adj masc
varius

diversió n fem
delicia

divertir /di.veɾˈtiɾ/ /di.vəɾˈti/ /di.βerˈti/ /di.βeɾˈti/ /di.βərˈti/ bal diverteix diverteixen diverteixes diverteixi diverteixin diverteixis diverteixo divertesc divertesqui divertesquin divertesquis divertia divertida divertides divertien diverties divertiguem divertigueu divertim divertint divertir divertira divertiran divertirem divertiren divertires divertireu divertiria divertirien divertiries divertirà divertiràs divertiré divertiríem divertiríeu divertisc divertisca divertisquen divertisques divertissen divertisses divertissin divertissis divertit divertits divertiu divertix divertixen divertixes divertixo divertí divertíem divertíeu divertírem divertíreu divertís divertíssem divertísseu divertíssim divertíssiu n-occ occ sept val v
oblectare
Distreure, entretenir, passar una bona estona.

divertit /di.veɾˈtit/ /di.vəɾˈtit/ /di.βerˈtit/ /di.βeɾˈtit/ /di.βərˈtit/ adj masc
dēlectābilis

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ adj
divisibilis

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ n fem
divisio

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ n masc
divortium

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ number
duodeviginti octodecim

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ adj masc
divus
Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
(per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ n masc
colloquium

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ n masc
diametros

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ adv
cotidie

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ n fem
diaeresis

diürn /diˈurn/ adj masc
diurnus

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ n masc
donum
Talent innat per a fer una cosa.

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dobl dobla doblada doblades doblam doblant doblar doblara doblaran doblarem doblaren doblares doblareu doblaria doblarien doblaries doblarà doblaràs doblaré doblaríem doblaríeu doblassen doblasses doblassin doblassis doblat doblats doblau doblava doblaven doblaves doble doblem doblen dobles doblessen doblesses doblessin doblessis dobleu dobli doblin doblis doblo doblà doblàrem doblàreu doblàs doblàssem doblàsseu doblàssim doblàssiu doblàvem doblàveu doblés dobléssem doblésseu dobléssim dobléssiu doblí occ sept val v
duplicō
Multiplicar per dos.
(futbol) Avançar, un jugador, el company d'equip que condueix la pilota en atac per donar-li suport.

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ n masc
binus
Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
(bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dobleg doblega doblegada doblegades doblegam doblegant doblegar doblegara doblegaran doblegarem doblegaren doblegares doblegareu doblegaria doblegarien doblegaries doblegarà doblegaràs doblegaré doblegaríem doblegaríeu doblegassen doblegasses doblegassin doblegassis doblegat doblegats doblegau doblegava doblegaven doblegaves doblego doblegue dobleguem dobleguen doblegues dobleguessen dobleguesses dobleguessin dobleguessis doblegueu doblegui dobleguin dobleguis doblegués dobleguéssem dobleguésseu dobleguéssim dobleguéssiu dobleguí doblegà doblegàrem doblegàreu doblegàs doblegàssem doblegàsseu doblegàssim doblegàssiu doblegàvem doblegàveu occ sept val v
plicare
Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ n masc
medicus
(formal, cortesia) metge

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ n masc
scriptum documentum

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ n masc
delphinus delphin

dogmàtic /doɡˈma.tik/ /duɡˈma.tik/ adj masc
dogmaticus

dol /ˈdɔɫ/ n masc
lūctus

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ bal dol dolc doldran doldre o doler doldrem doldreu doldria doldrien doldries doldrà doldràs doldré doldríem doldríeu dolem dolen dolent doleu dolga dolguda dolgudes dolguem dolguen dolguera dolgueren dolgueres dolgues dolguessen dolguesses dolguessin dolguessis dolgueu dolgui dolguin dolguis dolgut dolguts dolgué dolguérem dolguéreu dolgués dolguéssem dolguésseu dolguéssim dolguéssiu dolguí dolia dolien dolies dols dolíem dolíeu eiv v.cent val v
doleo

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ adj
malus
Que fa el mal, que no és bo

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ n
dolor
Patiment, pena.

dolç adj masc
dulcis

dolçament /ˌdoɫ.saˈmen/ /ˌdoɫ.saˈment/ /ˌdoɫ.səˈmen/ /ˌdoɫ.səˈment/ adv
dulciter

dolçor /doɫˈso/ /doɫˈsoɾ/ /duɫˈso/ n fem
dulcitās

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ n masc
domicilium

dominació /do.mi.na.siˈo/ /do.mi.nə.siˈo/ /du.mi.nə.siˈo/ n masc
dominatio

dominant /do.miˈnan/ /do.miˈnant/ /du.miˈnan/ adj
eminens
que domina
el principal o superior entre altres del seu ordre o classe
dominans
que vol dominar els altres, que no sofreix que se li oposin, que el contradiguin

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) domina dominada dominades dominam dominant dominar dominara dominaran dominarem dominaren dominares dominareu dominaria dominarien dominaries dominarà dominaràs dominaré dominaríem dominaríeu dominassen dominasses dominassin dominassis dominat dominats dominau dominava dominaven dominaves domine dominem dominen domines dominessen dominesses dominessin dominessis domineu domini dominin dominis domino dominà dominàrem dominàreu dominàs dominàssem dominàsseu dominàssim dominàssiu dominàvem dominàveu dominés dominéssem dominésseu dominéssim dominéssiu dominí domín occ sept val v
dominor
(intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
(transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ adj masc
domesticus

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ n fem
femina mulier
Persona del sexe femení.
Muller, independentment de la situació legal.

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ alg bal bal (1) dar don donada donades donam donant donar donara donaran donarem donaren donares donareu donaria donarien donaries donarà donaràs donaré donaríem donaríeu donassen donasses donassin donassis donat donats donau donava donaven donaves done donem donen donessen donesses donessin donessis doneu doni donin donis dono donà donàrem donàreu donàs donàssem donàsseu donàssim donàssiu donàvem donàveu donés donéssem donésseu donéssim donéssiu doní dóna dónes occ sept val v
dare do
Entregar de franc, regalar.

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ alg bal dorm dorma dormen dormes dormi dormia dormida dormides dormien dormies dormiguem dormigueu dormim dormin dormint dormir dormira dormiran dormirem dormiren dormires dormireu dormiria dormirien dormiries dormirà dormiràs dormiré dormiríem dormiríeu dormis dormissen dormisses dormissin dormissis dormit dormits dormiu dormo dorms dormí dormíem dormíeu dormírem dormíreu dormís dormíssem dormísseu dormíssim dormíssiu occ sept val v
dormire dormio

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ n masc
cubiculum

dos number
duo

dosi n fem
dosis

dosser /doˈse/ /doˈseɾ/ /duˈse/ n masc
protectum

dot /ˈdɔt/ n masc
dos
Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.

dotze /ˈdo.d͡ze/ number
duodecim

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ number
duodecimus
(ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac n masc
draco

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ n fem
drachma
Octava part d'una unça que conté dos argenços, o setanta-dos grans.
Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

dragona /dɾaˈɣo.na/ /dɾəˈɣo.nə/ n fem
dracaena

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ n masc
drama

drassana /dɾaˈsa.na/ n fem
navale

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ adj masc
dexter
Referent al cantó oposat a l'esquerre.
rectus
Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ n masc
ius
Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
ius iūs
Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ n fem
medicamentum

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ n masc
Druida

druïdessa /dɾu.iˈðe.sa/ /dɾu.iˈðə.sə/ /dɾu.iˈðɛ.sə/ n fem
druis

dubni n masc
dubnium

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dubt dubta dubtada dubtades dubtam dubtant dubtar dubtara dubtaran dubtarem dubtaren dubtares dubtareu dubtaria dubtarien dubtaries dubtarà dubtaràs dubtaré dubtaríem dubtaríeu dubtassen dubtasses dubtassin dubtassis dubtat dubtats dubtau dubtava dubtaven dubtaves dubte dubtem dubten dubtes dubtessen dubtesses dubtessin dubtessis dubteu dubti dubtin dubtis dubto dubtà dubtàrem dubtàreu dubtàs dubtàssem dubtàsseu dubtàssim dubtàssiu dubtàvem dubtàveu dubtés dubtéssem dubtésseu dubtéssim dubtéssiu dubtí occ sept val v
dubitare
(intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ n masc
dubitas dubium dubitatio

dubtós /dupˈtos/ adj masc
dubius

duc n masc
dux
Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ n fem
thinium

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ n masc
duodenum

duquessa /duˈke.sa/ /duˈkə.sə/ /duˈkɛ.sə/ n fem
ducissa

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ adj masc
durus
De duresa, fort, difícil de ratllar, resistent.

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ preposition
inter

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dur dura durada durades duram durant durar durara duraran durarem duraren durares durareu duraria durarien duraries durarà duraràs duraré duraríem duraríeu durassen durasses durassin durassis durat durats durau durava duraven duraves dure durem duren dures duressen duresses duressin duressis dureu duri durin duris duro durà duràrem duràreu duràs duràssem duràsseu duràssim duràssiu duràvem duràveu durés duréssem durésseu duréssim duréssiu durí occ sept val v
durare

duresa /duˈɾe.za/ /duˈɾə.zə/ /duˈɾɛ.zə/ n fem
dūritās

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ n fem
catachytlum
Bany pres en una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ n masc
dactylus
(literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.

dàrsena /ˈðaɾ.se.na/ /ˈðaɾ.sə.nə/ n fem
navale

dàtil n masc
palmula

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ n fem
decennium
Període de deu anys.

dèdal /ˈdɛ.ðaɫ/ /ˈdɛ.ðəɫ/ n masc
labyrinthus
Laberint com a joc.

dèspota /ˈdɛs.po.ta/ /ˈdɛs.po.tə/ /ˈdɛs.pu.tə/ n neut
tyrannus

déu n masc
deus dea

dòlar /ˈdɔ.ɫaɾ/ n masc
dollarium

dònut /ˈdɔ.nut/ n masc
crustulum
Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ adj masc
ecclēsiasticus
Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclipsi /eˈkɫip.si/ n masc
eclipsis

eclèctic /eˈkɫɛk.tik/ /əˈkɫɛk.tik/ adj masc
eclecticus

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ n masc
imāgo vōcis

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ n fem
oeconomia
Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
parcē

edat /eˈðat/ n fem
aetas
Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ n masc
ēdictum

edifici /e.ðiˈfi.si/ n masc
aedificium aedificatio

editar /e.ðiˈta/ /e.ðiˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) edit edita editada editades editam editant editar editara editaran editarem editaren editares editareu editaria editarien editaries editarà editaràs editaré editaríem editaríeu editassen editasses editassin editassis editat editats editau editava editaven editaves edite editem editen edites editessen editesses editessin editessis editeu editi editin editis edito edità editàrem editàreu editàs editàssem editàsseu editàssim editàssiu editàvem editàveu edités editéssem editésseu editéssim editéssiu edití occ sept val v
corrigō
(informàtica) Preparar o modificar dades.

educació /e.ðu.ka.siˈo/ n fem
disciplina
Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ adj masc
comis

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ n fem
ef

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
effectus

efeminar /e.fe.miˈna/ /e.fe.miˈnaɾ/ /ə.fə.miˈna/ alg ant bal cent efemina efeminada efeminades efeminaia efeminaien efeminaies efeminam efeminant efeminar efeminara efeminaran efeminarem efeminaren efeminares efeminareu efeminaria efeminarien efeminaries efeminariva efeminariven efeminarives efeminarà efeminaràs efeminaré efeminaríem efeminaríeu efeminarívem efeminaríveu efeminassen efeminasses efeminassin efeminassis efeminat efeminats efeminau efeminava efeminaven efeminaves efeminavi efeminavo efemine efemineguem efemineguessa efemineguessen efemineguesses efeminegueu efeminegués efemineguéssom efemineguéssou efeminem efeminen efemines efeminessa efeminessen efeminesses efeminessi efeminessin efeminessis efemineu efemini efeminin efeminis efemino efeminos efeminà efeminàiem efeminàieu efeminàrem efeminàreu efeminàs efeminàssem efeminàsseu efeminàssim efeminàssiu efeminàvem efeminàvets efeminàveu efeminàvom efeminés efeminéssem efeminésseu efeminéssim efeminéssiu efeminí efemín eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
effeminare

eficient /e.fi.siˈen/ /e.fi.siˈent/ /ə.fi.siˈen/ /ə.fi.siˈent/ adj
efficiens

eficientment /e.fi.siˌemˈmen/ /e.fi.siˌemˈment/ /ə.fi.siˌemˈmen/ /ə.fi.siˌemˈment/ adv
efficienter

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ n fem
efficacitas

efígie /eˈfi.ʒi.e/ /əˈfi.ʒi.ə/ n fem
effigiēs

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ egípcia adj masc
Aegyptius
Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ n masc
amor sui

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ n fem
equa

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ n fem
instrumentum organon
Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ n masc
einsteinium

eix /ˈejʃ/ n masc
axis
Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ n masc
examen

eixarm /ejˈʃarm/ /ejˈʃaɾm/ /eˈʃaɾm/ /əˈʃarm/ n masc
carmen

eixarmar /e.ʃaɾˈma/ /ej.ʃarˈma/ /ej.ʃaɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ alg ant bal cent eiv eixarm eixarma eixarmada eixarmades eixarmaia eixarmaien eixarmaies eixarmam eixarmant eixarmar eixarmara eixarmaran eixarmarem eixarmaren eixarmares eixarmareu eixarmaria eixarmarien eixarmaries eixarmariva eixarmariven eixarmarives eixarmarà eixarmaràs eixarmaré eixarmaríem eixarmaríeu eixarmarívem eixarmaríveu eixarmassen eixarmasses eixarmassin eixarmassis eixarmat eixarmats eixarmau eixarmava eixarmaven eixarmaves eixarmavi eixarmavo eixarme eixarmeguem eixarmeguessa eixarmeguessen eixarmeguesses eixarmegueu eixarmegués eixarmeguéssom eixarmeguéssou eixarmem eixarmen eixarmes eixarmessa eixarmessen eixarmesses eixarmessi eixarmessin eixarmessis eixarmeu eixarmi eixarmin eixarmis eixarmo eixarmos eixarms eixarmà eixarmàiem eixarmàieu eixarmàrem eixarmàreu eixarmàs eixarmàssem eixarmàsseu eixarmàssim eixarmàssiu eixarmàvem eixarmàvets eixarmàveu eixarmàvom eixarmés eixarméssem eixarmésseu eixarméssim eixarméssiu eixarmí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
incantare

eixida /ejˈʃi.ða/ /eˈʃi.ða/ /əˈʃi.ðə/ n fem
exitus conficio
Acció d'eixir.
venditio
Despatx, venda.
exitus
La part per on s'ix.
deambulatum
Passeig al camp.
perfugium
Pretext, recurs.
dictum
Ocurrència viva i sobtada.
conversio
Acció i expressió aspra i sensible del geni natural d'algú, especialment de qui no s'esperava.
eruptio profectio
Marxa de la tropa.
effugium
Medi o raó amb què es venç algun argument, dificultat o perill.
eventus
Fi o terminació d'algun negoci.
census
Document que dóna el zelador per a mudar d'habitació, i per extensió, qualsevol document que acredita o autoritza la sortida d'algun lloc.

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) eixug eixuga eixugada eixugades eixugam eixugant eixugar eixugara eixugaran eixugarem eixugaren eixugares eixugareu eixugaria eixugarien eixugaries eixugarà eixugaràs eixugaré eixugaríem eixugaríeu eixugassen eixugasses eixugassin eixugassis eixugat eixugats eixugau eixugava eixugaven eixugaves eixugo eixugue eixuguem eixuguen eixugues eixuguessen eixuguesses eixuguessin eixuguessis eixugueu eixugui eixuguin eixuguis eixugués eixuguéssem eixuguésseu eixuguéssim eixuguéssiu eixuguí eixugà eixugàrem eixugàreu eixugàs eixugàssem eixugàsseu eixugàssim eixugàssiu eixugàvem eixugàveu occ sept val v
tergō
Llevar la humitat superficial d'una cosa.

eixàrcia /ejˈʃar.si.a/ /ejˈʃaɾ.si.a/ /eˈʃaɾ.si.a/ /əˈʃar.si.ə/ n fem
navis armamenta
Cordam i ormeigs principals d'una nau.

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ n fem
el

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ adj
comitiālis

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ n fem
electricitas

electrònic /e.ɫekˈtɾɔ.nik/ /ə.ɫəkˈtɾɔ.nik/ adj masc
electronicus
Relatiu als electrons.
Relatiu a la electrònica.

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ n fem
electronica

electró /e.ɫekˈtɾo/ n masc
electro

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ n masc
elephantus elephas
Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ adj
facētus

elegia /e.ɫeˈd͡ʒi.a/ /e.ɫeˈʒi.a/ /ə.ɫəˈʒi.ə/ n fem
elegī

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ bal elegeix elegeixen elegeixes elegeixi elegeixin elegeixis elegeixo elegesc elegesqui elegesquin elegesquis elegia elegida elegides elegien elegies elegiguem elegigueu elegim elegint elegir elegira elegiran elegirem elegiren elegires elegireu elegiria elegirien elegiries elegirà elegiràs elegiré elegiríem elegiríeu elegisc elegisca elegisquen elegisques elegissen elegisses elegissin elegissis elegit elegits elegiu elegix elegixen elegixes elegixo elegí elegíem elegíeu elegírem elegíreu elegís elegíssem elegísseu elegíssim elegíssiu n-occ occ sept val v
legere
Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ n masc
elementum
Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
(química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic n masc
elementum

elevar /e.ɫeˈvaɾ/ /e.ɫeˈβa/ /ə.ɫəˈva/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) eleu elev eleva elevada elevades elevam elevant elevar elevara elevaran elevarem elevaren elevares elevareu elevaria elevarien elevaries elevarà elevaràs elevaré elevaríem elevaríeu elevassen elevasses elevassin elevassis elevat elevats elevau elevava elevaven elevaves eleve elevem eleven eleves elevessen elevesses elevessin elevessis eleveu elevi elevin elevis elevo elevà elevàrem elevàreu elevàs elevàssem elevàsseu elevàssim elevàssiu elevàvem elevàveu elevés elevéssem elevésseu elevéssim elevéssiu eleví occ sept val v
levare
Portar més amunt.
Fer augmentar l’alçària.
Augmentar en quantitat.
Dirigir un escrit a una autoritat superior.

ell /ˈɛʎ/ pronoun
is

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ pronoun
ea

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ pronoun
illae

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ pronoun
ii

eloqüència /e.ɫoˈkwɛn.si.a/ /ə.ɫuˈkwɛn.si.ə/ n fem
eloquentia

eludir /e.ɫuˈði/ /e.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ bal eludeix eludeixen eludeixes eludeixi eludeixin eludeixis eludeixo eludesc eludesqui eludesquin eludesquis eludia eludida eludides eludien eludies eludiguem eludigueu eludim eludint eludir eludira eludiran eludirem eludiren eludires eludireu eludiria eludirien eludiries eludirà eludiràs eludiré eludiríem eludiríeu eludisc eludisca eludisquen eludisques eludissen eludisses eludissin eludissis eludit eludits eludiu eludix eludixen eludixes eludixo eludí eludíem eludíeu eludírem eludíreu eludís eludíssem eludísseu eludíssim eludíssiu n-occ occ sept val v
eludere
Fugir la dificultat, sortir d'ella amb algun artifici; escapar-se.
Burlar-se d'alguna cosa, fer que no tingui efecte per mitjà d'algun artifici.

eluir /e.ɫuˈi/ /e.ɫuˈiɾ/ /ə.ɫuˈi/ bal elueix elueixen elueixes elueixi elueixin elueixis elueixo eluesc eluesqui eluesquin eluesquis eluint eluir eluiran eluirem eluireu eluiria eluirien eluiries eluirà eluiràs eluiré eluiríem eluiríeu eluí eluíem eluíeu eluírem eluíreu eluís eluíssem eluísseu eluíssim eluíssiu eluïa eluïda eluïdes eluïen eluïes eluïguem eluïgueu eluïm eluïra eluïren eluïres eluïsc eluïsca eluïsquen eluïsques eluïssen eluïsses eluïssin eluïssis eluït eluïts eluïu eluïx eluïxen eluïxes eluïxo n-occ occ val v
eluo

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ n fem
em

emascular /e.mas.kuˈɫa/ /e.mas.kuˈɫaɾ/ /ə.məs.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) emascul emascula emasculada emasculades emasculam emasculant emascular emasculara emascularan emascularem emascularen emasculares emasculareu emascularia emascularien emascularies emascularà emascularàs emascularé emascularíem emascularíeu emasculassen emasculasses emasculassin emasculassis emasculat emasculats emasculau emasculava emasculaven emasculaves emascule emasculem emasculen emascules emasculessen emasculesses emasculessin emasculessis emasculeu emasculi emasculin emasculis emasculo emasculà emasculàrem emasculàreu emasculàs emasculàssem emasculàsseu emasculàssim emasculàssiu emasculàvem emasculàveu emasculés emasculéssem emasculésseu emasculéssim emasculéssiu emasculí occ sept val v
abscidere

embadalir /em.ba.ðaˈɫi/ /em.ba.ðaˈɫiɾ/ /əm.bə.ðəˈɫi/ bal embadaleix embadaleixen embadaleixes embadaleixi embadaleixin embadaleixis embadaleixo embadalesc embadalesqui embadalesquin embadalesquis embadalia embadalida embadalides embadalien embadalies embadaliguem embadaligueu embadalim embadalint embadalir embadalira embadaliran embadalirem embadaliren embadalires embadalireu embadaliria embadalirien embadaliries embadalirà embadaliràs embadaliré embadaliríem embadaliríeu embadalisc embadalisca embadalisquen embadalisques embadalissen embadalisses embadalissin embadalissis embadalit embadalits embadaliu embadalix embadalixen embadalixes embadalixo embadalí embadalíem embadalíeu embadalírem embadalíreu embadalís embadalíssem embadalísseu embadalíssim embadalíssiu n-occ occ sept val v
stupefieri

embajanir /em.ba.d͡ʒaˈni/ /em.ba.d͡ʒaˈniɾ/ /em.ba.ʒaˈni/ /əm.bə.ʒəˈni/ alg ant bal centr eiv embajaneix embajaneixa embajaneixen embajaneixes embajaneixi embajaneixin embajaneixis embajaneixo embajaneixs embajanesc embajanesca embajanesquen embajanesques embajanesqui embajanesquin embajanesquis embajania embajanida embajanides embajanien embajanies embajaniguem embajaniguera embajanigueren embajanigueres embajaniguessen embajaniguesses embajaniguessin embajaniguessis embajanigueu embajanigueva embajanigueven embajanigueves embajanigué embajaniguérem embajaniguéreu embajanigués embajaniguéssem embajaniguésseu embajaniguéssim embajaniguéssiu embajaniguévem embajaniguéveu embajanim embajanint embajanir embajanira embajaniran embajanirem embajaniren embajanires embajanireu embajaniria embajanirien embajaniries embajaniriva embajaniriven embajanirives embajanirà embajaniràs embajaniré embajaniríem embajaniríeu embajanirívem embajaniríveu embajanisc embajanisca embajanisco embajaniscos embajanisquem embajanisquen embajanisques embajanisqueu embajanissa embajanissen embajanisses embajanissi embajanissin embajanissis embajanist embajanit embajanits embajaniu embajaniva embajaniven embajanives embajanix embajanixa embajanixen embajanixes embajanixi embajanixin embajanixis embajanixo embajanixos embajaní embajaníem embajaníets embajaníeu embajanírem embajaníreu embajanís embajaníscon embajaníssem embajanísseu embajaníssim embajaníssiu embajaníssom embajaníssou embajanívem embajaníveu embajaníxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
stupere

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ n masc
gravitas
Estat de la dona prenyada.

embellir /am.baˈʎi/ /am.beˈʎi/ /am.beˈʎiɾ/ /em.beˈʎi/ /em.beˈʎiɾ/ /əm.bəˈʎi/ bal embelleix embelleixen embelleixes embelleixi embelleixin embelleixis embelleixo embellesc embellesqui embellesquin embellesquis embellia embellida embellides embellien embellies embelliguem embelligueu embellim embellint embellir embellira embelliran embellirem embelliren embellires embellireu embelliria embellirien embelliries embellirà embelliràs embelliré embelliríem embelliríeu embellisc embellisca embellisquen embellisques embellissen embellisses embellissin embellissis embellit embellits embelliu embellix embellixen embellixes embellixo embellí embellíem embellíeu embellírem embellíreu embellís embellíssem embellísseu embellíssim embellíssiu n-occ occ sept val v
ornare
Fer tornar bell; adornar.

emblanquinar /am.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈnaɾ/ /əm.bɫəŋ.kiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) emblanquina emblanquinada emblanquinades emblanquinam emblanquinant emblanquinar emblanquinara emblanquinaran emblanquinarem emblanquinaren emblanquinares emblanquinareu emblanquinaria emblanquinarien emblanquinaries emblanquinarà emblanquinaràs emblanquinaré emblanquinaríem emblanquinaríeu emblanquinassen emblanquinasses emblanquinassin emblanquinassis emblanquinat emblanquinats emblanquinau emblanquinava emblanquinaven emblanquinaves emblanquine emblanquinem emblanquinen emblanquines emblanquinessen emblanquinesses emblanquinessin emblanquinessis emblanquineu emblanquini emblanquinin emblanquinis emblanquino emblanquinà emblanquinàrem emblanquinàreu emblanquinàs emblanquinàssem emblanquinàsseu emblanquinàssim emblanquinàssiu emblanquinàvem emblanquinàveu emblanquinés emblanquinéssem emblanquinésseu emblanquinéssim emblanquinéssiu emblanquiní emblanquín occ sept val v
dealbo

emblanquir /am.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈkiɾ/ /əm.bɫəŋˈki/ bal emblanqueix emblanqueixen emblanqueixes emblanqueixi emblanqueixin emblanqueixis emblanqueixo emblanquesc emblanquesqui emblanquesquin emblanquesquis emblanquia emblanquida emblanquides emblanquien emblanquies emblanquiguem emblanquigueu emblanquim emblanquint emblanquir emblanquira emblanquiran emblanquirem emblanquiren emblanquires emblanquireu emblanquiria emblanquirien emblanquiries emblanquirà emblanquiràs emblanquiré emblanquiríem emblanquiríeu emblanquisc emblanquisca emblanquisquen emblanquisques emblanquissen emblanquisses emblanquissin emblanquissis emblanquit emblanquits emblanquiu emblanquix emblanquixen emblanquixes emblanquixo emblanquí emblanquíem emblanquíeu emblanquírem emblanquíreu emblanquís emblanquíssem emblanquísseu emblanquíssim emblanquíssiu n-occ occ sept val v
dealbare

emblema /emˈbɫe.ma/ /əmˈbɫɛ.mə/ n masc
insigne

embolcall /am.boɫˈkaʎ/ /em.boɫˈkaʎ/ /əm.boɫˈkaʎ/ /əm.buɫˈkaj/ /əm.buɫˈkaʎ/ n masc
vāgīna

emborbollar /em.bor.βoˈʎa/ /em.boɾ.boˈʎaɾ/ /em.boɾ.βoˈʎa/ /əm.boɾ.boˈʎa/ /əm.bur.buˈʎa/ alg ant bal cent eiv emborboll emborbolla emborbollada emborbollades emborbollaia emborbollaien emborbollaies emborbollam emborbollant emborbollar emborbollara emborbollaran emborbollarem emborbollaren emborbollares emborbollareu emborbollaria emborbollarien emborbollaries emborbollariva emborbollariven emborbollarives emborbollarà emborbollaràs emborbollaré emborbollaríem emborbollaríeu emborbollarívem emborbollaríveu emborbollassen emborbollasses emborbollassin emborbollassis emborbollat emborbollats emborbollau emborbollava emborbollaven emborbollaves emborbollavi emborbollavo emborbolle emborbolleguem emborbolleguessa emborbolleguessen emborbolleguesses emborbollegueu emborbollegués emborbolleguéssom emborbolleguéssou emborbollem emborbollen emborbolles emborbollessa emborbollessen emborbollesses emborbollessi emborbollessin emborbollessis emborbolleu emborbolli emborbollin emborbollis emborbollo emborbollos emborbolls emborbollà emborbollàiem emborbollàieu emborbollàrem emborbollàreu emborbollàs emborbollàssem emborbollàsseu emborbollàssim emborbollàssiu emborbollàvem emborbollàvets emborbollàveu emborbollàvom emborbollés emborbolléssem emborbollésseu emborbolléssim emborbolléssiu emborbollí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
garrire
Parlar atropellada i confusament, fent molt soroll.
confundo
Confondre, barrejar unes coses amb unes altres.

emboscar /am.bosˈka/ /em.bosˈka/ /em.bosˈkaɾ/ /əm.bosˈka/ /əm.busˈka/ alg ant bal cent eiv embosc embosca emboscada emboscades emboscaia emboscaien emboscaies emboscam emboscant emboscar emboscara emboscaran emboscarem emboscaren emboscares emboscareu emboscaria emboscarien emboscaries emboscariva emboscariven emboscarives emboscarà emboscaràs emboscaré emboscaríem emboscaríeu emboscarívem emboscaríveu emboscassen emboscasses emboscassin emboscassis emboscat emboscats emboscau emboscava emboscaven emboscaves emboscavi emboscavo embosco emboscos emboscà emboscàiem emboscàieu emboscàrem emboscàreu emboscàs emboscàssem emboscàsseu emboscàssim emboscàssiu emboscàvem emboscàvets emboscàveu emboscàvom embosque embosqueguem embosqueguessa embosqueguessen embosqueguesses embosquegueu embosquegués embosqueguéssom embosqueguéssou embosquem embosquen embosques embosquessa embosquessen embosquesses embosquessi embosquessin embosquessis embosqueu embosqui embosquin embosquis embosqués embosquéssem embosquésseu embosquéssim embosquéssiu embosquí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
impetō cum insidiā

embriac /em.bɾiˈak/ embriaga adj masc
ebrius

embriac /em.bɾiˈak/ n masc
ebriosus

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ n fem
ebrietas

embruixar /am.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃaɾ/ /em.bɾuˈʃa/ /əm.bɾuˈʃa/ alg ant bal cent eiv embruix embruixa embruixada embruixades embruixaia embruixaien embruixaies embruixam embruixant embruixar embruixara embruixaran embruixarem embruixaren embruixares embruixareu embruixaria embruixarien embruixaries embruixariva embruixariven embruixarives embruixarà embruixaràs embruixaré embruixaríem embruixaríeu embruixarívem embruixaríveu embruixassen embruixasses embruixassin embruixassis embruixat embruixats embruixau embruixava embruixaven embruixaves embruixavi embruixavo embruixe embruixeguem embruixeguessa embruixeguessen embruixeguesses embruixegueu embruixegués embruixeguéssom embruixeguéssou embruixem embruixen embruixes embruixessa embruixessen embruixesses embruixessi embruixessin embruixessis embruixeu embruixi embruixin embruixis embruixo embruixos embruixs embruixà embruixàiem embruixàieu embruixàrem embruixàreu embruixàs embruixàssem embruixàsseu embruixàssim embruixàssiu embruixàvem embruixàvets embruixàveu embruixàvom embruixés embruixéssem embruixésseu embruixéssim embruixéssiu embruixí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
fascinare

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ n masc
fundibulum
Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.

emergir /e.merˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒiɾ/ /ə.mərˈʒi/ alg ant bal centr eiv emergeix emergeixa emergeixen emergeixes emergeixi emergeixin emergeixis emergeixo emergeixs emergesc emergesca emergesquen emergesques emergesqui emergesquin emergesquis emergia emergida emergides emergien emergies emergiguem emergiguera emergigueren emergigueres emergiguessen emergiguesses emergiguessin emergiguessis emergigueu emergigueva emergigueven emergigueves emergigué emergiguérem emergiguéreu emergigués emergiguéssem emergiguésseu emergiguéssim emergiguéssiu emergiguévem emergiguéveu emergim emergint emergir emergira emergiran emergirem emergiren emergires emergireu emergiria emergirien emergiries emergiriva emergiriven emergirives emergirà emergiràs emergiré emergiríem emergiríeu emergirívem emergiríveu emergisc emergisca emergisco emergiscos emergisquem emergisquen emergisques emergisqueu emergissa emergissen emergisses emergissi emergissin emergissis emergist emergit emergits emergiu emergiva emergiven emergives emergix emergixa emergixen emergixes emergixi emergixin emergixis emergixo emergixos emergí emergíem emergíets emergíeu emergírem emergíreu emergís emergíscon emergíssem emergísseu emergíssim emergíssiu emergíssom emergíssou emergívem emergíveu emergíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
emergo

emfiteuta /eɱ.fiˈtɛw.ta/ /eɱ.fiˈtɛw.tɛ/ /əɱ.fiˈtɛw.tə/ n neut
emphyteuta

emfitèutic /eɱ.fiˈtɛw.tik/ /əɱ.fiˈtɛw.tik/ adj masc
emphyteuticus

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
transmigratio

eminent /e.miˈnen/ /e.miˈnent/ /ə.miˈnen/ /ə.miˈnent/ adj
ēminens

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ n masc
amiralis

emissió /e.mi.siˈo/ /ə.mi.siˈo/ n fem
ēmissiō

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ n fem
affectus

empara /amˈpa.ɾa/ /emˈpa.ɾa/ /əmˈpa.ɾə/ n fem
tutamen

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ alg ant bal cent eiv empassa empassada empassades empassaia empassaien empassaies empassam empassant empassar empassara empassaran empassarem empassaren empassares empassareu empassaria empassarien empassaries empassariva empassariven empassarives empassarà empassaràs empassaré empassaríem empassaríeu empassarívem empassaríveu empassassen empassasses empassassin empassassis empassat empassats empassau empassava empassaven empassaves empassavi empassavo empasse empasseguem empasseguessa empasseguessen empasseguesses empassegueu empassegués empasseguéssom empasseguéssou empassem empassen empasses empassessa empassessen empassesses empassessi empassessin empassessis empasseu empassi empassin empassis empasso empassos empassà empassàiem empassàieu empassàrem empassàreu empassàs empassàssem empassàsseu empassàssim empassàssiu empassàvem empassàvets empassàveu empassàvom empassés empasséssem empassésseu empasséssim empasséssiu empassí empàs n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
glutire

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ n fem
empathia

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ n masc
clāvula

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ alg ant bal cent eiv empent empenta empentada empentades empentaia empentaien empentaies empentam empentant empentar empentara empentaran empentarem empentaren empentares empentareu empentaria empentarien empentaries empentariva empentariven empentarives empentarà empentaràs empentaré empentaríem empentaríeu empentarívem empentaríveu empentassen empentasses empentassin empentassis empentat empentats empentau empentava empentaven empentaves empentavi empentavo empente empenteguem empenteguessa empenteguessen empenteguesses empentegueu empentegués empenteguéssom empenteguéssou empentem empenten empentes empentessa empentessen empentesses empentessi empentessin empentessis empenteu empenti empentin empentis empento empentos empents empentà empentàiem empentàieu empentàrem empentàreu empentàs empentàssem empentàsseu empentàssim empentàssiu empentàvem empentàvets empentàveu empentàvom empentés empentéssem empentésseu empentéssim empentéssiu empentí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
trudere
Donar una empenta.

empenya /amˈpe.ɲa/ /emˈpe.ɲa/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ n fem
metatarsus
Part superior del peu des del turmell fins als dits.
Part superior del calçat.

empenyorar /em.pe.ɲoˈɾa/ /em.pe.ɲoˈɾaɾ/ /əm.pə.ɲoˈɾa/ /əm.pə.ɲuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) empenyor empenyora empenyorada empenyorades empenyoram empenyorant empenyorar empenyorara empenyoraran empenyorarem empenyoraren empenyorares empenyorareu empenyoraria empenyorarien empenyoraries empenyorarà empenyoraràs empenyoraré empenyoraríem empenyoraríeu empenyorassen empenyorasses empenyorassin empenyorassis empenyorat empenyorats empenyorau empenyorava empenyoraven empenyoraves empenyore empenyorem empenyoren empenyores empenyoressen empenyoresses empenyoressin empenyoressis empenyoreu empenyori empenyorin empenyoris empenyoro empenyorà empenyoràrem empenyoràreu empenyoràs empenyoràssem empenyoràsseu empenyoràssim empenyoràssiu empenyoràvem empenyoràveu empenyorés empenyoréssem empenyorésseu empenyoréssim empenyoréssiu empenyorí occ sept val v
oppignero
Donar en penyora o per penyora.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ n masc
imperator
Cap d'un imperi.
gladius
(peixos) Peix teleosti de la família dels xífids, amb el maxil·lar prolongat en forma d’espasa, fort i ràpid i de costums pelàgics (Xiphias gladius).

empitjorar /am.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾaɾ/ /əm.pi.d͡ʒoˈɾa/ /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) empitjor empitjora empitjorada empitjorades empitjoram empitjorant empitjorar empitjorara empitjoraran empitjorarem empitjoraren empitjorares empitjorareu empitjoraria empitjorarien empitjoraries empitjorarà empitjoraràs empitjoraré empitjoraríem empitjoraríeu empitjorassen empitjorasses empitjorassin empitjorassis empitjorat empitjorats empitjorau empitjorava empitjoraven empitjoraves empitjore empitjorem empitjoren empitjores empitjoressen empitjoresses empitjoressin empitjoressis empitjoreu empitjori empitjorin empitjoris empitjoro empitjorà empitjoràrem empitjoràreu empitjoràs empitjoràssem empitjoràsseu empitjoràssim empitjoràssiu empitjoràvem empitjoràveu empitjorés empitjoréssem empitjorésseu empitjoréssim empitjoréssiu empitjorí occ sept val v
aggravare

emplenar /em.pɫeˈna/ /em.pɫeˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) emplena emplenada emplenades emplenam emplenant emplenar emplenara emplenaran emplenarem emplenaren emplenares emplenareu emplenaria emplenarien emplenaries emplenarà emplenaràs emplenaré emplenaríem emplenaríeu emplenassen emplenasses emplenassin emplenassis emplenat emplenats emplenau emplenava emplenaven emplenaves emplene emplenem emplenen emplenes emplenessen emplenesses emplenessin emplenessis empleneu empleni emplenin emplenis empleno emplenà emplenàrem emplenàreu emplenàs emplenàssem emplenàsseu emplenàssim emplenàssiu emplenàvem emplenàveu emplenés emplenéssem emplenésseu emplenéssim emplenéssiu emplení emplèn occ sept val v
pleō
Completar un document amb les dades demanades.

empobrir /am.poˈβɾi/ /am.pɾuˈβi/ /em.poˈbɾiɾ/ /em.poˈβɾi/ /əm.poˈbɾi/ /əm.puˈbɾi/ /əm.puˈβɾi/ bal empobreix empobreixen empobreixes empobreixi empobreixin empobreixis empobreixo empobresc empobresqui empobresquin empobresquis empobria empobrida empobrides empobrien empobries empobriguem empobrigueu empobrim empobrint empobrir empobrira empobriran empobrirem empobriren empobrires empobrireu empobriria empobririen empobriries empobrirà empobriràs empobriré empobriríem empobriríeu empobrisc empobrisca empobrisquen empobrisques empobrissen empobrisses empobrissin empobrissis empobrit empobrits empobriu empobrix empobrixen empobrixes empobrixo empobrí empobríem empobríeu empobrírem empobríreu empobrís empobríssem empobrísseu empobríssim empobríssiu n-occ occ sept val v
pauperō

emporprar /em.porˈpɾa/ /em.poɾˈpɾa/ /em.poɾˈpɾaɾ/ /əm.poɾˈpɾa/ /əm.purˈpɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) emporpr emporpra emporprada emporprades emporpram emporprant emporprar emporprara emporpraran emporprarem emporpraren emporprares emporprareu emporpraria emporprarien emporpraries emporprarà emporpraràs emporpraré emporpraríem emporpraríeu emporprassen emporprasses emporprassin emporprassis emporprat emporprats emporprau emporprava emporpraven emporpraves emporpre emporprem emporpren emporpres emporpressen emporpresses emporpressin emporpressis emporpreu emporpri emporprin emporpris emporpro emporprà emporpràrem emporpràreu emporpràs emporpràssem emporpràsseu emporpràssim emporpràssiu emporpràvem emporpràveu emporprés emporpréssem emporprésseu emporpréssim emporpréssiu emporprí occ sept val v
purpuro

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ n fem
nota

empresa /emˈpɾe.za/ /əmˈpɾə.zə/ /əmˈpɾɛ.zə/ n fem
coeptus

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ bal empenc empenguem empengueren empengueres empenguessin empenguessis empengueu empengui empenguin empenguis empengué empenguérem empenguéreu empengués empenguéssim empenguéssiu empenguí empeny empenya empenyem empenyen empenyent empenyera empenyeran empenyerem empenyeren empenyeres empenyereu empenyeria empenyerien empenyeries empenyerà empenyeràs empenyeré empenyeríem empenyeríeu empenyes empenyessen empenyesses empenyessin empenyessis empenyeu empenyi empenyia empenyien empenyies empenyin empenyis empenyo empenys empenyé empenyérem empenyéreu empenyés empenyéssem empenyésseu empenyéssim empenyéssiu empenyí empenyíem empenyíeu empesa empeses empesos empènyer empès empés occ sept val v
trudere
Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.

en /an/ /en/ /ən/ /ˈen/ preposition
a
El temps.
La manera.
L’indret indefinit precedit d’article indefinit, adjectiu, pronom o numeral.
Preposició que denota situació o estat.

en pau descansi idiom
requiescat in pace

en resum /en.reˈzum/ adv
in nuce

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ n fem
en

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enamor enamora enamorada enamorades enamoram enamorant enamorar enamorara enamoraran enamorarem enamoraren enamorares enamorareu enamoraria enamorarien enamoraries enamorarà enamoraràs enamoraré enamoraríem enamoraríeu enamorassen enamorasses enamorassin enamorassis enamorat enamorats enamorau enamorava enamoraven enamoraves enamore enamorem enamoren enamores enamoressen enamoresses enamoressin enamoressis enamoreu enamori enamorin enamoris enamoro enamorà enamoràrem enamoràreu enamoràs enamoràssem enamoràsseu enamoràssim enamoràssiu enamoràvem enamoràveu enamorés enamoréssem enamorésseu enamoréssim enamoréssiu enamorí occ sept val v
exardescere
(pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

encantar /aŋ.kanˈta/ /aŋ.kanˈtaɾ/ /eŋ.kanˈta/ /eŋ.kanˈtaɾ/ /əŋ.kənˈta/ alg ant bal cent eiv encant encanta encantada encantades encantaia encantaien encantaies encantam encantant encantar encantara encantaran encantarem encantaren encantares encantareu encantaria encantarien encantaries encantariva encantariven encantarives encantarà encantaràs encantaré encantaríem encantaríeu encantarívem encantaríveu encantassen encantasses encantassin encantassis encantat encantats encantau encantava encantaven encantaves encantavi encantavo encante encanteguem encanteguessa encanteguessen encanteguesses encantegueu encantegués encanteguéssom encanteguéssou encantem encanten encantes encantessa encantessen encantesses encantessi encantessin encantessis encanteu encanti encantin encantis encanto encantos encants encantà encantàiem encantàieu encantàrem encantàreu encantàs encantàssem encantàsseu encantàssim encantàssiu encantàvem encantàvets encantàveu encantàvom encantés encantéssem encantésseu encantéssim encantéssiu encantí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
incanto
Manipular usant fórmules màgiques, encanteris.
(figurat) Agradar amb plaer o admiració.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ n masc
cantio

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ adv
adhuc

encarir /aŋ.kaˈɾi/ /aŋ.kaˈɾiɾ/ /eŋ.kaˈɾi/ /eŋ.kaˈɾiɾ/ /əŋ.kəˈɾi/ /əŋ.kəˈɾi/ bal encareix encareixen encareixes encareixi encareixin encareixis encareixo encaresc encaresqui encaresquin encaresquis encaria encarida encarides encarien encaries encariguem encarigueu encarim encarint encarir encarira encariran encarirem encariren encarires encarireu encariria encaririen encariries encarirà encariràs encariré encariríem encariríeu encarisc encarisca encarisquen encarisques encarissen encarisses encarissin encarissis encarit encarits encariu encarix encarixen encarixes encarixo encarí encaríem encaríeu encarírem encaríreu encarís encaríssem encarísseu encaríssim encaríssiu n-occ occ sept val v
augere
Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
extollere
Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ bal encenc encendran encendre encendrem encendreu encendria encendrien encendries encendrà encendràs encendré encendríem encendríeu encenem encenen encenent enceneu encenga encenguem encenguen encenguera encengueren encengueres encengues encenguessen encenguesses encenguessin encenguessis encengueu encengui encenguin encenguis encengué encenguérem encenguéreu encengués encenguéssem encenguésseu encenguéssim encenguéssiu encenguí encenia encenien encenies encens enceníem enceníeu encesa enceses encesos encès encén encés occ val v
accendere
Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ n masc
ignitabulum

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ n masc
tus

encerclar /en.serˈkɫa/ /en.seɾˈkɫa/ /en.seɾˈkɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. encercla encerclada encerclades encerclant encerclar encerclara encerclaran encerclarem encerclaren encerclares encerclareu encerclaria encerclarien encerclaries encerclarà encerclaràs encerclaré encerclaríem encerclaríeu encerclassen encerclasses encerclat encerclats encerclava encerclaven encerclaves encercle encerclem encerclen encercles encerclessen encerclesses encerclessin encerclessis encercleu encercli encerclin encerclis encerclo encerclà encerclàrem encerclàreu encerclàssem encerclàsseu encerclàvem encerclàveu encerclés encercléssem encerclésseu encercléssim encercléssiu encerclí occ sept val val (1) v
circumdare

encetall /en.seˈtaʎ/ /ən.səˈtaj/ /ən.səˈtaʎ/ n masc
glomus

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ n masc
lactuca
Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ n fem
encyclopaedia

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ n fem
incus incūs
Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.
incus
Os de l'oïda de molts vertebrats.

enclític /eŋˈkɫi.tik/ /əŋˈkɫi.tik/ adj masc
encliticum

encomi /eŋˈkɔ.mi/ /əŋˈkɔ.mi/ n masc
præconium

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ alg ant bal centr eiv encongeix encongeixa encongeixen encongeixes encongeixi encongeixin encongeixis encongeixo encongeixs encongesc encongesca encongesquen encongesques encongesqui encongesquin encongesquis encongia encongida encongides encongien encongies encongiguem encongiguera encongigueren encongigueres encongiguessen encongiguesses encongiguessin encongiguessis encongigueu encongigueva encongigueven encongigueves encongigué encongiguérem encongiguéreu encongigués encongiguéssem encongiguésseu encongiguéssim encongiguéssiu encongiguévem encongiguéveu encongim encongint encongir encongira encongiran encongirem encongiren encongires encongireu encongiria encongirien encongiries encongiriva encongiriven encongirives encongirà encongiràs encongiré encongiríem encongiríeu encongirívem encongiríveu encongisc encongisca encongisco encongiscos encongisquem encongisquen encongisques encongisqueu encongissa encongissen encongisses encongissi encongissin encongissis encongist encongit encongits encongiu encongiva encongiven encongives encongix encongixa encongixen encongixes encongixi encongixin encongixis encongixo encongixos encongí encongíem encongíets encongíeu encongírem encongíreu encongís encongíscon encongíssem encongísseu encongíssim encongíssiu encongíssom encongíssou encongívem encongíveu encongíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
diminuo

encoratjar /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /əŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ alg bal cent eiv encoratge encoratgeguem encoratgeguessa encoratgeguessen encoratgeguesses encoratgegueu encoratgegués encoratgeguéssom encoratgeguéssou encoratgem encoratgen encoratges encoratgessa encoratgessen encoratgesses encoratgessi encoratgessin encoratgessis encoratgeu encoratgi encoratgin encoratgis encoratgés encoratgéssem encoratgésseu encoratgéssim encoratgéssiu encoratgí encoratj encoratja encoratjada encoratjades encoratjaia encoratjaien encoratjaies encoratjaieu encoratjam encoratjant encoratjar encoratjara encoratjaran encoratjarem encoratjaren encoratjares encoratjareu encoratjaria encoratjarien encoratjaries encoratjariva encoratjariven encoratjarives encoratjarà encoratjaràs encoratjaré encoratjaríem encoratjaríeu encoratjarívem encoratjaríveu encoratjassen encoratjasses encoratjassin encoratjassis encoratjat encoratjats encoratjau encoratjava encoratjaven encoratjaves encoratjavi encoratjavo encoratjo encoratjos encoratjà encoratjàiem encoratjàrem encoratjàreu encoratjàs encoratjàssem encoratjàsseu encoratjàssim encoratjàssiu encoratjàvem encoratjàveu encoratjàvom n-occ nota1 occ sept v.cent val v
adhortor

encotxar /aŋ.kuˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.koˈt͡ʃa/ /əŋ.kuˈt͡ʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) encotx encotxa encotxada encotxades encotxam encotxant encotxar encotxaran encotxarem encotxaren encotxares encotxareu encotxaria encotxarien encotxaries encotxarà encotxaràs encotxaré encotxaríem encotxaríeu encotxassen encotxasses encotxassin encotxassis encotxat encotxats encotxau encotxava encotxaven encotxaves encotxe encotxem encotxen encotxes encotxessen encotxesses encotxessin encotxessis encotxeu encotxi encotxin encotxis encotxo encotxà encotxàrem encotxàreu encotxàs encotxàssem encotxàsseu encotxàssim encotxàssiu encotxàvem encotxàveu encotxés encotxéssem encotxésseu encotxéssim encotxéssiu encotxí occ sept v
rhedam conscendere
Ficar dins un cotxe.
(pronominal) Pujar al cotxe.

encruelir /eŋ.kɾu.eˈli/ /eŋ.kɾu.eˈliɾ/ /əŋ.kɾu.əˈɫi/ bal encrueleix encrueleixen encrueleixes encrueleixi encrueleixin encrueleixis encrueleixo encruelesc encruelesqui encruelesquin encruelesquis encruelia encruelida encruelides encruelien encruelies encrueliguem encrueligueu encruelim encruelint encruelir encruelira encrueliran encruelirem encrueliren encruelires encruelireu encrueliria encruelirien encrueliries encruelirà encrueliràs encrueliré encrueliríem encrueliríeu encruelisc encruelisca encruelisquen encruelisques encruelissen encruelisses encruelissin encruelissis encruelit encruelits encrueliu encruelix encruelixen encruelixes encruelixo encruelí encruelíem encruelíeu encruelírem encruelíreu encruelís encruelíssem encruelísseu encruelíssim encruelíssiu n-occ occ sept val v
saevio
(pronominal) Manifestar-se cruel contra algú, trobant gust en el que perjudica la seva vida, opinió o interessos.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ adv
prorsum
En direcció a la banda del davant.

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ n masc
postera die

enderrocar /an.de.roˈka/ /an.de.roˈkaɾ/ /en.de.roˈka/ /en.de.roˈkaɾ/ /ən.də.roˈka/ /ən.də.ruˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enderroc enderroca enderrocada enderrocades enderrocam enderrocant enderrocar enderrocara enderrocaran enderrocarem enderrocaren enderrocares enderrocareu enderrocaria enderrocarien enderrocaries enderrocarà enderrocaràs enderrocaré enderrocaríem enderrocaríeu enderrocassen enderrocasses enderrocassin enderrocassis enderrocat enderrocats enderrocau enderrocava enderrocaven enderrocaves enderroco enderrocà enderrocàrem enderrocàreu enderrocàs enderrocàssem enderrocàsseu enderrocàssim enderrocàssiu enderrocàvem enderrocàveu enderroque enderroquem enderroquen enderroques enderroquessen enderroquesses enderroquessin enderroquessis enderroqueu enderroqui enderroquin enderroquis enderroqués enderroquéssem enderroquésseu enderroquéssim enderroquéssiu enderroquí occ sept val v
demoliri
Destruir totalment o parcialment una edificació.

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ n fem
aenigma

endocardi /en.doˈkaɾ.ði/ /ən.duˈkar.di/ n masc
endocardium

endolcir /an.doɫˈsi/ /an.doɫˈsiɾ/ /en.doɫˈsi/ /en.doɫˈsiɾ/ /ən.doɫˈsi/ /ən.duɫˈsi/ bal endolceix endolceixen endolceixes endolceixi endolceixin endolceixis endolceixo endolcesc endolcesqui endolcesquin endolcesquis endolcia endolcida endolcides endolcien endolcies endolciguem endolcigueu endolcim endolcint endolcir endolcira endolciran endolcirem endolciren endolcires endolcireu endolciria endolcirien endolciries endolcirà endolciràs endolciré endolciríem endolciríeu endolcisc endolcisca endolcisquen endolcisques endolcissen endolcisses endolcissin endolcissis endolcit endolcits endolciu endolcix endolcixen endolcixes endolcixo endolcí endolcíem endolcíeu endolcírem endolcíreu endolcís endolcíssem endolcísseu endolcíssim endolcíssiu n-occ occ sept val v
condulcō

endometri /en.doˈmɛ.tɾi/ /ən.doˈmɛ.tɾi/ /ən.duˈmɛ.tɾi/ n masc
endometrium

enemic /e.neˈmik/ n masc
inimicus hostis

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ n fem
energia

enfit /aɱˈfit/ /eɱˈfit/ /əɱˈfit/ n masc
cruditas

enfocar /eɱ.foˈka/ /eɱ.foˈkaɾ/ /əɱ.foˈka/ /əɱ.fuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) enfoc enfoca enfocada enfocades enfocam enfocant enfocar enfocara enfocaran enfocarem enfocaren enfocares enfocareu enfocaria enfocarien enfocaries enfocarà enfocaràs enfocaré enfocaríem enfocaríeu enfocassen enfocasses enfocassin enfocassis enfocat enfocats enfocau enfocava enfocaven enfocaves enfoco enfocà enfocàrem enfocàreu enfocàs enfocàssem enfocàsseu enfocàssim enfocàssiu enfocàvem enfocàveu enfoque enfoquem enfoquen enfoques enfoquessen enfoquesses enfoquessin enfoquessis enfoqueu enfoqui enfoquin enfoquis enfoqués enfoquéssem enfoquésseu enfoquéssim enfoquéssiu enfoquí occ sept val v
animadverto
(òptica, fotografia, cinema) Ajustar l’aparell òptic per tal que la imatge aparegui nítida.
Centrar l’atenció en un tema en base als supòsits previs per tal de resoldre’l adequadament.

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enfons enfonsa enfonsada enfonsades enfonsam enfonsant enfonsar enfonsara enfonsaran enfonsarem enfonsaren enfonsares enfonsareu enfonsaria enfonsarien enfonsaries enfonsarà enfonsaràs enfonsaré enfonsaríem enfonsaríeu enfonsassen enfonsasses enfonsassin enfonsassis enfonsat enfonsats enfonsau enfonsava enfonsaven enfonsaves enfonse enfonsem enfonsen enfonses enfonsessen enfonsesses enfonsessin enfonsessis enfonseu enfonsi enfonsin enfonsis enfonso enfonsà enfonsàrem enfonsàreu enfonsàs enfonsàssem enfonsàsseu enfonsàssim enfonsàssiu enfonsàvem enfonsàveu enfonsés enfonséssem enfonsésseu enfonséssim enfonséssiu enfonsí occ sept val v
collabi
Posar, fer anar, al fons.
(rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'un equip, consistent a fer caure una melé ordenada, una melé espontània o un mol per haver-se ajupit fins a perdre l'equilibri, intencionadament o empesos pels jugadors de la segona i la tercera línia.

enganxador /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðo/ /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /əŋ.ɡəɲ.ʃəˈðo/ adj masc
allector
Que enganxa.

enganxar /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃaɾ/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.ɡəɲˈʃa/ alg ant bal cent eiv enganx enganxa enganxada enganxades enganxaia enganxaien enganxaies enganxam enganxant enganxar enganxara enganxaran enganxarem enganxaren enganxares enganxareu enganxaria enganxarien enganxaries enganxariva enganxariven enganxarives enganxarà enganxaràs enganxaré enganxaríem enganxaríeu enganxarívem enganxaríveu enganxassen enganxasses enganxassin enganxassis enganxat enganxats enganxau enganxava enganxaven enganxaves enganxavi enganxavo enganxe enganxeguem enganxeguessa enganxeguessen enganxeguesses enganxegueu enganxegués enganxeguéssom enganxeguéssou enganxem enganxen enganxes enganxessa enganxessen enganxesses enganxessi enganxessin enganxessis enganxeu enganxi enganxin enganxis enganxo enganxos enganxs enganxà enganxàiem enganxàieu enganxàrem enganxàreu enganxàs enganxàssem enganxàsseu enganxàssim enganxàssiu enganxàvem enganxàvets enganxàveu enganxàvom enganxés enganxéssem enganxésseu enganxéssim enganxéssiu enganxí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
prehendere prehendi
Agafar alguna cosa amb ganxo o penjar-la en ell.
allicere
Atreure a algú a que assenti plaça de soldat donant-li diners.
conglutinare
Agafar, apegar.
prehendi
(pronominal) Agafar-se, topar una cosa amb una altra que la deté o l'embulla.

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) engany enganya enganyada enganyades enganyam enganyant enganyar enganyara enganyaran enganyarem enganyaren enganyares enganyareu enganyaria enganyarien enganyaries enganyarà enganyaràs enganyaré enganyaríem enganyaríeu enganyassen enganyasses enganyassin enganyassis enganyat enganyats enganyau enganyava enganyaven enganyaves enganye enganyem enganyen enganyes enganyessen enganyesses enganyessin enganyessis enganyeu enganyi enganyin enganyis enganyo enganyà enganyàrem enganyàreu enganyàs enganyàssem enganyàsseu enganyàssim enganyàssiu enganyàvem enganyàveu enganyés enganyéssem enganyésseu enganyéssim enganyéssiu enganyí occ sept val v
fallo

engolir /aŋ.ɡoˈɫi/ /aŋ.ɡuˈɫiɾ/ /eŋ.ɡoˈɫi/ /eŋ.ɡoˈɫiɾ/ /eŋ.ɡuˈɫi/ /əŋ.ɡoˈɫi/ /əŋ.ɡuˈɫi/ alg bal eiv engoleix engoleixen engoleixes engoleixi engoleixin engoleixis engoleixo engoleixs engolesc engolesca engolesquen engolesques engolesqui engolesquin engolesquis engolia engolida engolides engolien engolies engoliguem engoligueu engolim engolint engolir engolira engoliran engolirem engoliren engolires engolireu engoliria engolirien engoliries engolirà engoliràs engoliré engoliríem engoliríeu engolisc engolisca engolisquen engolisques engolissen engolisses engolissin engolissis engolit engolits engoliu engolix engolixen engolixes engolixo engolí engolíem engolíeu engolírem engolíreu engolís engolíssem engolísseu engolíssim engolíssiu engul engula engulen engules enguls mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
gluttīre
Passar alguna cosa per la gola.

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ adv
hornō

enigma n masc
aenigma griphus

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ adj masc
aenigmaticus

enjondre /eɲˈd͡ʒon.dɾe/ /əɲˈʒɔn.dɾə/ adv
alibi

enlletgir /aɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /aɲ.ʎeˈt͡ʃiɾ/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /əɲ.ʎəˈd͡ʒi/ bal enlletgeix enlletgeixen enlletgeixes enlletgeixi enlletgeixin enlletgeixis enlletgeixo enlletgesc enlletgesqui enlletgesquin enlletgesquis enlletgia enlletgida enlletgides enlletgien enlletgies enlletgiguem enlletgigueu enlletgim enlletgint enlletgir enlletgira enlletgiran enlletgirem enlletgiren enlletgires enlletgireu enlletgiria enlletgirien enlletgiries enlletgirà enlletgiràs enlletgiré enlletgiríem enlletgiríeu enlletgisc enlletgisca enlletgisquen enlletgisques enlletgissen enlletgisses enlletgissin enlletgissis enlletgit enlletgits enlletgiu enlletgix enlletgixen enlletgixes enlletgixo enlletgí enlletgíem enlletgíeu enlletgírem enlletgíreu enlletgís enlletgíssem enlletgísseu enlletgíssim enlletgíssiu n-occ occ sept val v
dēformāre

enlloc /eɲˈʎɔk/ /əɲˈʎɔk/ adv
nequo

enorme /eˈnoɾ.me/ /əˈnor.mə/ adj
enormis

enormitat /e.noɾ.miˈtat/ /ə.noɾ.miˈtat/ /ə.nur.miˈtat/ n fem
ēnormitās

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ Interjection
retro

ensenyament /en.se.ɲaˈmen/ /en.se.ɲaˈment/ /ən.sə.ɲəˈmen/ /ən.sə.ɲəˈment/ n masc
disciplina

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enseny ensenya ensenyada ensenyades ensenyam ensenyant ensenyar ensenyara ensenyaran ensenyarem ensenyaren ensenyares ensenyareu ensenyaria ensenyarien ensenyaries ensenyarà ensenyaràs ensenyaré ensenyaríem ensenyaríeu ensenyassen ensenyasses ensenyassin ensenyassis ensenyat ensenyats ensenyau ensenyava ensenyaven ensenyaves ensenye ensenyem ensenyen ensenyes ensenyessen ensenyesses ensenyessin ensenyessis ensenyeu ensenyi ensenyin ensenyis ensenyo ensenyà ensenyàrem ensenyàreu ensenyàs ensenyàssem ensenyàsseu ensenyàssim ensenyàssiu ensenyàvem ensenyàveu ensenyés ensenyéssem ensenyésseu ensenyéssim ensenyéssiu ensenyí occ sept val v
docere
Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ bal entenc entendran entendre entendrem entendreu entendria entendrien entendries entendrà entendràs entendré entendríem entendríeu entenem entenen entenent enteneu entenga entenguem entenguen entenguera entengueren entengueres entengues entenguessen entenguesses entenguessin entenguessis entengueu entengui entenguin entenguis entengué entenguérem entenguéreu entengués entenguéssem entenguésseu entenguéssim entenguéssiu entenguí entenia entenien entenies entens enteníem enteníeu entesa enteses entesos entès entén entés occ val v
concipere
Comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

enterc /anˈtɛrk/ /enˈtɛɾk/ adj masc
solidus
Dit d’un objecte, rígid, inflexible, encarcarat.
capitous
(figuradament) Obstinat, tossut.

enterrar /an.teˈra/ /en.teˈra/ /en.teˈraɾ/ /ən.təˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enterr enterra enterrada enterrades enterram enterrant enterrar enterrara enterraran enterrarem enterraren enterrares enterrareu enterraria enterrarien enterraries enterrarà enterraràs enterraré enterraríem enterraríeu enterrassen enterrasses enterrassin enterrassis enterrat enterrats enterrau enterrava enterraven enterraves enterre enterrem enterren enterres enterressen enterresses enterressin enterressis enterreu enterri enterrin enterris enterro enterrà enterràrem enterràreu enterràs enterràssem enterràsseu enterràssim enterràssiu enterràvem enterràveu enterrés enterréssem enterrésseu enterréssim enterréssiu enterrí occ sept val v
dēfodiō

entitat /en.tiˈtat/ /ən.tiˈtat/ n fem
entitas

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ n fem
ostium aditus
Lloc per accedir a l'interior d'un espai.

entranya /enˈtɾa.ɲa/ n fem
viscera
Víscera, òrgan intern del cos.
praecordia
La cosa més oculta i amagada.
affectus
Afecte de l'ànima.

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) entr entra entrada entrades entram entrant entrar entrara entraran entrarem entraren entrares entrareu entraria entrarien entraries entrarà entraràs entraré entraríem entraríeu entrassen entrasses entrassin entrassis entrat entrats entrau entrava entraven entraves entre entrem entren entres entressen entresses entressin entressis entreu entri entrin entris entro entrà entràrem entràreu entràs entràssem entràsseu entràssim entràssiu entràvem entràveu entrés entréssem entrésseu entréssim entréssiu entrí occ sept val v
intrare
Passar de fora cap endins.

entre /ˈen.tɾe/ /ˈen.tɾə/ /ˈən.tɾə/ /ˈɛn.tɾə/ preposition
inter

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ n masc
exercitor

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ n masc
asportatio

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) entrena entrenada entrenades entrenam entrenant entrenar entrenara entrenaran entrenarem entrenaren entrenares entrenareu entrenaria entrenarien entrenaries entrenarà entrenaràs entrenaré entrenaríem entrenaríeu entrenassen entrenasses entrenassin entrenassis entrenat entrenats entrenau entrenava entrenaven entrenaves entrene entrenem entrenen entrenes entrenessen entrenesses entrenessin entrenessis entreneu entreni entrenin entrenis entreno entrenà entrenàrem entrenàreu entrenàs entrenàssem entrenàsseu entrenàssim entrenàssiu entrenàvem entrenàveu entrenés entrenéssem entrenésseu entrenéssim entrenéssiu entrení entrén occ sept val v
exercitare

entreteixir /ˌen.tɾe.tejˈʃi/ /ˌen.tɾe.tejˈʃiɾ/ /ˌen.tɾe.teˈʃi/ /ˌen.tɾə.təˈʃi/ alg bal eiv entreteixeix entreteixeixen entreteixeixes entreteixeixi entreteixeixin entreteixeixis entreteixeixo entreteixeixs entreteixesc entreteixesca entreteixesquen entreteixesques entreteixesqui entreteixesquin entreteixesquis entreteixia entreteixida entreteixides entreteixien entreteixies entreteixiguem entreteixigueu entreteixim entreteixint entreteixir entreteixira entreteixiran entreteixirem entreteixiren entreteixires entreteixireu entreteixiria entreteixirien entreteixiries entreteixirà entreteixiràs entreteixiré entreteixiríem entreteixiríeu entreteixisc entreteixisca entreteixisquen entreteixisques entreteixissen entreteixisses entreteixissin entreteixissis entreteixit entreteixits entreteixiu entreteixix entreteixixen entreteixixes entreteixixo entreteixí entreteixíem entreteixíeu entreteixírem entreteixíreu entreteixís entreteixíssem entreteixísseu entreteixíssim entreteixíssiu entretix entretixa entretixen entretixes entretixi entretixin entretixis mall n-occ occ sept v.cent val v
intexo
Introduir nous fils al teixit.

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ n masc
oblectāmen

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ n fem
colloquium

entropia /en.tɾoˈpi.a/ /ən.tɾoˈpi.ə/ /ən.tɾuˈpi.ə/ n fem
entropia

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ n masc
studium

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ bal envaeix envaeixen envaeixes envaeixi envaeixin envaeixis envaeixo envaesc envaesqui envaesquin envaesquis envaint envair envairan envairem envaireu envairia envairien envairies envairà envairàs envairé envairíem envairíeu envaí envaíem envaíeu envaírem envaíreu envaís envaíssem envaísseu envaíssim envaíssiu envaïa envaïda envaïdes envaïen envaïes envaïguem envaïgueu envaïm envaïra envaïren envaïres envaïsc envaïsca envaïsquen envaïsques envaïssen envaïsses envaïssin envaïssis envaït envaïts envaïu envaïx envaïxen envaïxes envaïxo n-occ occ sept val v
invadere
Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ n fem
invidia
Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) envege envegem envegen enveges envegessen envegesses envegessin envegessis envegeu envegi envegin envegis envegés envegéssem envegésseu envegéssim envegéssiu envegí enveig enveja envejada envejades envejam envejant envejar envejara envejaran envejarem envejaren envejares envejareu envejaria envejarien envejaries envejarà envejaràs envejaré envejaríem envejaríeu envejassen envejasses envejassin envejassis envejat envejats envejau envejava envejaven envejaves envejo envejà envejàrem envejàreu envejàs envejàssem envejàsseu envejàssim envejàssiu envejàvem envejàveu occ sept val v
invidere

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ adj masc
invidus

envelliment /am.be.ʎiˈmen/ /em.be.ʎiˈmen/ /eɱ.ve.ʎiˈment/ /əm.bə.ʎiˈmen/ /əɱ.və.jiˈmen/ /əɱ.və.ʎiˈment/ n masc
inveteratio

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ bal envelleix envelleixen envelleixes envelleixi envelleixin envelleixis envelleixo envellesc envellesqui envellesquin envellesquis envellia envellida envellides envellien envellies envelliguem envelligueu envellim envellint envellir envellira envelliran envellirem envelliren envellires envellireu envelliria envellirien envelliries envellirà envelliràs envelliré envelliríem envelliríeu envellisc envellisca envellisquen envellisques envellissen envellisses envellissin envellissis envellit envellits envelliu envellix envellixen envellixes envellixo envellí envellíem envellíeu envellírem envellíreu envellís envellíssem envellísseu envellíssim envellíssiu n-occ occ sept val v
inveterare

envergar /am.beɾˈɣaɾ/ /em.berˈɣa/ /em.beɾˈɣa/ /eɱ.veɾˈɣaɾ/ /əm.bərˈɡa/ /əɱ.vəɾˈɣa/ alg bal eiv enverg enverga envergada envergades envergam envergant envergar envergara envergaran envergarem envergaren envergares envergareu envergaria envergarien envergaries envergarà envergaràs envergaré envergaríem envergaríeu envergassen envergasses envergassin envergassis envergat envergats envergau envergava envergaven envergaves envergo envergue enverguem enverguen envergues enverguessen enverguesses enverguessin enverguessis envergueu envergui enverguin enverguis envergués enverguéssem enverguésseu enverguéssim enverguéssiu enverguí envergà envergàrem envergàreu envergàs envergàssem envergàsseu envergàssim envergàssiu envergàvem envergàveu nota 1 occ sept v.cent val v
ligare

envermellir /am.beɾ.meˈʎiɾ/ /em.ber.meˈʎi/ /em.beɾ.meˈʎi/ /eɱ.veɾ.meˈʎiɾ/ /əm.bər.məˈʎi/ /əɱ.vər.məˈji/ /əɱ.vəɾ.məˈʎi/ alg ant bal centr eiv envermelleix envermelleixa envermelleixen envermelleixes envermelleixi envermelleixin envermelleixis envermelleixo envermelleixs envermellesc envermellesca envermellesquen envermellesques envermellesqui envermellesquin envermellesquis envermellia envermellida envermellides envermellien envermellies envermelliguem envermelliguera envermelligueren envermelligueres envermelliguessen envermelliguesses envermelliguessin envermelliguessis envermelligueu envermelligueva envermelligueven envermelligueves envermelligué envermelliguérem envermelliguéreu envermelligués envermelliguéssem envermelliguésseu envermelliguéssim envermelliguéssiu envermelliguévem envermelliguéveu envermellim envermellint envermellir envermellira envermelliran envermellirem envermelliren envermellires envermellireu envermelliria envermellirien envermelliries envermelliriva envermelliriven envermellirives envermellirà envermelliràs envermelliré envermelliríem envermelliríeu envermellirívem envermelliríveu envermellisc envermellisca envermellisco envermelliscos envermellisquem envermellisquen envermellisques envermellisqueu envermellissa envermellissen envermellisses envermellissi envermellissin envermellissis envermellist envermellit envermellits envermelliu envermelliva envermelliven envermellives envermellix envermellixa envermellixen envermellixes envermellixi envermellixin envermellixis envermellixo envermellixos envermellí envermellíem envermellíets envermellíeu envermellírem envermellíreu envermellís envermellíscon envermellíssem envermellísseu envermellíssim envermellíssiu envermellíssom envermellíssou envermellívem envermellíveu envermellíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
rubefacere

enyorar /a.ɲoˈɾa/ /a.ɲoˈɾaɾ/ /e.ɲoˈɾa/ /e.ɲoˈɾaɾ/ /ə.ɲoˈɾa/ /ə.ɲuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) enyor enyora enyorada enyorades enyoram enyorant enyorar enyorara enyoraran enyorarem enyoraren enyorares enyorareu enyoraria enyorarien enyoraries enyorarà enyoraràs enyoraré enyoraríem enyoraríeu enyorassen enyorasses enyorassin enyorassis enyorat enyorats enyorau enyorava enyoraven enyoraves enyore enyorem enyoren enyores enyoressen enyoresses enyoressin enyoressis enyoreu enyori enyorin enyoris enyoro enyorà enyoràrem enyoràreu enyoràs enyoràssem enyoràsseu enyoràssim enyoràssiu enyoràvem enyoràveu enyorés enyoréssem enyorésseu enyoréssim enyoréssiu enyorí occ sept val v
absentiam
Tenir sentiment i pena per l'absència d'alguna persona o per la falta d'alguna cosa.

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n masc
illicium
Ocell de reclam per atraure'n d'altres (per a caçar-los, fotografiar-los, etc).

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ n neut
stupefieri stupidus
(central, nord-occidental) Persona aturada que no té acció ni activitat.

enèrgicament /eˌnɛr.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /əˌnɛr.ʒi.kəˈmen/ /əˌnɛɾ.ʒi.kəˈment/ adv
nāviter

epicentre /e.piˈsen.tɾe/ /ə.piˈsen.tɾə/ n masc
epicentrum

epicè /e.piˈse/ /ə.piˈsɛ/ adj masc
communis
Dit del substantiu amb gènere inherent però invariable pels dos sexes, mascle i femella.

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epidemiologia

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ n fem
epidermis

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ n fem
epilepsia

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ adj neut
Epirotes
Relatiu o pertanyent a Epir.

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ n neut
Epirotes
Persona que habita o és originària de Epir.

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ n masc
episodium

epistemologia /e.pis.te.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pis.te.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pis.tə.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pis.tə.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
epistemologia

epiteli /e.piˈtɛ.ɫi/ /ə.piˈtɛ.ɫi/ n masc
epithelium

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ n fem
epenthesis

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ n fem
epistola

epònim /eˈpɔ.nim/ /əˈpɔ.nim/ n neut
eponymus

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ n masc
linea aequatorialis
Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ adj masc
aequatoriensis
Relatiu o pertanyent a l'Equador.

equatorià /e.kwa.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.to.ɾiˈa/ /ə.kwə.tu.ɾiˈa/ n masc
aequatoriensis
Persona que habita o és originària de l'Equador.

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ n masc
aequinoctium

equip /eˈkip/ /əˈkip/ n masc
turma manipulus
Grup de persones organitzat.
armamentum
Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ n masc
impedimenta

equipol·lència /e.ki.poɫˈɫɛn.si.a/ /e.ki.poˈɫɛn.si.a/ /ə.ki.poɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puˈɫɛn.si.ə/ n fem
aequipollentia
Equivalència, qualitat d'equipol·lent.
(lògica) Igualtat de valor o estimació segons els filòsofs lògics.
(matemàtiques) Relació d'equivalència entre vectors lliures d'un espai afí, amb el mateix mòdul, sentit i direcció.

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ adj
aequivalens

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ n fem
ārea
(agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.

erbi n masc
erbium

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ n fem
ērectiō

erecte /eˈɾɛk.te/ /əˈɾɛk.tə/ adj masc
ērectus
Dret i rígid.

erer /eˈɾe/ /eˈɾeɾ/ /əˈɾe/ n masc
cribum

ergatiu /eɾ.ɣaˈtiw/ /ər.ɡəˈtiw/ adj masc
ergativus

ergo /ˈer.ɡo/ /ˈɛɾ.ɣo/ conjunction
ergo

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ n masc
ericius erinaceus

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ n masc
mus silvester
Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ n fem
er

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ n
error
Equivocació, incorrecció.

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ adj
erraticus

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ alg ant bal cent eiv eruct eructa eructada eructades eructaia eructaien eructaies eructam eructant eructar eructara eructaran eructarem eructaren eructares eructareu eructaria eructarien eructaries eructariva eructariven eructarives eructarà eructaràs eructaré eructaríem eructaríeu eructarívem eructaríveu eructassen eructasses eructassin eructassis eructat eructats eructau eructava eructaven eructaves eructavi eructavo eructe eructeguem eructeguessa eructeguessen eructeguesses eructegueu eructegués eructeguéssom eructeguéssou eructem eructen eructes eructessa eructessen eructesses eructessi eructessin eructessis eructeu eructi eructin eructis eructo eructos eructs eructà eructàiem eructàieu eructàrem eructàreu eructàs eructàssem eructàsseu eructàssim eructàssiu eructàvem eructàvets eructàveu eructàvom eructés eructéssem eructésseu eructéssim eructéssiu eructí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
erugare

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ erudita adj masc
ērudītus
Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

eruga /eˈɾu.ɣa/ n fem
eruca

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ n masc
eruptio

esbandir /az.βanˈdi/ /ez.banˈdiɾ/ /ez.βanˈdi/ /əz.bənˈdi/ esbandeix esbandeixen esbandeixes esbandeixi esbandeixin esbandeixis esbandeixo esbandia esbandida esbandides esbandien esbandies esbandim esbandint esbandir esbandira esbandiran esbandirem esbandiren esbandires esbandireu esbandiria esbandirien esbandiries esbandirà esbandiràs esbandiré esbandiríem esbandiríeu esbandisc esbandisca esbandisquen esbandisques esbandissen esbandisses esbandissin esbandissis esbandit esbandits esbandiu esbandix esbandixen esbandixes esbandixo esbandí esbandíem esbandíeu esbandírem esbandíreu esbandís esbandíssem esbandísseu esbandíssim esbandíssiu n-occ occ sept val v
eluo

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ n masc
rubus

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esborr esborra esborrada esborrades esborram esborrant esborrar esborrara esborraran esborrarem esborraren esborrares esborrareu esborraria esborrarien esborraries esborrarà esborraràs esborraré esborraríem esborraríeu esborrassen esborrasses esborrassin esborrassis esborrat esborrats esborrau esborrava esborraven esborraves esborre esborrem esborren esborres esborressen esborresses esborressin esborressis esborreu esborri esborrin esborris esborro esborrà esborràrem esborràreu esborràs esborràssem esborràsseu esborràssim esborràssiu esborràvem esborràveu esborrés esborréssem esborrésseu esborréssim esborréssiu esborrí occ sept val v
eradere
Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esbrina esbrinada esbrinades esbrinam esbrinant esbrinar esbrinara esbrinaran esbrinarem esbrinaren esbrinares esbrinareu esbrinaria esbrinarien esbrinaries esbrinarà esbrinaràs esbrinaré esbrinaríem esbrinaríeu esbrinassen esbrinasses esbrinassin esbrinassis esbrinat esbrinats esbrinau esbrinava esbrinaven esbrinaves esbrine esbrinem esbrinen esbrines esbrinessen esbrinesses esbrinessin esbrinessis esbrineu esbrini esbrinin esbrinis esbrino esbrinà esbrinàrem esbrinàreu esbrinàs esbrinàssem esbrinàsseu esbrinàssim esbrinàssiu esbrinàvem esbrinàveu esbrinés esbrinéssem esbrinésseu esbrinéssim esbrinéssiu esbriní esbrín occ sept val v
divinare
Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbrotar /az.βɾoˈta/ /ez.bɾoˈtaɾ/ /ez.βɾoˈta/ /əz.bɾoˈta/ /əz.bɾuˈta/ alg ant bal cent eiv esbrot esbrota esbrotada esbrotades esbrotaia esbrotaien esbrotaies esbrotam esbrotant esbrotar esbrotara esbrotaran esbrotarem esbrotaren esbrotares esbrotareu esbrotaria esbrotarien esbrotaries esbrotariva esbrotariven esbrotarives esbrotarà esbrotaràs esbrotaré esbrotaríem esbrotaríeu esbrotarívem esbrotaríveu esbrotassen esbrotasses esbrotassin esbrotassis esbrotat esbrotats esbrotau esbrotava esbrotaven esbrotaves esbrotavi esbrotavo esbrote esbroteguem esbroteguessa esbroteguessen esbroteguesses esbrotegueu esbrotegués esbroteguéssom esbroteguéssou esbrotem esbroten esbrotes esbrotessa esbrotessen esbrotesses esbrotessi esbrotessin esbrotessis esbroteu esbroti esbrotin esbrotis esbroto esbrotos esbrots esbrotà esbrotàiem esbrotàieu esbrotàrem esbrotàreu esbrotàs esbrotàssem esbrotàsseu esbrotàssim esbrotàssiu esbrotàvem esbrotàvets esbrotàveu esbrotàvom esbrotés esbrotéssem esbrotésseu esbrotéssim esbrotéssiu esbrotí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
detrahere

esbós /ezˈbos/ n masc
hypographum

esca /ˈes.ka/ /ˈəs.kə/ /ˈɛs.kə/ n fem
fomes
Matèria molt seca, generalment de cuiro, drap o esponja, preparada de forma que qualsevol espurna de foc la fa cremar.

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ n masc
latrunculi

escacs /esˈkaks/ n masc
scacci latrunculi
Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ n fem
scalae
Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
scala
Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ alg ant bal cent eiv escal escala escalada escalades escalaia escalaien escalaies escalam escalant escalar escalara escalaran escalarem escalaren escalares escalareu escalaria escalarien escalaries escalariva escalariven escalarives escalarà escalaràs escalaré escalaríem escalaríeu escalarívem escalaríveu escalassen escalasses escalassin escalassis escalat escalats escalau escalava escalaven escalaves escalavi escalavo escale escaleguem escaleguessa escaleguessen escaleguesses escalegueu escalegués escaleguéssom escaleguéssou escalem escalen escales escalessa escalessen escalesses escalessi escalessin escalessis escaleu escali escalin escalis escalo escalos escals escalà escalàiem escalàieu escalàrem escalàreu escalàs escalàssem escalàsseu escalàssim escalàssiu escalàvem escalàvets escalàveu escalàvom escalés escaléssem escalésseu escaléssim escaléssiu escalí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ascendere

escalf /esˈkaɫf/ /əsˈkaɫf/ n masc
calor

escalfar /as.kaɫˈfa/ /as.kaɫˈfaɾ/ /es.kaɫˈfa/ /es.kaɫˈfaɾ/ /əs.kəɫˈfa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) escalf escalfa escalfada escalfades escalfam escalfant escalfar escalfara escalfaran escalfarem escalfaren escalfares escalfareu escalfaria escalfarien escalfaries escalfarà escalfaràs escalfaré escalfaríem escalfaríeu escalfassen escalfasses escalfassin escalfassis escalfat escalfats escalfau escalfava escalfaven escalfaves escalfe escalfem escalfen escalfes escalfessen escalfesses escalfessin escalfessis escalfeu escalfi escalfin escalfis escalfo escalfà escalfàrem escalfàreu escalfàs escalfàssem escalfàsseu escalfàssim escalfàssiu escalfàvem escalfàveu escalfés escalféssem escalfésseu escalféssim escalféssiu escalfí occ sept val v
calefacere
Fer pujar la temperatura i calor d'un cos.

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ n fem
bulbus esculentus
Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escambell /as.kamˈbeʎ/ /es.kamˈbeʎ/ /əs.kəmˈbeʎ/ n masc
scamnillum
Tamboret de poca alçada i sense respatller que serveix per a posar-hi els peus quan hom està assegut, o per a pujar-hi de peus.

escandalitzar /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ /es.kan.da.ɫiˈza/ /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escandalitz escandalitza escandalitzada escandalitzades escandalitzam escandalitzant escandalitzar escandalitzara escandalitzaran escandalitzarem escandalitzaren escandalitzares escandalitzareu escandalitzaria escandalitzarien escandalitzaries escandalitzarà escandalitzaràs escandalitzaré escandalitzaríem escandalitzaríeu escandalitzassen escandalitzasses escandalitzassin escandalitzassis escandalitzat escandalitzats escandalitzau escandalitzava escandalitzaven escandalitzaves escandalitze escandalitzem escandalitzen escandalitzes escandalitzessen escandalitzesses escandalitzessin escandalitzessis escandalitzeu escandalitzi escandalitzin escandalitzis escandalitzo escandalitzà escandalitzàrem escandalitzàreu escandalitzàs escandalitzàssem escandalitzàsseu escandalitzàssim escandalitzàssiu escandalitzàvem escandalitzàveu escandalitzés escandalitzéssem escandalitzésseu escandalitzéssim escandalitzéssiu escandalitzí occ sept val v
scandalizō

escandi /əsˈkan.di/ n masc
scandium

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ alg ant bal cent eiv escap escapa escapada escapades escapaia escapaien escapaies escapam escapant escapar escapara escaparan escaparem escaparen escapares escapareu escaparia escaparien escaparies escapariva escapariven escaparives escaparà escaparàs escaparé escaparíem escaparíeu escaparívem escaparíveu escapassen escapasses escapassin escapassis escapat escapats escapau escapava escapaven escapaves escapavi escapavo escape escapeguem escapeguessa escapeguessen escapeguesses escapegueu escapegués escapeguéssom escapeguéssou escapem escapen escapes escapessa escapessen escapesses escapessi escapessin escapessis escapeu escapi escapin escapis escapo escapos escaps escapà escapàiem escapàieu escapàrem escapàreu escapàs escapàssem escapàsseu escapàssim escapàssiu escapàvem escapàvets escapàveu escapàvom escapés escapéssem escapésseu escapéssim escapéssiu escapí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
fugere

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ n masc
coleopterum

escarafall /as.ka.ɾaˈfaʎ/ /es.ka.ɾaˈfaʎ/ /əs.kə.ɾəˈfaʎ/ n masc
affectatio

escaramussar /es.ka.ɾa.muˈsa/ /es.ka.ɾa.muˈsaɾ/ /əs.kə.ɾə.muˈsa/ alg ant bal cent eiv escaramussa escaramussada escaramussades escaramussaia escaramussaien escaramussaies escaramussam escaramussant escaramussar escaramussara escaramussaran escaramussarem escaramussaren escaramussares escaramussareu escaramussaria escaramussarien escaramussaries escaramussariva escaramussariven escaramussarives escaramussarà escaramussaràs escaramussaré escaramussaríem escaramussaríeu escaramussarívem escaramussaríveu escaramussassen escaramussasses escaramussassin escaramussassis escaramussat escaramussats escaramussau escaramussava escaramussaven escaramussaves escaramussavi escaramussavo escaramusse escaramusseguem escaramusseguessa escaramusseguessen escaramusseguesses escaramussegueu escaramussegués escaramusseguéssom escaramusseguéssou escaramussem escaramussen escaramusses escaramussessa escaramussessen escaramussesses escaramussessi escaramussessin escaramussessis escaramusseu escaramussi escaramussin escaramussis escaramusso escaramussos escaramussà escaramussàiem escaramussàieu escaramussàrem escaramussàreu escaramussàs escaramussàssem escaramussàsseu escaramussàssim escaramussàssiu escaramussàvem escaramussàvets escaramussàveu escaramussàvom escaramussés escaramusséssem escaramussésseu escaramusséssim escaramusséssiu escaramussí escaramús n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
vēlitor

escarceller /es.kar.seˈʎe/ /es.kaɾ.seˈʎeɾ/ /əs.kər.səˈʎe/ n masc
carcerārius

escarnir /as.kaɾˈni/ /es.karˈni/ /es.kaɾˈni/ /es.kaɾˈniɾ/ /əs.kərˈni/ bal escarneix escarneixen escarneixes escarneixi escarneixin escarneixis escarneixo escarnesc escarnesqui escarnesquin escarnesquis escarnia escarnida escarnides escarnien escarnies escarniguem escarnigueu escarnim escarnint escarnir escarnira escarniran escarnirem escarniren escarnires escarnireu escarniria escarnirien escarniries escarnirà escarniràs escarniré escarniríem escarniríeu escarnisc escarnisca escarnisquen escarnisques escarnissen escarnisses escarnissin escarnissis escarnit escarnits escarniu escarnix escarnixen escarnixes escarnixo escarní escarníem escarníeu escarnírem escarníreu escarnís escarníssem escarnísseu escarníssim escarníssiu n-occ occ sept val v
cavillor

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ n fem
squama

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ n fem
locus

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ n masc
scaena

esclau /esˈkɫaw/ n masc
servus famulus
Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.
sodalis
Persona allistada en alguna confraria d'esclavitud.

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ n masc
rudens
Llibant que tenien els mariners per a diferents usos.
canalis soccus
Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ n fem
schola
Col·legi, establiment per aprendre.
Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.

escoli /esˈkɔ.ɫi/ /əsˈkɔ.ɫi/ n masc
scholium

escoliasta /es.ko.ɫiˈas.ta/ /əs.ko.ɫiˈas.tə/ /əs.ku.ɫiˈas.tə/ n neut
scholiastes

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escolt escolta escoltada escoltades escoltam escoltant escoltar escoltara escoltaran escoltarem escoltaren escoltares escoltareu escoltaria escoltarien escoltaries escoltarà escoltaràs escoltaré escoltaríem escoltaríeu escoltassen escoltasses escoltassin escoltassis escoltat escoltats escoltau escoltava escoltaven escoltaves escolte escoltem escolten escoltes escoltessen escoltesses escoltessin escoltessis escolteu escolti escoltin escoltis escolto escoltà escoltàrem escoltàreu escoltàs escoltàssem escoltàsseu escoltàssim escoltàssiu escoltàvem escoltàveu escoltés escoltéssem escoltésseu escoltéssim escoltéssiu escoltí occ sept val v
auscultare ausculto

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ n fem
scopae ēverriculum
(central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escombr escombra escombrada escombrades escombram escombrant escombrar escombrara escombraran escombrarem escombraren escombrares escombrareu escombraria escombrarien escombraries escombrarà escombraràs escombraré escombraríem escombraríeu escombrassen escombrasses escombrassin escombrassis escombrat escombrats escombrau escombrava escombraven escombraves escombre escombrem escombren escombres escombressen escombresses escombressin escombressis escombreu escombri escombrin escombris escombro escombrà escombràrem escombràreu escombràs escombràssem escombràsseu escombràssim escombràssiu escombràvem escombràveu escombrés escombréssem escombrésseu escombréssim escombréssiu escombrí occ sept val v
ēverrō
Treure la brutícia del terra amb una escombra.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ n fem
purgamentum
(nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ alg bal escopia escopida escopides escopien escopies escopiguem escopigueu escopim escopint escopir escopira escopiran escopirem escopiren escopires escopireu escopiria escopirien escopiries escopirà escopiràs escopiré escopiríem escopiríeu escopissen escopisses escopissin escopissis escopit escopits escopiu escopí escopíem escopíeu escopírem escopíreu escopís escopíssem escopísseu escopíssim escopíssiu escup escupa escupen escupes escupi escupin escupis escupo escups occ sept val v
spuere
Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ n masc
scorpio nepa

escorredora /es.ko.reˈðo.ɾa/ /əs.ko.rəˈðo.ɾə/ /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ n fem
cōlum

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ n fem
cortex
Part exterior del tronc dels arbres.

escot /esˈkɔt/ /əsˈkɔt/ n masc
pars
Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.

escotar /as.koˈta/ /es.koˈta/ /es.koˈtaɾ/ /əs.koˈta/ /əs.kuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) escot escota escotada escotades escotam escotant escotar escotara escotaran escotarem escotaren escotares escotareu escotaria escotarien escotaries escotarà escotaràs escotaré escotaríem escotaríeu escotassen escotasses escotassin escotassis escotat escotats escotau escotava escotaven escotaves escote escotem escoten escotes escotessen escotesses escotessin escotessis escoteu escoti escotin escotis escoto escotà escotàrem escotàreu escotàs escotàssem escotàsseu escotàssim escotàssiu escotàvem escotàveu escotés escotéssem escotésseu escotéssim escotéssiu escotí occ sept val v
decurto
Tallar de tal manera el vestit que es mostra la gargamella i part del pit; fer escotadura.

escovilló /es.ko.viˈʎo/ /es.ko.βiˈʎo/ /əs.ko.viˈʎo/ /əs.ku.viˈʎo/ /əs.ku.βiˈʎo/ n masc
turunda
(medicina) Tija amb un extrem cobert de cotó o material absorbent i estèril per a obtenir mostres a examinar o per a aplicar medicaments.

escriba /esˈkɾi.ba/ /əsˈkɾi.βə/ n masc
scrība

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ n masc
scriptor

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ n fem
scriptura
acte d'escriure

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ bal escric escriga escriguem escriguen escriguera escrigueren escrigueres escrigues escriguessen escriguesses escriguessin escriguessis escrigueu escrigui escriguin escriguis escrigué escriguérem escriguéreu escrigués escriguéssem escriguésseu escriguéssim escriguéssiu escriguí escrit escrita escrites escrits escriu escriuen escriuran escriure escriurem escriureu escriuria escriurien escriuries escriurà escriuràs escriuré escriuríem escriuríeu escrius escrivia escrivien escrivies escrivim escrivint escriviren escrivires escrivissin escrivissis escriviu escriví escrivíem escrivíeu escrivírem escrivíreu escrivís escrivíssim escrivíssiu occ val v
scribere scribo

escrivà /es.kɾiˈva/ /es.kɾiˈβa/ /əs.kɾiˈva/ /əs.kɾiˈβa/ n masc
librāriolus

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ n masc
scrotum culleus

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escrut escruta escrutada escrutades escrutam escrutant escrutar escrutara escrutaran escrutarem escrutaren escrutares escrutareu escrutaria escrutarien escrutaries escrutarà escrutaràs escrutaré escrutaríem escrutaríeu escrutassen escrutasses escrutassin escrutassis escrutat escrutats escrutau escrutava escrutaven escrutaves escrute escrutem escruten escrutes escrutessen escrutesses escrutessin escrutessis escruteu escruti escrutin escrutis escruto escrutà escrutàrem escrutàreu escrutàs escrutàssem escrutàsseu escrutàssim escrutàssiu escrutàvem escrutàveu escrutés escrutéssem escrutésseu escrutéssim escrutéssiu escrutí occ sept val v
scrutor

esculpir /es.kuɫˈpi/ /es.kuɫˈpiɾ/ /əs.kuɫˈpi/ alg ant bal centr eiv esculpeix esculpeixa esculpeixen esculpeixes esculpeixi esculpeixin esculpeixis esculpeixo esculpeixs esculpesc esculpesca esculpesquen esculpesques esculpesqui esculpesquin esculpesquis esculpia esculpida esculpides esculpien esculpies esculpiguem esculpiguera esculpigueren esculpigueres esculpiguessen esculpiguesses esculpiguessin esculpiguessis esculpigueu esculpigueva esculpigueven esculpigueves esculpigué esculpiguérem esculpiguéreu esculpigués esculpiguéssem esculpiguésseu esculpiguéssim esculpiguéssiu esculpiguévem esculpiguéveu esculpim esculpint esculpir esculpira esculpiran esculpirem esculpiren esculpires esculpireu esculpiria esculpirien esculpiries esculpiriva esculpiriven esculpirives esculpirà esculpiràs esculpiré esculpiríem esculpiríeu esculpirívem esculpiríveu esculpisc esculpisca esculpisco esculpiscos esculpisquem esculpisquen esculpisques esculpisqueu esculpissa esculpissen esculpisses esculpissi esculpissin esculpissis esculpist esculpit esculpits esculpiu esculpiva esculpiven esculpives esculpix esculpixa esculpixen esculpixes esculpixi esculpixin esculpixis esculpixo esculpixos esculpí esculpíem esculpíets esculpíeu esculpírem esculpíreu esculpís esculpíscon esculpíssem esculpísseu esculpíssim esculpíssiu esculpíssom esculpíssou esculpívem esculpíveu esculpíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
sculpere

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
sculptura

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ n fem
spuma spūma

escura-xemeneies /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/ /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/ n neut
caminarius

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ n masc
dentiscalpium

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ n masc
vipera
Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ n masc
scutum clipeus
Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ n masc
scalmus

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ n masc
flāgitium

escòcia /esˈkɔ.si.a/ /əsˈkɔ.si.ə/ n fem
scotia

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ n masc
fors

esfenoide /es.feˈnɔj.ðe/ /əs.fəˈnɔj.ðə/ n masc
os sphenoidale

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ n fem
sphaera

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ n
sphinx

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ n masc
molimen

esfèric /esˈfɛ.ɾik/ /əsˈfɛ.ɾik/ adj masc
globōsus

esgardissar /ez.ɣar.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsaɾ/ /əz.ɡər.diˈsa/ esgardissa esgardissada esgardissades esgardissant esgardissar esgardissaran esgardissarem esgardissaren esgardissares esgardissareu esgardissaria esgardissarien esgardissaries esgardissarà esgardissaràs esgardissaré esgardissaríem esgardissaríeu esgardissat esgardissats esgardissava esgardissaven esgardissaves esgardissem esgardissen esgardisses esgardissessen esgardissesses esgardissessin esgardissessis esgardisseu esgardissi esgardissin esgardissis esgardisso esgardissà esgardissàrem esgardissàreu esgardissàvem esgardissàveu esgardissés esgardisséssem esgardissésseu esgardisséssim esgardisséssiu esgardissí sept v
explicare
Desembullar; parlant dels cabells, seda, fils i altres coses semblants, arreglar els caps que s'han fet en un manyoc.
rixari
(pronominal) escabellar-se

esgargamellar-se /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/ /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esgargamell esgargamella esgargamellada esgargamellades esgargamellam esgargamellant esgargamellar esgargamellaran esgargamellarem esgargamellaren esgargamellares esgargamellareu esgargamellaria esgargamellarien esgargamellaries esgargamellarà esgargamellaràs esgargamellaré esgargamellaríem esgargamellaríeu esgargamellassen esgargamellasses esgargamellassin esgargamellassis esgargamellat esgargamellats esgargamellau esgargamellava esgargamellaven esgargamellaves esgargamelle esgargamellem esgargamellen esgargamelles esgargamellessen esgargamellesses esgargamellessin esgargamellessis esgargamelleu esgargamelli esgargamellin esgargamellis esgargamello esgargamellà esgargamellàrem esgargamellàreu esgargamellàs esgargamellàssem esgargamellàsseu esgargamellàssim esgargamellàssiu esgargamellàvem esgargamellàveu esgargamellés esgargamelléssem esgargamellésseu esgargamelléssim esgargamelléssiu esgargamellí occ sept v
vociferando

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ n fem
sauciatio

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ alg ant bal cent eiv esgarrap esgarrapa esgarrapada esgarrapades esgarrapaia esgarrapaien esgarrapaies esgarrapam esgarrapant esgarrapar esgarrapara esgarraparan esgarraparem esgarraparen esgarrapares esgarrapareu esgarraparia esgarraparien esgarraparies esgarrapariva esgarrapariven esgarraparives esgarraparà esgarraparàs esgarraparé esgarraparíem esgarraparíeu esgarraparívem esgarraparíveu esgarrapassen esgarrapasses esgarrapassin esgarrapassis esgarrapat esgarrapats esgarrapau esgarrapava esgarrapaven esgarrapaves esgarrapavi esgarrapavo esgarrape esgarrapeguem esgarrapeguessa esgarrapeguessen esgarrapeguesses esgarrapegueu esgarrapegués esgarrapeguéssom esgarrapeguéssou esgarrapem esgarrapen esgarrapes esgarrapessa esgarrapessen esgarrapesses esgarrapessi esgarrapessin esgarrapessis esgarrapeu esgarrapi esgarrapin esgarrapis esgarrapo esgarrapos esgarraps esgarrapà esgarrapàiem esgarrapàieu esgarrapàrem esgarrapàreu esgarrapàs esgarrapàssem esgarrapàsseu esgarrapàssim esgarrapàssiu esgarrapàvem esgarrapàvets esgarrapàveu esgarrapàvom esgarrapés esgarrapéssem esgarrapésseu esgarrapéssim esgarrapéssiu esgarrapí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
scalpere

esglai /azˈɣɫaj/ /ezˈɣɫaj/ /əzˈɡɫaj/ n masc
formido

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ n masc
gradus

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ n fem
ecclesia
Conjunt de tots els fidels cristians.
Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgotar /ez.ɣoˈta/ /ez.ɣoˈtaɾ/ /əz.ɣoˈta/ /əz.ɣuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esgot esgota esgotada esgotades esgotam esgotant esgotar esgotara esgotaran esgotarem esgotaren esgotares esgotareu esgotaria esgotarien esgotaries esgotarà esgotaràs esgotaré esgotaríem esgotaríeu esgotassen esgotasses esgotassin esgotassis esgotat esgotats esgotau esgotava esgotaven esgotaves esgote esgotem esgoten esgotes esgotessen esgotesses esgotessin esgotessis esgoteu esgoti esgotin esgotis esgoto esgotà esgotàrem esgotàreu esgotàs esgotàssem esgotàsseu esgotàssim esgotàssiu esgotàvem esgotàveu esgotés esgotéssem esgotésseu esgotéssim esgotéssiu esgotí occ sept val v
exhaurire
Buidar un líquid d’un recipient.
dilapidare
Exhaurir, consumir completament.

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ n fem
ars gladii

esguerrat /ez.ɣeˈrat/ adj masc
claudus

esllomadura /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/ /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/ /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ n fem
lumbifragium
Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

esllomar /az.ʎoˈma/ /az.ʎoˈmaɾ/ /ez.ʎoˈma/ /ez.ʎoˈmaɾ/ /əz.ʎoˈma/ /əz.ʎuˈma/ alg ant bal cent eiv esllom eslloma esllomada esllomades esllomaia esllomaien esllomaies esllomam esllomant esllomar esllomara esllomaran esllomarem esllomaren esllomares esllomareu esllomaria esllomarien esllomaries esllomariva esllomariven esllomarives esllomarà esllomaràs esllomaré esllomaríem esllomaríeu esllomarívem esllomaríveu esllomassen esllomasses esllomassin esllomassis esllomat esllomats esllomau esllomava esllomaven esllomaves esllomavi esllomavo esllome esllomeguem esllomeguessa esllomeguessen esllomeguesses esllomegueu esllomegués esllomeguéssom esllomeguéssou esllomem esllomen esllomes esllomessa esllomessen esllomesses esllomessi esllomessin esllomessis esllomeu esllomi esllomin esllomis esllomo esllomos eslloms esllomà esllomàiem esllomàieu esllomàrem esllomàreu esllomàs esllomàssem esllomàsseu esllomàssim esllomàssiu esllomàvem esllomàvets esllomàveu esllomàvom esllomés eslloméssem esllomésseu eslloméssim eslloméssiu esllomí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
deslumbare

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ adj masc
slovachus
Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ n masc
color

esmenar /ez.meˈna/ /ez.meˈnaɾ/ /əz.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esmena esmenada esmenades esmenam esmenant esmenar esmenara esmenaran esmenarem esmenaren esmenares esmenareu esmenaria esmenarien esmenaries esmenarà esmenaràs esmenaré esmenaríem esmenaríeu esmenassen esmenasses esmenassin esmenassis esmenat esmenats esmenau esmenava esmenaven esmenaves esmene esmenem esmenen esmenes esmenessen esmenesses esmenessin esmenessis esmeneu esmeni esmenin esmenis esmeno esmenà esmenàrem esmenàreu esmenàs esmenàssem esmenàsseu esmenàssim esmenàssiu esmenàvem esmenàveu esmenés esmenéssem esmenésseu esmenéssim esmenéssiu esmení esmèn occ sept val v
emendo
(dret) Rectificar una llei, una sentència.

esmeril /ez.meˈɾiɫ/ /əz.məˈɾiɫ/ n masc
smyris

esmolar /az.moˈɫa/ /az.moˈɫaɾ/ /ez.moˈɫa/ /ez.moˈɫaɾ/ /əz.moˈɫa/ /əz.muˈɫa/ alg ant bal cent eiv esmol esmola esmolada esmolades esmolaia esmolaien esmolaies esmolam esmolant esmolar esmolara esmolaran esmolarem esmolaren esmolares esmolareu esmolaria esmolarien esmolaries esmolariva esmolariven esmolarives esmolarà esmolaràs esmolaré esmolaríem esmolaríeu esmolarívem esmolaríveu esmolassen esmolasses esmolassin esmolassis esmolat esmolats esmolau esmolava esmolaven esmolaves esmolavi esmolavo esmole esmoleguem esmoleguessa esmoleguessen esmoleguesses esmolegueu esmolegués esmoleguéssom esmoleguéssou esmolem esmolen esmoles esmolessa esmolessen esmolesses esmolessi esmolessin esmolessis esmoleu esmoli esmolin esmolis esmolo esmolos esmols esmolà esmolàiem esmolàieu esmolàrem esmolàreu esmolàs esmolàssem esmolàsseu esmolàssim esmolàssiu esmolàvem esmolàvets esmolàveu esmolàvom esmolés esmoléssem esmolésseu esmoléssim esmoléssiu esmolí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
acuere

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ n masc
ientaculum
El primer menjar del dia.

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
spatialis

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ n masc
spatium
Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espai subaracnoïdal n masc
spatium subarachnoideum

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ n masc
terrīculum

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ alg ant bal cent eiv espant espanta espantada espantades espantaia espantaien espantaies espantam espantant espantar espantara espantaran espantarem espantaren espantares espantareu espantaria espantarien espantaries espantariva espantariven espantarives espantarà espantaràs espantaré espantaríem espantaríeu espantarívem espantaríveu espantassen espantasses espantassin espantassis espantat espantats espantau espantava espantaven espantaves espantavi espantavo espante espanteguem espanteguessa espanteguessen espanteguesses espantegueu espantegués espanteguéssom espanteguéssou espantem espanten espantes espantessa espantessen espantesses espantessi espantessin espantessis espanteu espanti espantin espantis espanto espantos espants espantà espantàiem espantàieu espantàrem espantàreu espantàs espantàssem espantàsseu espantàssim espantàssiu espantàvem espantàvets espantàveu espantàvom espantés espantéssem espantésseu espantéssim espantéssiu espantí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
terrere

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ adj masc
hispanicus
Relatiu o pertanyent a Espanya.
Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ n masc
hispanus
Habitant o nadiu d'Espanya.
hispanicus
(invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espart /esˈpaɾt/ /əsˈpart/ n masc
spartum

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ n fem
gladius
Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ n fem
umerus humerus

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
eximius

especialitat /es.pe.si.a.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈðat/ n fem
singularitas

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ adv
speciatim

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ n masc
spectaculum

espectador /es.pek.taˈðo/ /es.pek.taˈðoɾ/ n masc
spectātor

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ adj masc
specialis

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ n fem
candela

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ n masc
Esperantica
Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ n fem
spes

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esper espera esperada esperades esperam esperant esperar esperara esperaran esperarem esperaren esperares esperareu esperaria esperarien esperaries esperarà esperaràs esperaré esperaríem esperaríeu esperassen esperasses esperassin esperassis esperat esperats esperau esperava esperaven esperaves espere esperem esperen esperes esperessen esperesses esperessin esperessis espereu esperi esperin esperis espero esperà esperàrem esperàreu esperàs esperàssem esperàsseu esperàssim esperàssiu esperàvem esperàveu esperés esperéssem esperésseu esperéssim esperéssiu esperí occ sept val v
expectare
Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
sperare
Tenir esperança en alguna cosa.

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ n masc
spiritus
Part no material de la persona, ànima.

esperonar /as.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈnaɾ/ /əs.pə.ɾoˈna/ /əs.pə.ɾuˈna/ alg ant bal cent eiv esperon esperona esperonada esperonades esperonaia esperonaien esperonaies esperonam esperonant esperonar esperonara esperonaran esperonarem esperonaren esperonares esperonareu esperonaria esperonarien esperonaries esperonariva esperonariven esperonarives esperonarà esperonaràs esperonaré esperonaríem esperonaríeu esperonarívem esperonaríveu esperonassen esperonasses esperonassin esperonassis esperonat esperonats esperonau esperonava esperonaven esperonaves esperonavi esperonavo esperone esperoneguem esperoneguessa esperoneguessen esperoneguesses esperonegueu esperonegués esperoneguéssom esperoneguéssou esperonem esperonen esperones esperonessa esperonessen esperonesses esperonessi esperonessin esperonessis esperoneu esperoni esperonin esperonis esperono esperonos esperons esperonà esperonàiem esperonàieu esperonàrem esperonàreu esperonàs esperonàssem esperonàsseu esperonàssim esperonàssiu esperonàvem esperonàvets esperonàveu esperonàvom esperonés esperonéssem esperonésseu esperonéssim esperonéssiu esperoní n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
calcarō
Picar amb els esperons al cavall.
(figuradament) Animar, encoratjar per fer alguna cosa.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ n masc
calcar

espessir /as.peˈsi/ /es.peˈsi/ /es.peˈsiɾ/ /əs.pəˈsi/ bal espesseix espesseixen espesseixes espesseixi espesseixin espesseixis espesseixo espessesc espessesqui espessesquin espessesquis espessia espessida espessides espessien espessies espessiguem espessigueu espessim espessint espessir espessira espessiran espessirem espessiren espessires espessireu espessiria espessirien espessiries espessirà espessiràs espessiré espessiríem espessiríeu espessisc espessisca espessisquen espessisques espessissen espessisses espessissin espessissis espessit espessits espessiu espessix espessixen espessixes espessixo espessí espessíem espessíeu espessírem espessíreu espessís espessíssem espessísseu espessíssim espessíssiu n-occ occ sept val v
lato

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ n neut
speculator

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) espia espiada espiades espiam espiant espiar espiara espiaran espiarem espiaren espiares espiareu espiaria espiarien espiaries espiarà espiaràs espiaré espiaríem espiaríeu espiassen espiasses espiassin espiassis espiat espiats espiau espiava espiaven espiaves espie espiem espien espies espiessen espiesses espiessin espiessis espieu espii espio espià espiàrem espiàreu espiàs espiàssem espiàsseu espiàssim espiàssiu espiàvem espiàveu espiés espiéssem espiésseu espiéssim espiéssiu espií espiï espiïn espiïs occ sept val v
speculari

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ n fem
spica arista

espigolar /as.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫa/ /es.pi.ɣoˈɫaɾ/ /əs.pi.ɣoˈɫa/ /əs.pi.ɣuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) espigol espigola espigolada espigolades espigolam espigolant espigolar espigolara espigolaran espigolarem espigolaren espigolares espigolareu espigolaria espigolarien espigolaries espigolarà espigolaràs espigolaré espigolaríem espigolaríeu espigolassen espigolasses espigolassin espigolassis espigolat espigolats espigolau espigolava espigolaven espigolaves espigole espigolem espigolen espigoles espigolessen espigolesses espigolessin espigolessis espigoleu espigoli espigolin espigolis espigolo espigolà espigolàrem espigolàreu espigolàs espigolàssem espigolàsseu espigolàssim espigolàssiu espigolàvem espigolàveu espigolés espigoléssem espigolésseu espigoléssim espigoléssiu espigolí occ sept val v
racēmor
Collir les espigues després de la segada.

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ n fem
spina
Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ n masc
spinacia

espiral /es.piˈɾaɫ/ /əs.piˈɾaɫ/ n fem
helica

espiritualment /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ adv
spīritāliter

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ n fem
homicida

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ adj masc
splendidus

espona /asˈpo.nɛ/ /esˈpo.na/ /əsˈpo.nə/ n fem
sponda
Costat del llit.

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ n fem
spongia

esponjós /es.poɲˈd͡ʒos/ /əs.poɲˈʒos/ /əs.puɲˈʒos/ adj masc
spongius

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ adj masc
spontāneus

espontàniament /es.ponˌta.ni.aˈmen/ /es.ponˌta.ni.aˈment/ /əs.ponˌta.ni.əˈment/ /əs.punˌta.ni.əˈmen/ adv
spontē

esport /esˈpɔɾt/ n masc
ars athletica

esprémer /asˈpɾe.me/ /esˈpɾe.me/ /esˈpɾe.meɾ/ /əsˈpɾe.mə/ bal eiv esprem esprema espremem espremen esprement espremera espremeran espremerem espremeren espremeres espremereu espremeria espremerien espremeries espremerà espremeràs espremeré espremeríem espremeríeu espremes espremessen espremesses espremessin espremessis espremeu espremi espremia espremien espremies espremin espremis espremo esprems espremuda espremudes espremut espremuts espremé espremérem espreméreu espremés espreméssem espremésseu espreméssim espreméssiu espremí espremíem espremíeu esprémer occ sept v.cent val v
exprimere

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ n fem
scintilla
Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ n masc
asparagus

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ n fem
aroma

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ n fem
species

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ n masc
lavandula

esquadró /es.kwaˈðɾo/ n masc
turma

esqueix /asˈkejʃ/ /esˈkejʃ/ /əsˈkeʃ/ n masc
surculus
Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ n masc
sceletus skeleton
En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquella /asˈke.ʎa/ /asˈke.ʎɛ/ /esˈke.ʎa/ /əsˈke.ʎə/ /əsˈkɛ.ʎə/ n fem
tintinnabulum
Campana petita; picarol gros.
Instrument fet d'una planxa prima de ferro o coure, soldada en figura de canó, oberta per un extrem i tancada per l'altre; en aquest darrer s'hi posen dues nanses, una en l'exterior per penjar-lo, i altra en l'interior per lligar el batall, que acostuma a ser d'ós, de ferro o de fusta molta forta.
La que porta l'esqueller.

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ n fem
dorsum tergum

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ n masc
cibus

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ n fem
rima
Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ adj masc
a sinistra parte

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esquia esquiada esquiades esquiam esquiant esquiar esquiara esquiaran esquiarem esquiaren esquiares esquiareu esquiaria esquiarien esquiaries esquiarà esquiaràs esquiaré esquiaríem esquiaríeu esquiassen esquiasses esquiassin esquiassis esquiat esquiats esquiau esquiava esquiaven esquiaves esquie esquiem esquien esquies esquiessen esquiesses esquiessin esquiessis esquieu esquii esquio esquià esquiàrem esquiàreu esquiàs esquiàssem esquiàsseu esquiàssim esquiàssiu esquiàvem esquiàveu esquiés esquiéssem esquiésseu esquiéssim esquiéssiu esquií esquiï esquiïn esquiïs occ sept val v
eo cum nartas

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ alg ant bal cent eiv esquil esquila esquilada esquilades esquilaia esquilaien esquilaies esquilam esquilant esquilar esquilara esquilaran esquilarem esquilaren esquilares esquilareu esquilaria esquilarien esquilaries esquilariva esquilariven esquilarives esquilarà esquilaràs esquilaré esquilaríem esquilaríeu esquilarívem esquilaríveu esquilassen esquilasses esquilassin esquilassis esquilat esquilats esquilau esquilava esquilaven esquilaves esquilavi esquilavo esquile esquileguem esquileguessa esquileguessen esquileguesses esquilegueu esquilegués esquileguéssom esquileguéssou esquilem esquilen esquiles esquilessa esquilessen esquilesses esquilessi esquilessin esquilessis esquileu esquili esquilin esquilis esquilo esquilos esquils esquilà esquilàiem esquilàieu esquilàrem esquilàreu esquilàs esquilàssem esquilàsseu esquilàssim esquilàssiu esquilàvem esquilàvets esquilàveu esquilàvom esquilés esquiléssem esquilésseu esquiléssim esquiléssiu esquilí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
tondere

esquinància /es.kiˈnan.si.a/ /əs.kiˈnan.si.ə/ n fem
cynanche

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n masc
sciurus sciūrus
Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquist /esˈkist/ /əsˈkist/ n masc
schistus

esquitxar /as.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃaɾ/ /əs.kiˈt͡ʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esquitx esquitxa esquitxada esquitxades esquitxam esquitxant esquitxar esquitxara esquitxaran esquitxarem esquitxaren esquitxares esquitxareu esquitxaria esquitxarien esquitxaries esquitxarà esquitxaràs esquitxaré esquitxaríem esquitxaríeu esquitxassen esquitxasses esquitxassin esquitxassis esquitxat esquitxats esquitxau esquitxava esquitxaven esquitxaves esquitxe esquitxem esquitxen esquitxes esquitxessen esquitxesses esquitxessin esquitxessis esquitxeu esquitxi esquitxin esquitxis esquitxo esquitxà esquitxàrem esquitxàreu esquitxàs esquitxàssem esquitxàsseu esquitxàssim esquitxàssiu esquitxàvem esquitxàveu esquitxés esquitxéssem esquitxésseu esquitxéssim esquitxéssiu esquitxí occ sept val v
aspergō

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ n fem
schizophrenia

esquí /esˈki/ /əsˈki/ n masc
narta

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ n fem
es

est n masc
oriens

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ n masc
stabulum
(per extensió) Lloc brut.

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ bal estableix estableixen estableixes estableixi estableixin estableixis estableixo establert establerta establertes establerts establesc establesqui establesquin establesquis establia establida establides establien establies establiguem establigueu establim establint establir establira establiran establirem establiren establires establireu establiria establirien establiries establirà establiràs establiré establiríem establiríeu establisc establisca establisquen establisques establissen establisses establissin establissis establit establits establiu establix establixen establixes establixo establí establíem establíeu establírem establíreu establís establíssem establísseu establíssim establíssiu n-occ occ sept val v
sistō
Fundar o crear alguna cosa.

estació /es.ta.siˈo/ n fem
statio
Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
tempus hora
Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estadant /as.taˈðan/ /es.taˈðan/ /es.taˈðant/ /əs.təˈðan/ /əs.təˈðant/ n masc
inquilinus

estadi /esˈta.ði/ n masc
stadium
Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.

estafar /as.taˈfa/ /es.taˈfa/ /es.taˈfaɾ/ /əs.təˈfa/ alg ant bal cent eiv estaf estafa estafada estafades estafaia estafaien estafaies estafam estafant estafar estafara estafaran estafarem estafaren estafares estafareu estafaria estafarien estafaries estafariva estafariven estafarives estafarà estafaràs estafaré estafaríem estafaríeu estafarívem estafaríveu estafassen estafasses estafassin estafassis estafat estafats estafau estafava estafaven estafaves estafavi estafavo estafe estafeguem estafeguessa estafeguessen estafeguesses estafegueu estafegués estafeguéssom estafeguéssou estafem estafen estafes estafessa estafessen estafesses estafessi estafessin estafessis estafeu estafi estafin estafis estafo estafos estafs estafà estafàiem estafàieu estafàrem estafàreu estafàs estafàssem estafàsseu estafàssim estafàssiu estafàvem estafàvets estafàveu estafàvom estafés estaféssem estafésseu estaféssim estaféssiu estafí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
fraudare
Enganyar a algú per robar-lo o no pagar el que correspon.

estampar /as.tamˈpa/ /as.tamˈpaɾ/ /es.tamˈpa/ /es.tamˈpaɾ/ /əs.təmˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estamp estampa estampada estampades estampam estampant estampar estampara estamparan estamparem estamparen estampares estampareu estamparia estamparien estamparies estamparà estamparàs estamparé estamparíem estamparíeu estampassen estampasses estampassin estampassis estampat estampats estampau estampava estampaven estampaves estampe estampem estampen estampes estampessen estampesses estampessin estampessis estampeu estampi estampin estampis estampo estampà estampàrem estampàreu estampàs estampàssem estampàsseu estampàssim estampàssiu estampàvem estampàveu estampés estampéssem estampésseu estampéssim estampéssiu estampí occ sept val v
imprimō
Crear uns dibuixos sobre una superfície (paper, roba) fent pressió sobre un motlle en forma de planxa.

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ n masc
stagnum
Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
stannum
Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ n masc
status civitas
Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estatura /es.taˈtu.ɾa/ /əs.təˈtu.ɾə/ n fem
statūra

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ n masc
stella astrum
(astronomia) Astre que emet llum pròpia.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ n fem
stela
monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estelat /as.teˈɫat/ /es.teˈɫat/ /əs.təˈɫat/ adj masc
stellātus

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ n fem
assula

estel·lar /es.teɫˈɫaɾ/ /es.teˈɫaɾ/ /əs.təɫˈɫar/ /əs.təɫˈɫaɾ/ /əs.təˈɫar/ adj
stēllāris
Relatiu o pertanyent als estels.

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ n masc
vexillum

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ bal estenc estendran estendre estendrem estendreu estendria estendrien estendries estendrà estendràs estendré estendríem estendríeu estenem estenen estenent esteneu estenga estenguem estenguen estenguera estengueren estengueres estengues estenguessen estenguesses estenguessin estenguessis estengueu estengui estenguin estenguis estengué estenguérem estenguéreu estengués estenguéssem estenguésseu estenguéssim estenguéssiu estenguí estenia estenien estenies estens esteníem esteníeu estesa esteses estesos estès estén estés occ val v
adhibeo
Estar entre dos límits, siguin físics o temporals.
pandō
Col·laborar en la difusió d'una notícia.

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ estentòria adj masc
stentorianus

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esterilitz esterilitza esterilitzada esterilitzades esterilitzam esterilitzant esterilitzar esterilitzara esterilitzaran esterilitzarem esterilitzaren esterilitzares esterilitzareu esterilitzaria esterilitzarien esterilitzaries esterilitzarà esterilitzaràs esterilitzaré esterilitzaríem esterilitzaríeu esterilitzassen esterilitzasses esterilitzassin esterilitzassis esterilitzat esterilitzats esterilitzau esterilitzava esterilitzaven esterilitzaves esterilitze esterilitzem esterilitzen esterilitzes esterilitzessen esterilitzesses esterilitzessin esterilitzessis esterilitzeu esterilitzi esterilitzin esterilitzis esterilitzo esterilitzà esterilitzàrem esterilitzàreu esterilitzàs esterilitzàssem esterilitzàsseu esterilitzàssim esterilitzàssiu esterilitzàvem esterilitzàveu esterilitzés esterilitzéssem esterilitzésseu esterilitzéssim esterilitzéssiu esterilitzí occ sept val v
sterilizāre
Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esternud esternuda esternudada esternudades esternudam esternudant esternudar esternudara esternudaran esternudarem esternudaren esternudares esternudareu esternudaria esternudarien esternudaries esternudarà esternudaràs esternudaré esternudaríem esternudaríeu esternudassen esternudasses esternudassin esternudassis esternudat esternudats esternudau esternudava esternudaven esternudaves esternude esternudem esternuden esternudes esternudessen esternudesses esternudessin esternudessis esternudeu esternudi esternudin esternudis esternudo esternudà esternudàrem esternudàreu esternudàs esternudàssem esternudàsseu esternudàssim esternudàssiu esternudàvem esternudàveu esternudés esternudéssem esternudésseu esternudéssim esternudéssiu esternudí occ sept val v
sternuere

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ n masc
sternumentum

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ n masc
stigma
Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estil /esˈtiɫ/ n masc
stilus

estimació /es.ti.ma.siˈo/ /əs.ti.mə.siˈo/ n fem
taxatio

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estim estima estimada estimades estimam estimant estimar estimara estimaran estimarem estimaren estimares estimareu estimaria estimarien estimaries estimarà estimaràs estimaré estimaríem estimaríeu estimassen estimasses estimassin estimassis estimat estimats estimau estimava estimaven estimaves estime estimem estimen estimes estimessen estimesses estimessin estimessis estimeu estimi estimin estimis estimo estimà estimàrem estimàreu estimàs estimàssem estimàsseu estimàssim estimàssiu estimàvem estimàveu estimés estiméssem estimésseu estiméssim estiméssiu estimí occ sept val v
amare
(especialment) Amar.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ adj masc
dīlēctus
Que inspira sentiments d'afecte.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estir estira estirada estirades estiram estirant estirar estirara estiraran estirarem estiraren estirares estirareu estiraria estirarien estiraries estirarà estiraràs estiraré estiraríem estiraríeu estirassen estirasses estirassin estirassis estirat estirats estirau estirava estiraven estiraves estire estirem estiren estires estiressen estiresses estiressin estiressis estireu estiri estirin estiris estiro estirà estiràrem estiràreu estiràs estiràssem estiràsseu estiràssim estiràssiu estiràvem estiràveu estirés estiréssem estirésseu estiréssim estiréssiu estirí occ sept val v
extendo

estireganyós /es.ti.ɾe.ɣaˈɲos/ /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲos/ adj masc
flexibilis
Que fàcilment es doblega i estira sense arribar a trencar-se; que s'estireganya.

estispícia /es.tisˈpi.si.a/ /əs.tisˈpi.si.ə/ n fem
stispitia

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ n masc
aestas

estola /asˈtɔ.ɫa/ /asˈtɔ.ɫɛ/ /esˈtɔ.ɫa/ /esˈtɔ.ɫɔ/ /əsˈtɔ.ɫə/ n fem
stola

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ n fem
momentum

estora /esˈto.ɾa/ /esˈto.ɾɛ/ /əsˈto.ɾə/ n fem
storea
Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.
(botxes) Peça prima de material sintètic, amb perforacions per a col·locar-hi les botxes, que cobreix part del camp de joc en diferents proves d'embotxada.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ n masc
sturnus

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ adj masc
extraneus
Que és d'un altre país.

estrangular /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) estrangul estrangula estrangulada estrangulades estrangulam estrangulant estrangular estrangulara estrangularan estrangularem estrangularen estrangulares estrangulareu estrangularia estrangularien estrangularies estrangularà estrangularàs estrangularé estrangularíem estrangularíeu estrangulassen estrangulasses estrangulassin estrangulassis estrangulat estrangulats estrangulau estrangulava estrangulaven estrangulaves estrangule estrangulem estrangulen estrangules estrangulessen estrangulesses estrangulessin estrangulessis estranguleu estranguli estrangulin estrangulis estrangulo estrangulà estrangulàrem estrangulàreu estrangulàs estrangulàssem estrangulàsseu estrangulàssim estrangulàssiu estrangulàvem estrangulàveu estrangulés estranguléssem estrangulésseu estranguléssim estranguléssiu estrangulí occ sept val v
strangulare

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ adj masc
extraneus
Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ n fem
strategia

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ adj masc
angustus
Que té poca amplada.

estricte /esˈtɾik.te/ adj masc
sevērus

estrofa /esˈtɾɔ.fa/ /esˈtɾɔ.fɔ/ /əsˈtɾɔ.fə/ n fem
stropha
Conjunt de versos que segueixen un patró mètric determinat; qualsevol de les parts simètricament iguals a les altres de què consta una oda o cançó.
versutus
Pervers.
astutus
Astut.

estronci /əsˈtɾɔn.si/ n masc
strontium

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
structura
Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
ordo
Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estruç /esˈtɾus/ n masc
struthio

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ bal estrenc estrenguem estrengueren estrengueres estrenguessin estrenguessis estrengueu estrengui estrenguin estrenguis estrengué estrenguérem estrenguéreu estrengués estrenguéssim estrenguéssiu estrenguí estreny estrenya estrenyem estrenyen estrenyent estrenyera estrenyeran estrenyerem estrenyeren estrenyeres estrenyereu estrenyeria estrenyerien estrenyeries estrenyerà estrenyeràs estrenyeré estrenyeríem estrenyeríeu estrenyes estrenyessen estrenyesses estrenyessin estrenyessis estrenyeu estrenyi estrenyia estrenyien estrenyies estrenyin estrenyis estrenyo estrenys estrenyé estrenyérem estrenyéreu estrenyés estrenyéssem estrenyésseu estrenyéssim estrenyéssiu estrenyí estrenyíem estrenyíeu estret estreta estretes estrets estrènyer occ sept val v
angustare
Fer estreta o petita una cosa.

estuari /es.tuˈa.ɾi/ /əs.tuˈa.ɾi/ n masc
aestuārium

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ n masc
studium
Acció d'estudiar.
tablinum
Habitació dedicada per estudiar.

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ n neut
discipula
Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estudia estudiada estudiades estudiam estudiant estudiar estudiara estudiaran estudiarem estudiaren estudiares estudiareu estudiaria estudiarien estudiaries estudiarà estudiaràs estudiaré estudiaríem estudiaríeu estudiassen estudiasses estudiassin estudiassis estudiat estudiats estudiau estudiava estudiaven estudiaves estudie estudiem estudien estudies estudiessen estudiesses estudiessin estudiessis estudieu estudii estudio estudià estudiàrem estudiàreu estudiàs estudiàssem estudiàsseu estudiàssim estudiàssiu estudiàvem estudiàveu estudiés estudiéssem estudiésseu estudiéssim estudiéssiu estudií estudiï estudiïn estudiïs occ sept val v
studere
Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ n masc
acipenser

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ adj
norma
D'acord amb una norma o especificació.

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ n masc
norma
norma, especificació

estàtua /esˈta.tu.a/ n fem
statua

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ adj
sterilis
Persona que no pot engendrar.

estímul /esˈti.muɫ/ /əsˈti.muɫ/ n masc
stimulus

estómac /esˈto.mak/ n masc
alvus stomachus

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ adj masc
stultus

esòfag /eˈzɔ.fak/ n masc
fistula cibālis

etcètera /etˈsɛ.te.ɾa/ /ətˈsɛ.tə.ɾə/ n masc
et cetera

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ adj masc
aeternus

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ n fem
aeternitas

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
etymologia

etimològic /e.ti.moˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.muˈɫɔ.ʒik/ adj masc
etymologicus
Relatiu o pertanyent a l'etimologia.

etnocentrisme /ˌed.no.senˈtɾiz.me/ /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/ /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
ethnocentrismus

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ n fem
eukaryota

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ n masc
euro euronummus

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ europea adj masc
Eurōpaeus
Relacionat amb Europa

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ n masc
Europaeus
Natural d’Europa

europi /əwˈɾɔ.pi/ n masc
europium

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ n fem
euthanasia

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) evacua evacuada evacuades evacuam evacuant evacuar evacuara evacuaran evacuarem evacuaren evacuares evacuareu evacuaria evacuarien evacuaries evacuarà evacuaràs evacuaré evacuaríem evacuaríeu evacuassen evacuasses evacuassin evacuassis evacuat evacuats evacuau evacuava evacuaven evacuaves evacue evacuem evacuen evacues evacuessen evacuesses evacuessin evacuessis evacueu evacuo evacuu evacuà evacuàrem evacuàreu evacuàs evacuàssem evacuàsseu evacuàssim evacuàssiu evacuàvem evacuàveu evacués evacuéssem evacuésseu evacuéssim evacuéssiu evacuí evacuï evacuïn evacuïs occ sept val v
ēvacuō

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ n masc
evangelium

evangelitzar /e.van.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /ə.vən.ʒə.ɫidˈza/ /ə.βən.ʒə.ɫidˈza/ alg ant bal cent eiv evangelitz evangelitza evangelitzada evangelitzades evangelitzaia evangelitzaien evangelitzaies evangelitzam evangelitzant evangelitzar evangelitzara evangelitzaran evangelitzarem evangelitzaren evangelitzares evangelitzareu evangelitzaria evangelitzarien evangelitzaries evangelitzariva evangelitzariven evangelitzarives evangelitzarà evangelitzaràs evangelitzaré evangelitzaríem evangelitzaríeu evangelitzarívem evangelitzaríveu evangelitzassen evangelitzasses evangelitzassin evangelitzassis evangelitzat evangelitzats evangelitzau evangelitzava evangelitzaven evangelitzaves evangelitzavi evangelitzavo evangelitze evangelitzeguem evangelitzeguessa evangelitzeguessen evangelitzeguesses evangelitzegueu evangelitzegués evangelitzeguéssom evangelitzeguéssou evangelitzem evangelitzen evangelitzes evangelitzessa evangelitzessen evangelitzesses evangelitzessi evangelitzessin evangelitzessis evangelitzeu evangelitzi evangelitzin evangelitzis evangelitzo evangelitzos evangelitzs evangelitzà evangelitzàiem evangelitzàieu evangelitzàrem evangelitzàreu evangelitzàs evangelitzàssem evangelitzàsseu evangelitzàssim evangelitzàssiu evangelitzàvem evangelitzàvets evangelitzàveu evangelitzàvom evangelitzés evangelitzéssem evangelitzésseu evangelitzéssim evangelitzéssiu evangelitzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
predicare

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ adj
manifestus

evidentment /e.viˌðemˈment/ /e.βiˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈment/ /ə.βiˌðemˈmen/ adv
ēvidenter

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) evit evita evitada evitades evitam evitant evitar evitara evitaran evitarem evitaren evitares evitareu evitaria evitarien evitaries evitarà evitaràs evitaré evitaríem evitaríeu evitassen evitasses evitassin evitassis evitat evitats evitau evitava evitaven evitaves evite evitem eviten evites evitessen evitesses evitessin evitessis eviteu eviti evitin evitis evito evità evitàrem evitàreu evitàs evitàssem evitàsseu evitàssim evitàssiu evitàvem evitàveu evités evitéssem evitésseu evitéssim evitéssiu evití occ sept val v
evitare

evocar /e.voˈkaɾ/ /e.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ alg ant bal cent eiv evoc evoca evocada evocades evocaia evocaien evocaies evocam evocant evocar evocara evocaran evocarem evocaren evocares evocareu evocaria evocarien evocaries evocariva evocariven evocarives evocarà evocaràs evocaré evocaríem evocaríeu evocarívem evocaríveu evocassen evocasses evocassin evocassis evocat evocats evocau evocava evocaven evocaves evocavi evocavo evoco evocos evocà evocàiem evocàieu evocàrem evocàreu evocàs evocàssem evocàsseu evocàssim evocàssiu evocàvem evocàvets evocàveu evocàvom evoque evoqueguem evoqueguessa evoqueguessen evoqueguesses evoquegueu evoquegués evoqueguéssom evoqueguéssou evoquem evoquen evoques evoquessa evoquessen evoquesses evoquessi evoquessin evoquessis evoqueu evoqui evoquin evoquis evoqués evoquéssem evoquésseu evoquéssim evoquéssiu evoquí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
evocare

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
evolutio

exactament /eɡˌzak.taˈmen/ /eɡˌzak.taˈment/ /əɡˌzak.təˈmen/ /əɡˌzak.təˈment/ adv
ad unguem

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ adj masc
exactus
Precís, ajustat a un patró.
cert

exactitud /eɡ.zak.tiˈtut/ /əɡ.zək.tiˈtut/ n fem
accuratio
Puntualitat en l'execució d'alguna cosa.

exaltació /eɡ.zaɫ.ta.siˈo/ /əɡ.zəɫ.tə.siˈo/ n fem
exaltatio

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ alg ant bal cent eiv exalt exalta exaltada exaltades exaltaia exaltaien exaltaies exaltam exaltant exaltar exaltara exaltaran exaltarem exaltaren exaltares exaltareu exaltaria exaltarien exaltaries exaltariva exaltariven exaltarives exaltarà exaltaràs exaltaré exaltaríem exaltaríeu exaltarívem exaltaríveu exaltassen exaltasses exaltassin exaltassis exaltat exaltats exaltau exaltava exaltaven exaltaves exaltavi exaltavo exalte exalteguem exalteguessa exalteguessen exalteguesses exaltegueu exaltegués exalteguéssom exalteguéssou exaltem exalten exaltes exaltessa exaltessen exaltesses exaltessi exaltessin exaltessis exalteu exalti exaltin exaltis exalto exaltos exalts exaltà exaltàiem exaltàieu exaltàrem exaltàreu exaltàs exaltàssem exaltàsseu exaltàssim exaltàssiu exaltàvem exaltàvets exaltàveu exaltàvom exaltés exaltéssem exaltésseu exaltéssim exaltéssiu exaltí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
exaltare
Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.
extollere
(metafòricament) Realçar el mèrit o circumstàncies d'algú o alguna cosa amb massa encariment.

exalçament /eɡ.zaɫ.saˈmen/ /eɡ.zaɫ.saˈment/ /əɡ.zəɫ.səˈmen/ /əɡ.zəɫ.səˈment/ n masc
exaltatio

examinar /eɡ.za.miˈna/ /eɡ.za.miˈnaɾ/ /əɡ.zə.miˈna/ alg ant bal cent eiv examina examinada examinades examinaia examinaien examinaies examinam examinant examinar examinara examinaran examinarem examinaren examinares examinareu examinaria examinarien examinaries examinariva examinariven examinarives examinarà examinaràs examinaré examinaríem examinaríeu examinarívem examinaríveu examinassen examinasses examinassin examinassis examinat examinats examinau examinava examinaven examinaves examinavi examinavo examine examineguem examineguessa examineguessen examineguesses examinegueu examinegués examineguéssom examineguéssou examinem examinen examines examinessa examinessen examinesses examinessi examinessin examinessis examineu examini examinin examinis examino examinos examinà examinàiem examinàieu examinàrem examinàreu examinàs examinàssem examinàsseu examinàssim examinàssiu examinàvem examinàvets examinàveu examinàvom examinés examinéssem examinésseu examinéssim examinéssiu examiní examín n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
aspiciō

excavació /eks.ka.va.siˈo/ /eks.ka.βa.siˈo/ /əks.kə.və.siˈo/ /əks.kə.βə.siˈo/ n fem
excavatio

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ adj
excellens
De gran valor.

excel·lir /ek.seɫˈɫi/ /ek.seɫˈɫiɾ/ /ek.seˈɫi/ /ək.səɫˈɫi/ /ək.səˈɫi/ alg ant bal centr eiv excel·leix excel·leixa excel·leixen excel·leixes excel·leixi excel·leixin excel·leixis excel·leixo excel·leixs excel·lesc excel·lesca excel·lesquen excel·lesques excel·lesqui excel·lesquin excel·lesquis excel·lia excel·lida excel·lides excel·lien excel·lies excel·liguem excel·liguera excel·ligueren excel·ligueres excel·liguessen excel·liguesses excel·liguessin excel·liguessis excel·ligueu excel·ligueva excel·ligueven excel·ligueves excel·ligué excel·liguérem excel·liguéreu excel·ligués excel·liguéssem excel·liguésseu excel·liguéssim excel·liguéssiu excel·liguévem excel·liguéveu excel·lim excel·lint excel·lir excel·lira excel·liran excel·lirem excel·liren excel·lires excel·lireu excel·liria excel·lirien excel·liries excel·liriva excel·liriven excel·lirives excel·lirà excel·liràs excel·liré excel·liríem excel·liríeu excel·lirívem excel·liríveu excel·lisc excel·lisca excel·lisco excel·liscos excel·lisquem excel·lisquen excel·lisques excel·lisqueu excel·lissa excel·lissen excel·lisses excel·lissi excel·lissin excel·lissis excel·list excel·lit excel·lits excel·liu excel·liva excel·liven excel·lives excel·lix excel·lixa excel·lixen excel·lixes excel·lixi excel·lixin excel·lixis excel·lixo excel·lixos excel·lí excel·líem excel·líets excel·líeu excel·lírem excel·líreu excel·lís excel·líscon excel·líssem excel·lísseu excel·líssim excel·líssiu excel·líssom excel·líssou excel·lívem excel·líveu excel·líxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
praecellō

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ n masc
excellentia

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ adv
eximiē

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ n fem
exceptio

excessivament /ek.se.si.vaˈment/ /ek.se.si.βaˈmen/ /ək.sə.si.vəˈmen/ /ək.sə.si.vəˈment/ /ək.sə.si.βəˈmen/ adv
excessive

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ n fem
excursio

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ n fem
praetextum

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ n fem
exsecutio

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) execut executa executada executades executam executant executar executara executaran executarem executaren executares executareu executaria executarien executaries executarà executaràs executaré executaríem executaríeu executassen executasses executassin executassis executat executats executau executava executaven executaves execute executem executen executes executessen executesses executessin executessis executeu executi executin executis executo executà executàrem executàreu executàs executàssem executàsseu executàssim executàssiu executàvem executàveu executés executéssem executésseu executéssim executéssiu executí occ sept val v
fungor
Portar a terme un treball fins al final.
Tocar amb un instrument una obra musical.
fungor ad necum mitto
Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ n masc
specimen
Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ n masc
exemplum specimen

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ n masc
exercitatio exercitium

exercir /eɡ.zerˈsi/ /eɡ.zeɾˈsi/ /eɡ.zeɾˈsiɾ/ /əɡ.zərˈsi/ bal exerceix exerceixen exerceixes exerceixi exerceixin exerceixis exerceixo exercesc exercesqui exercesquin exercesquis exercia exercida exercides exercien exercies exerciguem exercigueu exercim exercint exercir exercira exerciran exercirem exerciren exercires exercireu exerciria exercirien exerciries exercirà exerciràs exerciré exerciríem exerciríeu exercisc exercisca exercisquen exercisques exercissen exercisses exercissin exercissis exercit exercits exerciu exercix exercixen exercixes exercixo exercí exercíem exercíeu exercírem exercíreu exercís exercíssem exercísseu exercíssim exercíssiu n-occ occ sept val v
exercere

exercitar /eɡ.zer.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈtaɾ/ /əɡ.zər.siˈta/ alg ant bal cent eiv exercit exercita exercitada exercitades exercitaia exercitaien exercitaies exercitam exercitant exercitar exercitara exercitaran exercitarem exercitaren exercitares exercitareu exercitaria exercitarien exercitaries exercitariva exercitariven exercitarives exercitarà exercitaràs exercitaré exercitaríem exercitaríeu exercitarívem exercitaríveu exercitassen exercitasses exercitassin exercitassis exercitat exercitats exercitau exercitava exercitaven exercitaves exercitavi exercitavo exercite exerciteguem exerciteguessa exerciteguessen exerciteguesses exercitegueu exercitegués exerciteguéssom exerciteguéssou exercitem exerciten exercites exercitessa exercitessen exercitesses exercitessi exercitessin exercitessis exerciteu exerciti exercitin exercitis exercito exercitos exercits exercità exercitàiem exercitàieu exercitàrem exercitàreu exercitàs exercitàssem exercitàsseu exercitàssim exercitàssiu exercitàvem exercitàvets exercitàveu exercitàvom exercités exercitéssem exercitésseu exercitéssim exercitéssiu exercití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
exercitō

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ alg ant bal centr eiv exhibeix exhibeixa exhibeixen exhibeixes exhibeixi exhibeixin exhibeixis exhibeixo exhibeixs exhibesc exhibesca exhibesquen exhibesques exhibesqui exhibesquin exhibesquis exhibia exhibida exhibides exhibien exhibies exhibiguem exhibiguera exhibigueren exhibigueres exhibiguessen exhibiguesses exhibiguessin exhibiguessis exhibigueu exhibigueva exhibigueven exhibigueves exhibigué exhibiguérem exhibiguéreu exhibigués exhibiguéssem exhibiguésseu exhibiguéssim exhibiguéssiu exhibiguévem exhibiguéveu exhibim exhibint exhibir exhibira exhibiran exhibirem exhibiren exhibires exhibireu exhibiria exhibirien exhibiries exhibiriva exhibiriven exhibirives exhibirà exhibiràs exhibiré exhibiríem exhibiríeu exhibirívem exhibiríveu exhibisc exhibisca exhibisco exhibiscos exhibisquem exhibisquen exhibisques exhibisqueu exhibissa exhibissen exhibisses exhibissi exhibissin exhibissis exhibist exhibit exhibits exhibiu exhibiva exhibiven exhibives exhibix exhibixa exhibixen exhibixes exhibixi exhibixin exhibixis exhibixo exhibixos exhibí exhibíem exhibíets exhibíeu exhibírem exhibíreu exhibís exhibíscon exhibíssem exhibísseu exhibíssim exhibíssiu exhibíssom exhibíssou exhibívem exhibíveu exhibíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
exhibeō

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ bal exigeix exigeixen exigeixes exigeixi exigeixin exigeixis exigeixo exigesc exigesqui exigesquin exigesquis exigia exigida exigides exigien exigies exigiguem exigigueu exigim exigint exigir exigira exigiran exigirem exigiren exigires exigireu exigiria exigirien exigiries exigirà exigiràs exigiré exigiríem exigiríeu exigisc exigisca exigisquen exigisques exigissen exigisses exigissin exigissis exigit exigits exigiu exigix exigixen exigixes exigixo exigí exigíem exigíeu exigírem exigíreu exigís exigíssem exigísseu exigíssim exigíssiu n-occ occ sept val v
efflāgitō

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ n masc
exsilium

existencialisme /eɡ.zis.ten.si.aˈɫiz.me/ /əɡ.zis.tən.si.əˈɫiz.mə/ n masc
existentialismus

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ bal existeix existeixen existeixes existeixi existeixin existeixis existeixo existesc existesqui existesquin existesquis existia existida existides existien existies existiguem existigueu existim existint existir existira existiran existirem existiren existires existireu existiria existirien existiries existirà existiràs existiré existiríem existiríeu existisc existisca existisquen existisques existissen existisses existissin existissis existit existits existiu existix existixen existixes existixo existí existíem existíeu existírem existíreu existís existíssem existísseu existíssim existíssiu n-occ occ sept val v
existere sum
Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ n fem
exsistentia

exogen /eɡˈzɔ.d͡ʒen/ /eɡˈzɔ.ʒen/ /əɡˈzɔ.ʒən/ adj masc
exogenus

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ n masc
exorcismus

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ alg ant bal cent eiv exorcitz exorcitza exorcitzada exorcitzades exorcitzaia exorcitzaien exorcitzaies exorcitzam exorcitzant exorcitzar exorcitzara exorcitzaran exorcitzarem exorcitzaren exorcitzares exorcitzareu exorcitzaria exorcitzarien exorcitzaries exorcitzariva exorcitzariven exorcitzarives exorcitzarà exorcitzaràs exorcitzaré exorcitzaríem exorcitzaríeu exorcitzarívem exorcitzaríveu exorcitzassen exorcitzasses exorcitzassin exorcitzassis exorcitzat exorcitzats exorcitzau exorcitzava exorcitzaven exorcitzaves exorcitzavi exorcitzavo exorcitze exorcitzeguem exorcitzeguessa exorcitzeguessen exorcitzeguesses exorcitzegueu exorcitzegués exorcitzeguéssom exorcitzeguéssou exorcitzem exorcitzen exorcitzes exorcitzessa exorcitzessen exorcitzesses exorcitzessi exorcitzessin exorcitzessis exorcitzeu exorcitzi exorcitzin exorcitzis exorcitzo exorcitzos exorcitzs exorcitzà exorcitzàiem exorcitzàieu exorcitzàrem exorcitzàreu exorcitzàs exorcitzàssem exorcitzàsseu exorcitzàssim exorcitzàssiu exorcitzàvem exorcitzàvets exorcitzàveu exorcitzàvom exorcitzés exorcitzéssem exorcitzésseu exorcitzéssim exorcitzéssiu exorcitzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
adiuro

exormador n masc
incantator

exornació /eɡ.zoɾ.na.siˈo/ /əɡ.zoɾ.nə.siˈo/ /əɡ.zur.nə.siˈo/ n fem
exornatio

exornar /eɡ.zorˈna/ /eɡ.zoɾˈna/ /eɡ.zoɾˈnaɾ/ /əɡ.zoɾˈna/ /əɡ.zurˈna/ alg ant bal cent eiv exorn exorna exornada exornades exornaia exornaien exornaies exornam exornant exornar exornara exornaran exornarem exornaren exornares exornareu exornaria exornarien exornaries exornariva exornariven exornarives exornarà exornaràs exornaré exornaríem exornaríeu exornarívem exornaríveu exornassen exornasses exornassin exornassis exornat exornats exornau exornava exornaven exornaves exornavi exornavo exorne exorneguem exorneguessa exorneguessen exorneguesses exornegueu exornegués exorneguéssom exorneguéssou exornem exornen exornes exornessa exornessen exornesses exornessi exornessin exornessis exorneu exorni exornin exornis exorno exornos exorns exornà exornàiem exornàieu exornàrem exornàreu exornàs exornàssem exornàsseu exornàssim exornàssiu exornàvem exornàvets exornàveu exornàvom exornés exornéssem exornésseu exornéssim exornéssiu exorní n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ornare

expedició /eks.pe.ði.siˈo/ /əks.pə.ði.siˈo/ n fem
expeditio

expel·lir /eks.peɫˈɫi/ /eks.peɫˈɫiɾ/ /eks.peˈɫi/ /əks.pəɫˈɫi/ /əks.pəˈɫi/ alg ant bal centr eiv expel·leix expel·leixa expel·leixen expel·leixes expel·leixi expel·leixin expel·leixis expel·leixo expel·leixs expel·lesc expel·lesca expel·lesquen expel·lesques expel·lesqui expel·lesquin expel·lesquis expel·lia expel·lida expel·lides expel·lien expel·lies expel·liguem expel·liguera expel·ligueren expel·ligueres expel·liguessen expel·liguesses expel·liguessin expel·liguessis expel·ligueu expel·ligueva expel·ligueven expel·ligueves expel·ligué expel·liguérem expel·liguéreu expel·ligués expel·liguéssem expel·liguésseu expel·liguéssim expel·liguéssiu expel·liguévem expel·liguéveu expel·lim expel·lint expel·lir expel·lira expel·liran expel·lirem expel·liren expel·lires expel·lireu expel·liria expel·lirien expel·liries expel·liriva expel·liriven expel·lirives expel·lirà expel·liràs expel·liré expel·liríem expel·liríeu expel·lirívem expel·liríveu expel·lisc expel·lisca expel·lisco expel·liscos expel·lisquem expel·lisquen expel·lisques expel·lisqueu expel·lissa expel·lissen expel·lisses expel·lissi expel·lissin expel·lissis expel·list expel·lit expel·lits expel·liu expel·liva expel·liven expel·lives expel·lix expel·lixa expel·lixen expel·lixes expel·lixi expel·lixin expel·lixis expel·lixo expel·lixos expel·lí expel·líem expel·líets expel·líeu expel·lírem expel·líreu expel·lís expel·líscon expel·líssem expel·lísseu expel·líssim expel·líssiu expel·líssom expel·líssou expel·lívem expel·líveu expel·líxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
expello

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ n masc
experimentum
Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ n fem
experientia

expert /eksˈpɛɾt/ /əksˈpɛrt/ adj masc
callidus

explicació /eks.pɫi.ka.siˈo/ /əks.pɫi.kə.siˈo/ n fem
explanatio

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) explic explica explicada explicades explicam explicant explicar explicara explicaran explicarem explicaren explicares explicareu explicaria explicarien explicaries explicarà explicaràs explicaré explicaríem explicaríeu explicassen explicasses explicassin explicassis explicat explicats explicau explicava explicaven explicaves explico explicà explicàrem explicàreu explicàs explicàssem explicàsseu explicàssim explicàssiu explicàvem explicàveu explique expliquem expliquen expliques expliquessen expliquesses expliquessin expliquessis expliqueu expliqui expliquin expliquis expliqués expliquéssem expliquésseu expliquéssim expliquéssiu expliquí occ sept val v
explicare
Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) explor explora explorada explorades exploram explorant explorar explorara exploraran explorarem exploraren explorares explorareu exploraria explorarien exploraries explorarà exploraràs exploraré exploraríem exploraríeu explorassen explorasses explorassin explorassis explorat explorats explorau explorava exploraven exploraves explore explorem exploren explores exploressen exploresses exploressin exploressis exploreu explori explorin exploris exploro explorà exploràrem exploràreu exploràs exploràssem exploràsseu exploràssim exploràssiu exploràvem exploràveu explorés exploréssem explorésseu exploréssim exploréssiu explorí occ sept val v
explorare

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ n fem
diruptio

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ alg ant bal cent eiv export exporta exportada exportades exportaia exportaien exportaies exportam exportant exportar exportara exportaran exportarem exportaren exportares exportareu exportaria exportarien exportaries exportariva exportariven exportarives exportarà exportaràs exportaré exportaríem exportaríeu exportarívem exportaríveu exportassen exportasses exportassin exportassis exportat exportats exportau exportava exportaven exportaves exportavi exportavo exporte exporteguem exporteguessa exporteguessen exporteguesses exportegueu exportegués exporteguéssom exporteguéssou exportem exporten exportes exportessa exportessen exportesses exportessi exportessin exportessis exporteu exporti exportin exportis exporto exportos exports exportà exportàiem exportàieu exportàrem exportàreu exportàs exportàssem exportàsseu exportàssim exportàssiu exportàvem exportàvets exportàveu exportàvom exportés exportéssem exportésseu exportéssim exportéssiu exportí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
exportō

expressament /eksˌpɾe.saˈmen/ /eksˌpɾe.saˈment/ /əksˌpɾe.səˈmen/ /əksˌpɾe.səˈment/ adv
expressim

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ n fem
verbum
Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.
Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.

expòsit /eksˈpɔ.zit/ /əksˈpɔ.zit/ expòsita adj masc
expositus
Noi o noia que ha estat posat a la porta d'alguna església, casa o altre paratge públic, per no tenir amb què criar-lo els seus pares, o perquè no es conegui quins són.

extens /eksˈtens/ adj masc
longus

exteriorment /eks.te.ɾiˌorˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈment/ /əks.tə.ɾiˌorˈmen/ /əks.tə.ɾiˌoɾˈment/ adv
speciē

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ n fem
extinctio

extorquir /eks.torˈki/ /eks.toɾˈki/ /eks.toɾˈkiɾ/ /əks.toɾˈki/ /əks.turˈki/ alg ant bal centr eiv extorqueix extorqueixa extorqueixen extorqueixes extorqueixi extorqueixin extorqueixis extorqueixo extorqueixs extorquesc extorquesca extorquesquen extorquesques extorquesqui extorquesquin extorquesquis extorquia extorquida extorquides extorquien extorquies extorquiguem extorquiguera extorquigueren extorquigueres extorquiguessen extorquiguesses extorquiguessin extorquiguessis extorquigueu extorquigueva extorquigueven extorquigueves extorquigué extorquiguérem extorquiguéreu extorquigués extorquiguéssem extorquiguésseu extorquiguéssim extorquiguéssiu extorquiguévem extorquiguéveu extorquim extorquint extorquir extorquira extorquiran extorquirem extorquiren extorquires extorquireu extorquiria extorquirien extorquiries extorquiriva extorquiriven extorquirives extorquirà extorquiràs extorquiré extorquiríem extorquiríeu extorquirívem extorquiríveu extorquisc extorquisca extorquisco extorquiscos extorquisquem extorquisquen extorquisques extorquisqueu extorquissa extorquissen extorquisses extorquissi extorquissin extorquissis extorquist extorquit extorquits extorquiu extorquiva extorquiven extorquives extorquix extorquixa extorquixen extorquixes extorquixi extorquixin extorquixis extorquixo extorquixos extorquí extorquíem extorquíets extorquíeu extorquírem extorquíreu extorquís extorquíscon extorquíssem extorquísseu extorquíssim extorquíssiu extorquíssom extorquíssou extorquívem extorquíveu extorquíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
extorquere

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n masc
subsicīvus
Cosa extraordinària, addicional a allò esperat.

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ n neut
subsicīvus
Actor que treballa sense que hagi de dir un text.

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ adj
extraterrestrialis

extravagant /eks.tɾa.vaˈɣant/ /eks.tɾa.βaˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣant/ /əks.tɾə.βəˈɣan/ adj
profūsus

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ adj
extremus
Que està a un grau molt alt.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ n masc
extremus
Part d'un objecte situada més lluny respecte del qui parla.

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ adv
perquam

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ n fem
cacumen

extíspice /eksˈtis.pi.se/ /əksˈtis.pi.sə/ n neut
extispicis

exultar /eɡ.zuɫˈta/ /eɡ.zuɫˈtaɾ/ /əɡ.zuɫˈta/ alg ant bal cent eiv exult exulta exultada exultades exultaia exultaien exultaies exultam exultant exultar exultara exultaran exultarem exultaren exultares exultareu exultaria exultarien exultaries exultariva exultariven exultarives exultarà exultaràs exultaré exultaríem exultaríeu exultarívem exultaríveu exultassen exultasses exultassin exultassis exultat exultats exultau exultava exultaven exultaves exultavi exultavo exulte exulteguem exulteguessa exulteguessen exulteguesses exultegueu exultegués exulteguéssom exulteguéssou exultem exulten exultes exultessa exultessen exultesses exultessi exultessin exultessis exulteu exulti exultin exultis exulto exultos exults exultà exultàiem exultàieu exultàrem exultàreu exultàs exultàssem exultàsseu exultàssim exultàssiu exultàvem exultàvets exultàveu exultàvom exultés exultéssem exultésseu exultéssim exultéssiu exultí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
exsultō

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ n masc
exercitus vires
Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ adj masc
peregrinus

eó /eˈo/ /əˈo/ n masc
aeon

fabricar /fa.bɾiˈkaɾ/ /fa.βɾiˈka/ /fə.βɾiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fabric fabrica fabricada fabricades fabricam fabricant fabricar fabricara fabricaran fabricarem fabricaren fabricares fabricareu fabricaria fabricarien fabricaries fabricarà fabricaràs fabricaré fabricaríem fabricaríeu fabricassen fabricasses fabricassin fabricassis fabricat fabricats fabricau fabricava fabricaven fabricaves fabrico fabricà fabricàrem fabricàreu fabricàs fabricàssem fabricàsseu fabricàssim fabricàssiu fabricàvem fabricàveu fabrique fabriquem fabriquen fabriques fabriquessen fabriquesses fabriquessin fabriquessis fabriqueu fabriqui fabriquin fabriquis fabriqués fabriquéssem fabriquésseu fabriquéssim fabriquéssiu fabriquí occ sept val v
fabricare

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ n fem
pars

factici /fakˈti.si/ /fəkˈti.si/ adj masc
factīcius

facècia n fem
facetia

fada /ˈfa.ða/ n fem
fada

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ n fem
foina

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ n masc
fagotus

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ n masc
fagus

faisà /fajˈza/ n masc
phasianus

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ n fem
balteus
(pilota) Peça de l'equip d'un jugador consistent en una tira de roba, de color blau o vermell que cenyeix el tronc per la cintura, utilitzada per a identificar un jugador o un equip enfront de l'adversari.

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ n fem
phalanx
Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falca /ˈfaɫ.ka/ n fem
cuneus

falcó /faɫˈko/ n masc
falco

falda /ˈfaɫ.da/ /ˈfaɫ.də/ n fem
gremium
Part entre la cintura i els genolls d'una persona asseguda.

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ n fem
gunna
(sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
(bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

faldiller /faɫ.diˈʎe/ /faɫ.diˈʎeɾ/ /fəɫ.diˈʎe/ n masc
desultor

faldistori /faɫ.disˈtɔ.ɾi/ /fəɫ.disˈtɔ.ɾi/ n masc
faldistorium

falguera /faɫˈɣe.ɾa/ n fem
filix

falla /ˈfa.jə/ /ˈfa.ʎa/ /ˈfa.ʎə/ n fem
culpa
(geologia) Fractura de l’escorça terrestre amb un desplaçament relatiu de roca.

fals /ˈfaɫs/ adj masc
falsus
Que no s'ajusta a la veritat.

falsedat /faɫ.seˈðat/ /fəɫ.səˈðat/ n fem
falsitās
Informació o dita falsa.

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ n fem
penuria
Mancança d'una cosa necessària.

faluca /faˈɫu.ka/ /fəˈɫu.kə/ n fem
pheluca

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ n masc
phallus

fal·làcia /faɫˈɫa.si.a/ /faˈɫa.si.a/ /fəɫˈɫa.si.ə/ /fəˈɫa.si.ə/ n fem
fallacia

falç /ˈfaɫs/ n fem
merga falx

fam n fem
fames

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ n fem
fama

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ n fem
familia gens

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ adj masc
famosus

faneca /faˈne.ka/ /fəˈnɛ.kə/ n fem
medimnus

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ n masc
coenum
Barreja d'aigua i terra.

fanga /ˈfaŋ.ɡa/ /ˈfaŋ.ɡə/ n fem
pastinum

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ n fem
somnium imaginatio

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ n masc
spectrum

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ adj
fabulosus
Relatiu a la fantasia.

far n masc
pharus
Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faralló /fa.ɾaˈʎo/ /fə.ɾəˈʎo/ n masc
stakus

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ n masc
pharao pharaō
Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ n masc
fartis
Contingut amb el que està farcida una cosa.

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ n fem
thymum

farina /faˈɾi.na/ n fem
farina farīna

farinetes /fa.ɾiˈne.tes/ /fə.ɾiˈnə.təs/ /fə.ɾiˈnɛ.təs/ n fem
puls
Menjar fet amb farina de llegums, barrejada amb aigua bullint, sal i oli.

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ n fem
pharynx

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ adj masc
pharmaceuticus
Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ n masc
pharmacopola
Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ n fem
apotheca

fat /ˈfat/ n masc
fatum

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ adj
fatalis
Que esdevindrà sense poder-ho evitar.

fatiga /faˈti.ɣa/ /fəˈti.ɣə/ n fem
fatīgātiō

fatídic /faˈti.ðik/ /fəˈti.ðik/ adj masc
fatidicus
Que anuncia o pronostica el futur, especialment si anuncia desgràcies o la mort.

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ n fem
apologus fābulātiō

faust /ˈfawst/ adj masc
fastus

fautor /fawˈto/ /fawˈtoɾ/ /fəwˈto/ n masc
fautor

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ n masc
venia

fax /ˈfaks/ n masc
facsimilis
Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ n fem
fides

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ adj
debilis
Sense prou força física.

febre /ˈfe.bɾe/ n fem
febris

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ n masc
Februarius
Segon mes de l'any.

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
foederātiō

feix /ˈfej/ /ˈfejʃ/ /ˈfeʃ/ /ˈfeʃ/ n masc
fascis
Grup de tiges col·locades en paral·lel i lligades.
Quantitat de paper equivalent a dues raimes, mil fulls.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ n masc
fascismus

felicitació /fe.ɫi.si.ta.siˈo/ /fə.ɫi.si.tə.siˈo/ n fem
grātulātiō

felicitar /fe.ɫi.siˈta/ /fe.ɫi.siˈtaɾ/ /fə.ɫi.siˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) felicit felicita felicitada felicitades felicitam felicitant felicitar felicitara felicitaran felicitarem felicitaren felicitares felicitareu felicitaria felicitarien felicitaries felicitarà felicitaràs felicitaré felicitaríem felicitaríeu felicitassen felicitasses felicitassin felicitassis felicitat felicitats felicitau felicitava felicitaven felicitaves felicite felicitem feliciten felicites felicitessen felicitesses felicitessin felicitessis feliciteu feliciti felicitin felicitis felicito felicità felicitàrem felicitàreu felicitàs felicitàssem felicitàsseu felicitàssim felicitàssiu felicitàvem felicitàveu felicités felicitéssem felicitésseu felicitéssim felicitéssiu felicití occ sept val v
congratulor

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ n fem
felicitas laetitia
Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

feliç /feˈɫis/ felices adj
laetus
Que sent felicitat.

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ n masc
coactum
Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ n masc
fimum
Munt d’excrements d’animal.
Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ n fem
femina
Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ n masc
feminismus

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ n masc
faenum
Planta herbàcia dels trèvols, de tija dreta i flors vermelles (Trifolium incarnatum).
Farratge assecat per fenificació.

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ v
facere facio
Portar a terme una acció.

fer campana v
scholam praetermittere

ferida /feˈɾi.ða/ n fem
vulnus plaga
Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ alg bal fereix fereixen fereixes fereixi fereixin fereixis fereixo feresc feresqui feresquin feresquis feri feria ferida ferides ferien feries feriguem ferigueu ferim ferin ferint ferir ferira feriran ferirem feriren ferires ferireu feriria feririen feriries ferirà feriràs feriré feriríem feriríeu feris ferisc ferisca ferisquen ferisques ferissen ferisses ferissin ferissis ferit ferits feriu ferix ferixen ferixes ferixo ferí feríem feríeu ferírem feríreu ferís feríssem ferísseu feríssim feríssiu fér féren férs n-occ occ sept val v
sauciare
Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ adj masc
firmus
Que està ben subjectat i és difícil de fer trontollar.

fermament /ˌfer.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈment/ /ˌfəɾ.məˈment/ /ˌfɛr.məˈmen/ adv
firmiter

ferment /ferˈment/ /feɾˈmen/ /fərˈment/ /fəɾˈmen/ n masc
fermentum

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ n fem
fermentatio

fermesa /feɾˈme.za/ /fərˈmɛ.zə/ /fəɾˈmə.zə/ n fem
firmitās

fermi n masc
fermium

fermió n masc
fermion

feroçment /feˌɾozˈmen/ /feˌɾozˈment/ /fəˌɾozˈmen/ /fəˌɾozˈment/ adv
ferōciter

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ n masc
faber ferrarius
Persona que treballa el ferro.

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ n masc
ferrum ferri

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ n masc
ferrivia

festa /ˈfes.ta/ /ˈfes.tə/ n fem
convivium
Dia dedicat a la commemoració d'un esdeveniment, generalment comporta el lliurament laboral.

festival /fes.tiˈvaɫ/ /fes.tiˈβaɫ/ /fəs.tiˈvaɫ/ /fəs.tiˈβaɫ/ n masc
feria

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ n masc
iecur hepar
Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ n masc
feudum

fi fina fins adj masc
vescus
Dit dels materials poc gruixuts.

fiabilitat /fi.a.bi.ɫiˈtat/ /fi.ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
firmitas

fibra /ˈfi.bɾa/ /ˈfi.βɾə/ n fem
fibra

ficció n fem
commentum

fidel /fiˈðɛɫ/ adj
fidelis
que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa

fidelitat /fi.ðe.ɫiˈtat/ /fi.ðə.ɫiˈtat/ n fem
fidelitas

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ adv
fideliter

fideu /fiˈðɛw/ n masc
collȳra

figa /ˈfi.ɣə/ n fem
ficus
Fruit de la figuera (gènere Ficus).
(vulgarisme) vulva

figuera /fiˈɣe.ɾə/ n fem
ficus

figura /fiˈɣu.ɾa/ /fiˈɣu.ɾə/ n masc
figūra

figurativament /fi.ɣu.ɾaˌti.vaˈment/ /fi.ɣu.ɾaˌti.βaˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈment/ /fi.ɣu.ɾəˌti.βəˈmen/ adv
figūrātīvē

fil n masc
filum fīlum
Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.

filar /fiˈɫa/ /fiˈɫaɾ/ alg ant bal cent eiv fil fila filada filades filaia filaien filaies filam filant filar filara filaran filarem filaren filares filareu filaria filarien filaries filariva filariven filarives filarà filaràs filaré filaríem filaríeu filarívem filaríveu filassen filasses filassin filassis filat filats filau filava filaven filaves filavi filavo file fileguem fileguessa fileguessen fileguesses filegueu filegués fileguéssom fileguéssou filem filen files filessa filessen filesses filessi filessin filessis fileu fili filin filis filo filos fils filà filàiem filàieu filàrem filàreu filàs filàssem filàsseu filàssim filàssiu filàvem filàvets filàveu filàvom filés filéssem filésseu filéssim filéssiu filí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
neō

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ n fem
series

filipí adj masc
Philippina
Relatiu o pertanyent a les Filipines.

filipí n masc
Philippina
Persona que habita o és originària de les Filipines.
Varietat del tagal parlada a les Filipines.

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ n masc
filius natus

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ n fem
filia nata

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ n fem
filiastra

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ n masc
privignus

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ n fem
colus

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ n fem
philosophia

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ alg ant bal cent eiv filtr filtra filtrada filtrades filtraia filtraien filtraies filtram filtrant filtrar filtrara filtraran filtrarem filtraren filtrares filtrareu filtraria filtrarien filtraries filtrariva filtrariven filtrarives filtrarà filtraràs filtraré filtraríem filtraríeu filtrarívem filtraríveu filtrassen filtrasses filtrassin filtrassis filtrat filtrats filtrau filtrava filtraven filtraves filtravi filtravo filtre filtreguem filtreguessa filtreguessen filtreguesses filtregueu filtregués filtreguéssom filtreguéssou filtrem filtren filtres filtressa filtressen filtresses filtressi filtressin filtressis filtreu filtri filtrin filtris filtro filtros filtrs filtrà filtràiem filtràieu filtràrem filtràreu filtràs filtràssem filtràsseu filtràssim filtràssiu filtràvem filtràvets filtràveu filtràvom filtrés filtréssem filtrésseu filtréssim filtréssiu filtrí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
liquo
Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ n masc
liquatorium

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ n masc
philosophus

final /fiˈnaɫ/ adj
ultimus
Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ n fem
finis
Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ n masc
finis
fi, última part d'alguna cosa

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ adv
demum

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ alg ant bal cent eiv finance financeguem financeguessa financeguessen financeguesses financegueu financegués financeguéssom financeguéssou financem financen finances financessa financessen financesses financessi financessin financessis financeu financi financin financis financés financéssem financésseu financéssim financéssiu financí finanç finança finançada finançades finançaia finançaien finançaies finançam finançant finançar finançara finançaran finançarem finançaren finançares finançareu finançaria finançarien finançaries finançariva finançariven finançarives finançarà finançaràs finançaré finançaríem finançaríeu finançarívem finançaríveu finançassen finançasses finançassin finançassis finançat finançats finançau finançava finançaven finançaves finançavi finançavo finanço finanços finançà finançàiem finançàieu finançàrem finançàreu finançàs finançàssem finançàsseu finançàssim finançàssiu finançàvem finançàvets finançàveu finançàvom n-occ nord-occ nota 1 occ sept v.cent val v
pecuniam suppedito

finestra /fiˈnes.tɾa/ n fem
fenestra

fins preposition
usque ad

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ n masc
lingua Finnica
(només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fiola /fiˈɔ.ɫa/ /fiˈɔ.ɫɔ/ /fiˈɔ.ɫə/ n fem
fiola

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ n fem
feria

fissura /fiˈsu.ɾa/ /fiˈsu.ɾə/ n fem
fissura

fita /ˈfi.ta/ n fem
terminus
Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fitora /fiˈto.ɾa/ /fiˈto.ɾə/ n fem
fuscina

fix /ˈfiks/ adj
status

fixar /fikˈsa/ /fikˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fix fixa fixada fixades fixam fixant fixar fixara fixaran fixarem fixaren fixares fixareu fixaria fixarien fixaries fixarà fixaràs fixaré fixaríem fixaríeu fixassen fixasses fixassin fixassis fixat fixats fixau fixava fixaven fixaves fixe fixem fixen fixes fixessen fixesses fixessin fixessis fixeu fixi fixin fixis fixo fixà fixàrem fixàreu fixàs fixàssem fixàsseu fixàssim fixàssiu fixàvem fixàveu fixés fixéssem fixésseu fixéssim fixéssiu fixí occ sept val v
firmare
Deixar una cosa ben subjecta a una altra, de forma immòbil.
Establir de forma definitiva.

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ n masc
flagrum

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ n fem
flamma

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ adj masc
flamencum
Propi dels costums o l'art d'origen gitano incorporats al folklore andalús.

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ n masc
flamencum
Música i cant d'origen gitano popular del folklore andalús.
phoenicopterus
(epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flauta /ˈfɫaw.ta/ n fem
tibia

flauta dolça n fem
tibia recta

flectir /fɫekˈti/ /fɫekˈtiɾ/ /fɫəkˈti/ alg ant bal centr eiv flecteix flecteixa flecteixen flecteixes flecteixi flecteixin flecteixis flecteixo flecteixs flectesc flectesca flectesquen flectesques flectesqui flectesquin flectesquis flectia flectida flectides flectien flecties flectiguem flectiguera flectigueren flectigueres flectiguessen flectiguesses flectiguessin flectiguessis flectigueu flectigueva flectigueven flectigueves flectigué flectiguérem flectiguéreu flectigués flectiguéssem flectiguésseu flectiguéssim flectiguéssiu flectiguévem flectiguéveu flectim flectint flectir flectira flectiran flectirem flectiren flectires flectireu flectiria flectirien flectiries flectiriva flectiriven flectirives flectirà flectiràs flectiré flectiríem flectiríeu flectirívem flectiríveu flectisc flectisca flectisco flectiscos flectisquem flectisquen flectisques flectisqueu flectissa flectissen flectisses flectissi flectissin flectissis flectist flectit flectits flectiu flectiva flectiven flectives flectix flectixa flectixen flectixes flectixi flectixin flectixis flectixo flectixos flectí flectíem flectíets flectíeu flectírem flectíreu flectís flectíscon flectíssem flectísseu flectíssim flectíssiu flectíssom flectíssou flectívem flectíveu flectíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
flectere

flegma /ˈfɫeɡ.ma/ /ˈfɫɛɡ.mə/ n fem
pītuīta

flequer /fɫeˈke/ /fɫeˈkeɾ/ /fɫəˈke/ n masc
panifex

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ n masc
flerovium

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ n fem
sagitta
Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.

flexibilitat /fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
flexibilitās

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ adj
flexibilis

floc /ˈfɫɔk/ n masc
pluma
Petita porció de neu.

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ n fem
flos

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ adj masc
flōrentīnus
Relatiu o pertanyent a Florència.

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ n masc
flōrentīnus
Persona que habita o és originària de Florència.

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ n fem
mucor

florir /fɫoˈɾi/ /fɫoˈɾiɾ/ /fɫuˈɾi/ bal floreix floreixen floreixes floreixi floreixin floreixis floreixo floresc floresqui floresquin floresquis floria florida florides florien flories floriguem florigueu florim florint florir florira floriran florirem floriren florires florireu floriria floririen floriries florirà floriràs floriré floriríem floriríeu florisc florisca florisquen florisques florissen florisses florissin florissis florit florits floriu florix florixen florixes florixo florí floríem floríeu florírem floríreu florís floríssem florísseu floríssim floríssiu n-occ occ sept val v
floreō
Obrir-se les flors o fer-ne flors una planta.

flotilla /fɫoˈti.ʎa/ /fɫoˈti.ʎə/ /fɫuˈti.ʎə/ n fem
classicula

fluid /ˈfɫujt/ n masc
latex
Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ bal flueix flueixen flueixes flueixi flueixin flueixis flueixo fluesc fluesqui fluesquin fluesquis fluint fluir fluiran fluirem fluireu fluiria fluirien fluiries fluirà fluiràs fluiré fluiríem fluiríeu fluí fluíem fluíeu fluírem fluíreu fluís fluíssem fluísseu fluíssim fluíssiu fluïa fluïda fluïdes fluïen fluïes fluïguem fluïgueu fluïm fluïra fluïren fluïres fluïsc fluïsca fluïsquen fluïsques fluïssen fluïsses fluïssin fluïssis fluït fluïts fluïu fluïx fluïxen fluïxes fluïxo n-occ occ sept val v
fluere

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ adj masc
solutus
Mancat de força.

fluor /fɫuˈor/ n masc
fluorum fluor

flux /ˈfɫuks/ n masc
fluxus

foc n masc
ignis focus
Quelcom que crema, que produeix combustió.

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ n fem
phoca

fonamentalisme /fo.na.men.taˈɫiz.me/ /fo.nə.mən.təˈɫiz.mə/ /fu.nə.mən.təˈɫiz.mə/ n masc
fundamentalismus

fonda /ˈfon.da/ n fem
diversorium

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ bal fon fonc fondran fondre fondrem fondreu fondria fondrien fondries fondrà fondràs fondré fondríem fondríeu fonem fonen fonent foneu fonga fonguem fonguen fonguera fongueren fongueres fongues fonguessen fonguesses fonguessin fonguessis fongueu fongui fonguin fonguis fongué fonguérem fonguéreu fongués fonguéssem fonguésseu fonguéssim fonguéssiu fonguí fonia fonien fonies fons foníem foníeu fos fosa foses fosos fus fusa fuses fusos occ val v
liquescere
(transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.

foner /foˈne/ /foˈneɾ/ /fuˈne/ n masc
funditor

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ n masc
fungus

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ n masc
feniculum

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ n fem
scatebra
Punt d'on brolla un curs d'aigua.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ adv
foris
A l'exterior de

foradar /fo.ɾaˈða/ /fo.ɾaˈðaɾ/ /fo.ɾəˈða/ /fu.ɾəˈða/ alg ant bal cent eiv forad forada foradada foradades foradaia foradaien foradaies foradam foradant foradar foradara foradaran foradarem foradaren foradares foradareu foradaria foradarien foradaries foradariva foradariven foradarives foradarà foradaràs foradaré foradaríem foradaríeu foradarívem foradaríveu foradassen foradasses foradassin foradassis foradat foradats foradau foradava foradaven foradaves foradavi foradavo forade foradeguem foradeguessa foradeguessen foradeguesses foradegueu foradegués foradeguéssom foradeguéssou foradem foraden forades foradessa foradessen foradesses foradessi foradessin foradessis foradeu foradi foradin foradis forado forados forads foradà foradàiem foradàieu foradàrem foradàreu foradàs foradàssem foradàsseu foradàssim foradàssiu foradàvem foradàvets foradàveu foradàvom foradés foradéssem foradésseu foradéssim foradéssiu foradí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
transigō

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ n masc
foramen
(pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forat negre /foˌɾadˈne.ɣɾe/ /foˌɾadˈnə.ɣɾə/ /fuˌɾadˈnɛ.ɣɾə/ n masc
foramen nigrum

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ n fem
arbor
Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ n fem
forma

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) form forma formada formades formam formant formar formara formaran formarem formaren formares formareu formaria formarien formaries formarà formaràs formaré formaríem formaríeu formassen formasses formassin formassis format formats formau formava formaven formaves forme formem formen formes formessen formesses formessin formessis formeu formi formin formis formo formà formàrem formàreu formàs formàssem formàsseu formàssim formàssiu formàvem formàveu formés forméssem formésseu forméssim forméssiu formí occ sept val v
formare
Donar forma

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ n masc
caseus formaticum

formidable /for.miˈðab.bɫe/ /foɾ.miˈða.bɫe/ /foɾ.miˈða.βɫe/ /foɾ.miˈðab.bɫə/ /fur.miˈða.βɫə/ /fur.miˈðab.bɫə/ adj
formīdābilis

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ n fem
formica formīca

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ n masc
caementicium opus caementicium
Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

forn n masc
furnus pistrinum
Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

fornicar /for.niˈka/ /foɾ.niˈka/ /foɾ.niˈkaɾ/ /fur.niˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fornic fornica fornicada fornicades fornicam fornicant fornicar fornicara fornicaran fornicarem fornicaren fornicares fornicareu fornicaria fornicarien fornicaries fornicarà fornicaràs fornicaré fornicaríem fornicaríeu fornicassen fornicasses fornicassin fornicassis fornicat fornicats fornicau fornicava fornicaven fornicaves fornico fornicà fornicàrem fornicàreu fornicàs fornicàssem fornicàsseu fornicàssim fornicàssiu fornicàvem fornicàveu fornique forniquem forniquen forniques forniquessen forniquesses forniquessin forniquessis forniqueu forniqui forniquin forniquis forniqués forniquéssem forniquésseu forniquéssim forniquéssiu forniquí occ sept val v
fornicor

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ n fem
furca
Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

forrellat /fo.reˈʎat/ /fo.rəˈʎat/ /fu.raˈʎat/ /fu.rəˈjat/ /fu.rəˈʎat/ n masc
veru

fort adj masc
firmus potens
Dotat de fortalesa, robust.

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ n fem
castrum castellum
Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
munitio
Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ n fem
fortuna
Sort, particularment quan és bona.

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ n fem
firmitudo vis

forçar /forˈsa/ /forˈsaɾ/ /furˈsa/ alg ant bal cent eiv force forceguem forceguessa forceguessen forceguesses forcegueu forcegués forceguéssom forceguéssou forcem forcen forces forcessa forcessen forcesses forcessi forcessin forcessis forceu forci forcin forcis forcés forcéssem forcésseu forcéssim forcéssiu forcí forç força forçada forçades forçaia forçaien forçaies forçam forçant forçar forçara forçaran forçarem forçaren forçares forçareu forçaria forçarien forçaries forçariva forçariven forçarives forçarà forçaràs forçaré forçaríem forçaríeu forçarívem forçaríveu forçassen forçasses forçassin forçassis forçat forçats forçau forçava forçaven forçaves forçavi forçavo forço forços forçà forçàiem forçàieu forçàrem forçàreu forçàs forçàssem forçàsseu forçàssim forçàssiu forçàvem forçàvets forçàveu forçàvom n-occ nord-occ nota 1 occ sept v.cent val v
cōgō

fosc adj masc
obscurus
Sense llum.

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ n fem
obscuritas

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ n fem
fovea

fossa nasal n fem
cavitas nasi

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ n masc
fossa

foto /ˈfo.to/ /ˈfo.tu/ n fem
photo

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
photographia

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ n fem
photosynthesis

fotó /foˈto/ /fuˈto/ n masc
photon

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ n fem
fractio
Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
fractio fractiō
Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ n fem
fractura

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ n masc
dēfectiō

franci n masc
francium

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ n masc
francomurarius

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ adj masc
francogallicus
Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ n masc
lingua Francogallica francogallicus
(només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ n masc
frater
Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

frase /ˈfɾa.ze/ n fem
sententia
Unió de subjecte i predicat, oració.

fraternalment /fɾa.terˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈment/ /fɾə.tərˌnaɫˈmen/ /fɾə.təɾˌnaɫˈment/ adv
fraterne

fraternitat /fɾa.teɾ.niˈtat/ /fɾə.tər.niˈtat/ n fem
fraternĭtas

frau /ˈfɾaw/ n masc
fraus

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ n masc
frenum -i

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ adj masc
frigidus algidus
De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ n masc
frigor algor
Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fredor /fɾeˈðo/ /fɾeˈðoɾ/ /fɾəˈðo/ n fem
frigor

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ alg bal fregeix fregeixen fregeixes fregeixi fregeixin fregeixis fregeixo fregesc fregesqui fregesquin fregesquis fregia fregida fregides fregien fregies fregiguem fregigueu fregim fregint fregir fregira fregiran fregirem fregiren fregires fregireu fregiria fregirien fregiries fregirà fregiràs fregiré fregiríem fregiríeu fregisc fregisca fregisquen fregisques fregissen fregisses fregissin fregissis fregit fregits fregiu fregix fregixen fregixes fregixo fregí fregíem fregíeu fregírem fregíreu fregís fregíssem fregísseu fregíssim fregíssiu frig frigen friges frigi frigin frigis frija frit frita frites frits n-occ occ sept val v
frigere

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ adj masc
frictus
Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

freixura /fɾejˈʃu.ɾa/ /fɾeˈʃu.ɾa/ /fɾəˈʃu.ɾə/ n fem
pulmo

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ alg ant bal cent eiv fren frena frenada frenades frenaia frenaien frenaies frenam frenant frenar frenara frenaran frenarem frenaren frenares frenareu frenaria frenarien frenaries frenariva frenariven frenarives frenarà frenaràs frenaré frenaríem frenaríeu frenarívem frenaríveu frenassen frenasses frenassin frenassis frenat frenats frenau frenava frenaven frenaves frenavi frenavo frene freneguem freneguessa freneguessen freneguesses frenegueu frenegués freneguéssom freneguéssou frenem frenen frenes frenessa frenessen frenesses frenessi frenessin frenessis freneu freni frenin frenis freno frenos frens frenà frenàiem frenàieu frenàrem frenàreu frenàs frenàssem frenàsseu frenàssim frenàssiu frenàvem frenàvets frenàveu frenàvom frenés frenéssem frenésseu frenéssim frenéssiu frení n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
sufflāminō

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ adj
frequens

freqüentment /fɾeˌkwemˈmen/ /fɾeˌkwemˈment/ /fɾəˌkwemˈmen/ /fɾəˌkwemˈment/ adv
saepe

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ n fem
crebritas frequentia

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ adj masc
recens
Acabat de fer.

fressa /ˈfɾe.sa/ /ˈfɾɛ.sə/ n fem
stridor

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ n masc
armarium frigidarium
Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ n masc
frons
Part de la cara per sobre dels ulls
acies
Bàndol de combat

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ n fem
finis
Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

frontis /ˈfɾon.tis/ n masc
frons
Frontispici d'un edifici.

frontispici /fɾon.tisˈpi.si/ /fɾun.tisˈpi.si/ n masc
fastigium
Façana principal i destacada d’un edifici

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ n fem
cardo cardō

frugal /fɾuˈɣaɫ/ adj
parcus

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ n fem
frūgālitās

fruit n masc
fructus fruges
Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ n fem
fructus pōmum
Fruit mengívol.

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ adj
fragilis

frígid /ˈfɾi.d͡ʒit/ /ˈfɾi.ʒit/ adj masc
frīgidus
Molt fred.
(medicina) Sense resposta a l’estímul sexual, especialment una dona.

frívol /ˈfɾi.voɫ/ /ˈfɾi.vuɫ/ /ˈfɾi.βoɫ/ /ˈfɾi.βuɫ/ adj masc
frīvolus

frívolament /ˌfɾi.vo.ɫaˈment/ /ˌfɾi.vo.ɫəˈment/ /ˌfɾi.vu.ɫəˈmen/ /ˌfɾi.βo.ɫaˈmen/ /ˌfɾi.βu.ɫəˈmen/ adv
frīvolē

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ n masc
flagellum
Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ n fem
contrāpunctus
(música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ adj
fugax

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ alg bal fugen fuges fugi fugia fugida fugides fugien fugies fugiguem fugigueu fugim fugin fugint fugir fugira fugiran fugirem fugiren fugires fugireu fugiria fugirien fugiries fugirà fugiràs fugiré fugiríem fugiríeu fugis fugissen fugisses fugissin fugissis fugit fugits fugiu fugí fugíem fugíeu fugírem fugíreu fugís fugíssem fugísseu fugíssim fugíssiu fuig fuit fuita fuites fuits fuja fujo occ sept val v
fugere
Una cosa, allunyar-se ràpidament.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ adj masc
fugitīvus
Que fuig, que s’ha escapat.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ n masc
fugitīvus
Persona que fuig.

fuita /ˈfuj.ta/ /ˈfuj.tə/ /ˈfwi.ta/ n fem
fuga

fulcre /ˈfuɫ.kɾe/ /ˈfuɫ.kɾə/ n masc
fulcrum

full /ˈfuj/ /ˈfuʎ/ n masc
folium

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ n fem
folium frons
(botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
lamina
Part tallant d'un objecte.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ n masc
frons
Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fum n masc
fumus
Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ alg ant bal cent eiv fum fuma fumada fumades fumaia fumaien fumaies fumam fumant fumar fumara fumaran fumarem fumaren fumares fumareu fumaria fumarien fumaries fumariva fumariven fumarives fumarà fumaràs fumaré fumaríem fumaríeu fumarívem fumaríveu fumassen fumasses fumassin fumassis fumat fumats fumau fumava fumaven fumaves fumavi fumavo fume fumeguem fumeguessa fumeguessen fumeguesses fumegueu fumegués fumeguéssom fumeguéssou fumem fumen fumes fumessa fumessen fumesses fumessi fumessin fumessis fumeu fumi fumin fumis fumo fumos fums fumà fumàiem fumàieu fumàrem fumàreu fumàs fumàssem fumàsseu fumàssim fumàssiu fumàvem fumàvets fumàveu fumàvom fumés fuméssem fumésseu fuméssim fuméssiu fumí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
fumare

funció n fem
pars

fundació /fun.da.siˈo/ n fem
fundatio
Tipus de persona jurídica que es caracteritza per ser una organització sense ànim o fins de lucre. Dotada amb un patrimoni propi atorgat pels seus fundadors, la fundació ha de perseguir les fins que es van contemplar en el seu objecte social, si bé ha de també cuidar del seu patrimoni com a mitjà per a la consecució dels fins.

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fund funda fundada fundades fundam fundant fundar fundara fundaran fundarem fundaren fundares fundareu fundaria fundarien fundaries fundarà fundaràs fundaré fundaríem fundaríeu fundassen fundasses fundassin fundassis fundat fundats fundau fundava fundaven fundaves funde fundem funden fundes fundessen fundesses fundessin fundessis fundeu fundi fundin fundis fundo fundà fundàrem fundàreu fundàs fundàssem fundàsseu fundàssim fundàssiu fundàvem fundàveu fundés fundéssem fundésseu fundéssim fundéssiu fundí occ sept val v
fundō
Establir, erigir, instituir.

funest /fuˈnest/ adj masc
funestus

fura /ˈfu.ɾa/ /ˈfu.ɾə/ n fem
furo
Mamífer semblant a la mostela (Mustela putorius furo).
(figuradament) Persona que es fica a tot arreu per a esbrinar coses d’altri.

furga /ˈfur.ɡə/ /ˈfuɾ.ɣa/ n fem
rutābulum

furiosament /fu.ɾiˌo.zaˈmen/ /fu.ɾiˌo.zaˈment/ /fu.ɾiˌo.zəˈmen/ /fu.ɾiˌo.zəˈment/ adv
furenter

furt /ˈfurt/ n masc
furtum

fus /ˈfus/ n masc
fusus
Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.

fusell /fuˈzeʎ/ n masc
sclopetum

fusió /fu.ziˈo/ n fem
colliquatio

fusta /ˈfus.ta/ n fem
lignum materia
(normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.
lignum
(tennis) Cop d'execució incorrecta en què el contacte de la raqueta amb la pilota o el volant s'efectua en part o totalment per mitjà del marc de la raqueta.
(golf) Bastó d'empunyadura llarga i cap rodó, que s'utilitza per a fer els cops més llargs.

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ n masc
lignarius
(professions) Persona que treballa amb fusta.

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ n masc
pediludium pedifollis

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ n masc
futurum
Temps que ha de venir.
tempus futurum
Temps verbal diferent del present i del passat.

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ n fem
fabricatio
Acció i efecte de fabricar.
fabrica officīna
Paratge destinat a fabricar alguna cosa.
fabrica
Edifici sumptuós.

fàcil adj
facilis
Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàcula /ˈfa.ku.ɫa/ /ˈfa.ku.ɫə/ n fem
facula

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ adj masc
phallicus

fàmul /ˈfa.muɫ/ n masc
famulus

fàstic /ˈfas.tik/ n masc
fastidium

fèrula /ˈfɛ.ɾu.ɫa/ n fem
serperastrum

fètid adj masc
foetidus

física /ˈfi.zi.ka/ n fem
physica
Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

fístula /ˈfis.tu.ɫa/ /ˈfis.tu.ɫə/ n fem
fistula

fòbia /ˈfɔ.bi.a/ /ˈfɔ.βi.ə/ n fem
phobia

fòrum n masc
forum

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ n masc
phosphorus

fútil /ˈfu.tiɫ/ adj
cassus

gabella /ɡaˈbe.ʎa/ /ɡəˈβe.ʎə/ n fem
vectigal
Qualsevol tribut o contribució que es paga al príncep.

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ n masc
gadolinium

gafet /ɡaˈfet/ /ɡəˈfɛt/ n masc
uncinus
Peça de metall feta de fil de llautó o de ferro platejat o altra cosa semblant, que forma un ganxo amb dues anelles al peu per a clavar-lo, i que unint-se amb la gafeta serveix regularment per a cordar les obertures d'una peça de roba.
fibula
Cadascuna de les tanques de metall que es posen als llibres.

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ adv
paene

galeria n fem
cuniculus

galet /ɡaˈɫet/ /ɡəˈɫət/ /ɡəˈɫɛt/ n masc
siphunculus
Canonet de banya, canya o altra matèria que es posa a la boca de les botes i altres eines semblants per beure per ell amb facilitat.

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ n masc
galleon
Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall n masc
gallus
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).

gallec /ɡaˈʎek/ gallega adj masc
Gallæcus
Relatiu o pertanyent a Galícia, als seus habitants o a la llengua gallega.

gallec /ɡaˈʎek/ n masc
lingua gallaeca
Natural de Galícia
(només singular) Llengua parlada a Galícia, la zona occidental d'Astúries, la comarca del Bierzo, a l'oest de Zamora i al nord de Portugal.

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ n fem
situla

gallina /ɡaˈʎi.na/ n fem
gallina gallīna
Au de corral.

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ n masc
gallinarium

galta /ˈɡaɫ.ta/ n fem
bucca gena

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ n masc
gallium

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ n masc
wallus
Individu de Gal·les.

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ n fem
galaxias

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ n masc
congius

gamarús /ɡa.maˈɾus/ n masc
cavannus
Ocell de la família de les estrígides (Strix aluco).

gambirot /ɡam.biˈɾɔt/ /ɡəm.biˈɾɔt/ n masc
irrequietus

gana n fem
fames
Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ n masc
culter
Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ n masc
procerus
(arcaisme) Home alt i prim.

garantir /ɡa.ɾanˈti/ /ɡa.ɾanˈtiɾ/ bal garanteix garanteixen garanteixes garanteixi garanteixin garanteixis garanteixo garantesc garantesqui garantesquin garantesquis garantia garantida garantides garantien garanties garantiguem garantigueu garantim garantint garantir garantira garantiran garantirem garantiren garantires garantireu garantiria garantirien garantiries garantirà garantiràs garantiré garantiríem garantiríeu garantisc garantisca garantisquen garantisques garantissen garantisses garantissin garantissis garantit garantits garantiu garantix garantixen garantixes garantixo garantí garantíem garantíeu garantírem garantíreu garantís garantíssem garantísseu garantíssim garantíssiu n-occ occ sept val v
polliceor

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
stabulum

gargaritzar /ɡar.ɣa.ɾiˈd͡za/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈza/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /ɡər.ɡə.ɾiˈd͡za/ alg ant bal cent eiv gargaritz gargaritza gargaritzada gargaritzades gargaritzaia gargaritzaien gargaritzaies gargaritzam gargaritzant gargaritzar gargaritzara gargaritzaran gargaritzarem gargaritzaren gargaritzares gargaritzareu gargaritzaria gargaritzarien gargaritzaries gargaritzariva gargaritzariven gargaritzarives gargaritzarà gargaritzaràs gargaritzaré gargaritzaríem gargaritzaríeu gargaritzarívem gargaritzaríveu gargaritzassen gargaritzasses gargaritzassin gargaritzassis gargaritzat gargaritzats gargaritzau gargaritzava gargaritzaven gargaritzaves gargaritzavi gargaritzavo gargaritze gargaritzeguem gargaritzeguessa gargaritzeguessen gargaritzeguesses gargaritzegueu gargaritzegués gargaritzeguéssom gargaritzeguéssou gargaritzem gargaritzen gargaritzes gargaritzessa gargaritzessen gargaritzesses gargaritzessi gargaritzessin gargaritzessis gargaritzeu gargaritzi gargaritzin gargaritzis gargaritzo gargaritzos gargaritzs gargaritzà gargaritzàiem gargaritzàieu gargaritzàrem gargaritzàreu gargaritzàs gargaritzàssem gargaritzàsseu gargaritzàssim gargaritzàssiu gargaritzàvem gargaritzàvets gargaritzàveu gargaritzàvom gargaritzés gargaritzéssem gargaritzésseu gargaritzéssim gargaritzéssiu gargaritzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
gargarizare

gargotejar /ɡar.ɣo.teˈʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒaɾ/ /ɡər.ɣu.təˈʒa/ /ɡəɾ.ɣo.təˈd͡ʒa/ alg bal eiv gargotege gargotegem gargotegen gargoteges gargotegessen gargotegesses gargotegessin gargotegessis gargotegeu gargotegi gargotegin gargotegis gargotegés gargotegéssem gargotegésseu gargotegéssim gargotegéssiu gargotegí gargoteig gargoteja gargotejada gargotejades gargotejam gargotejant gargotejar gargotejara gargotejaran gargotejarem gargotejaren gargotejares gargotejareu gargotejaria gargotejarien gargotejaries gargotejarà gargotejaràs gargotejaré gargotejaríem gargotejaríeu gargotejassen gargotejasses gargotejassin gargotejassis gargotejat gargotejats gargotejau gargotejava gargotejaven gargotejaves gargotejo gargotejà gargotejàrem gargotejàreu gargotejàs gargotejàssem gargotejàsseu gargotejàssim gargotejàssiu gargotejàvem gargotejàveu nota 1 occ sept v.cent val v
ducere

garlaire /ɡaɾˈɫaj.ɾe/ /ɡərˈɫaj.ɾə/ n neut
garrulus

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ n fem
sertum
Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.
libum
Panellet de pa o d'una altra pasta formada en cercle.

garlar /ɡarˈɫa/ /ɡaɾˈɫa/ /ɡaɾˈɫaɾ/ /ɡərˈɫa/ alg ant bal cent eiv garl garla garlada garlades garlaia garlaien garlaies garlam garlant garlar garlara garlaran garlarem garlaren garlares garlareu garlaria garlarien garlaries garlariva garlariven garlarives garlarà garlaràs garlaré garlaríem garlaríeu garlarívem garlaríveu garlassen garlasses garlassin garlassis garlat garlats garlau garlava garlaven garlaves garlavi garlavo garle garleguem garleguessa garleguessen garleguesses garlegueu garlegués garleguéssom garleguéssou garlem garlen garles garlessa garlessen garlesses garlessi garlessin garlessis garleu garli garlin garlis garlo garlos garls garlà garlàiem garlàieu garlàrem garlàreu garlàs garlàssem garlàsseu garlàssim garlàssiu garlàvem garlàvets garlàveu garlàvom garlés garléssem garlésseu garléssim garléssiu garlí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
garrire

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ n masc
porcellus

garsa /ˈɡaɾ.sa/ n fem
pica pīca

gas n masc
gasum gasium
Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ n fem
dorcas

gaseta /ɡaˈze.ta/ /ɡəˈzə.tə/ /ɡəˈzɛ.tə/ n fem
diarium rerum gestarum

gaseter n masc
venditor

gat n masc
feles felis
Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ alg ant bal centr eiv gaudeix gaudeixa gaudeixen gaudeixes gaudeixi gaudeixin gaudeixis gaudeixo gaudeixs gaudesc gaudesca gaudesquen gaudesques gaudesqui gaudesquin gaudesquis gaudia gaudida gaudides gaudien gaudies gaudiguem gaudiguera gaudigueren gaudigueres gaudiguessen gaudiguesses gaudiguessin gaudiguessis gaudigueu gaudigueva gaudigueven gaudigueves gaudigué gaudiguérem gaudiguéreu gaudigués gaudiguéssem gaudiguésseu gaudiguéssim gaudiguéssiu gaudiguévem gaudiguéveu gaudim gaudint gaudir gaudira gaudiran gaudirem gaudiren gaudires gaudireu gaudiria gaudirien gaudiries gaudiriva gaudiriven gaudirives gaudirà gaudiràs gaudiré gaudiríem gaudiríeu gaudirívem gaudiríveu gaudisc gaudisca gaudisco gaudiscos gaudisquem gaudisquen gaudisques gaudisqueu gaudissa gaudissen gaudisses gaudissi gaudissin gaudissis gaudist gaudit gaudits gaudiu gaudiva gaudiven gaudives gaudix gaudixa gaudixen gaudixes gaudixi gaudixin gaudixis gaudixo gaudixos gaudí gaudíem gaudíets gaudíeu gaudírem gaudíreu gaudís gaudíscon gaudíssem gaudísseu gaudíssim gaudíssiu gaudíssom gaudíssou gaudívem gaudíveu gaudíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
fruor

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ n fem
gavia

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ n fem
gē

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ n masc
pruina

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ n masc
gigas
Ésser d'estatura desmesurada.

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ n masc
glacies
Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelat /ʒəˈɫat/ n masc
glacies
(aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ n fem
transenna invidia
Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ n fem
gemma

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ n masc
genum

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ n masc
gener

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ n masc
Ianuarius Januarius
Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ n fem
aetas

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ adv
fermē

generosament /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈment/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈmen/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈment/ adv
largē

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ n fem
largitās

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ adj masc
munificus

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ adj masc
casus possessīvus

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ n fem
gingiva

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ n masc
genocidium

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ n masc
genu poples
(anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ adv
minime
Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.
omnīnō
(interrogatiu, condicional) Quantitat mínima d'una suposició.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ n fem
gens populus

genuflexió /d͡ʒe.nu.fɫek.siˈo/ /ʒə.nu.fɫək.siˈo/ n fem
geniculatio

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ adj masc
vērus

genísser /d͡ʒeˈni.seɾ/ /ʒəˈni.sər/ n masc
ianizarus

geo- /ˈd͡ʒe.o/ /ˈʒe.o/ /ˈʒe.u/ prefix
geo-

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
geographia
Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
geologia
Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ n fem
geometria

geomètric /d͡ʒe.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.uˈmɛ.tɾik/ adj masc
geōmetricus

georgià /ʒə.oɾ.ʒiˈa/ /ʒə.ur.ʒiˈa/ n masc
Hibēricus
(masculí singular) Llengua parlada a Geòrgia.

gep /ˈd͡ʒep/ n masc
gibber

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ adj masc
gibber
Que té un gep.

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ n masc
rubus

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ n fem
soror germana
Filla dels mateixos pares.
Membre d'una comunitat religiosa.
Col·lega, companya, sòcia.

germanastre /d͡ʒeɾ.maˈnas.tɾe/ /ʒər.məˈnas.tɾə/ n masc
comprivignus
Fill del padrastre o de la madrastra.

germani /ʒərˈma.ni/ n masc
germanium

germinar /d͡ʒeɾ.miˈnaɾ/ /ʒeɾ.miˈna/ /ʒəɾ.miˈna/ alg ant bal cent eiv germina germinada germinades germinaia germinaien germinaies germinam germinant germinar germinara germinaran germinarem germinaren germinares germinareu germinaria germinarien germinaries germinariva germinariven germinarives germinarà germinaràs germinaré germinaríem germinaríeu germinarívem germinaríveu germinassen germinasses germinassin germinassis germinat germinats germinau germinava germinaven germinaves germinavi germinavo germine germineguem germineguessa germineguessen germineguesses germinegueu germinegués germineguéssom germineguéssou germinem germinen germines germinessa germinessen germinesses germinessi germinessin germinessis germineu germini germinin germinis germino germinos germinà germinàiem germinàieu germinàrem germinàreu germinàs germinàssem germinàsseu germinàssim germinàssiu germinàvem germinàvets germinàveu germinàvom germinés germinéssem germinésseu germinéssim germinéssiu germiní germín n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
germino

germà /d͡ʒeɾˈma/ n masc
frater
Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ adj
Germanici
Relacionat amb Alemanya, la seva cultura o llengua
Relacionat amb el germani

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ n masc
Germanica
Habitant de l'antiga Germània
Germanici
Llengua dels antic habitants de Germània
Grup de llengües europees a la que pertanyen: el danès, l'islandès, el suec, l'anglès, l'alemany, l'holandès, el frisó, l'austríac i el noruec

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ n fem
hirnea
Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ n masc
vase
Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ n masc
gerundium

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ n fem
caespes

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ n masc
gestus

gibrell /d͡ʒiˈbɾeʎ/ /ʒiˈβɾeʎ/ n masc
labrum pelvis
Tradicionalment, recipient de terrissa envernissada, rodó, aproximadament d'un pam d'alçada, que des del cul es va eixamplant fins a la boca, i serveix principalment per a rentar.

gibrella /d͡ʒiˈbɾe.ʎa/ /ʒiˈβɾe.ʎə/ n fem
pollubrum

gibrelleta /d͡ʒi.bɾeˈʎe.ta/ /ʒi.bɾəˈʎə.tə/ /ʒi.bɾəˈʎɛ.tə/ /ʒi.βɾəˈʎɛ.tə/ n fem
pollubrum
Diminutiu de gibrella.
matella
Bacineta per a orinar u orinal que habitualment es deixa sota el llit per evitar haver-s'hi de desplaçar al vàter.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ n fem
gin

ginebre /d͡ʒiˈne.bɾe/ n masc
iūniperus

gipó /d͡ʒiˈpo/ /ʒiˈpo/ n masc
thorax

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ n masc
Helianthus

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ n fem
camelopardalis giraffa
Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) gir gira girada girades giram girant girar girara giraran girarem giraren girares girareu giraria girarien giraries girarà giraràs giraré giraríem giraríeu girassen girasses girassin girassis girat girats girau girava giraven giraves gire girem giren gires giressen giresses giressin giressis gireu giri girin giris giro girà giràrem giràreu giràs giràssem giràsseu giràssim giràssiu giràvem giràveu girés giréssem girésseu giréssim giréssiu girí occ sept val v
vertere
(intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
torquere
(intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.

gla n fem
glans

glacial /ɡɫa.siˈaɫ/ adj
glacialis
Relatiu o pertanyent al glaç.

glaucoma /ɡɫawˈko.ma/ /ɡɫəwˈko.mə/ n masc
glaucoma

glaçada /gɫaˈsa.ða/ /gɫəˈsa.ðə/ n fem
gelatio

globalització /ɡɫo.ba.ɫi.za.siˈo/ /ɡɫo.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɡɫo.βa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɫu.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
globalizatio
Acció i efecte de globalitzar.
Procés pel qual un fenomen polític, econòmic, social o cultural esdevé d'àmbit universal.

globus n masc
globus
Figura en forma esfèrica.

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ n fem
glucosium

gluten /ˈɡɫu.ten/ /ˈɡɫu.tən/ n masc
gluten

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ n fem
glandula

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ n fem
gloria

gobi /ˈɡɔ.βi/ n masc
gobio

goig /ˈɡɔt͡ʃ/ n masc
gaudium
Emoció que resulta d'allò que es posseeix, es desitja o complau.

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ n fem
guttur
(anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.

golf /ˈɡoɫf/ n masc
sinus
Porció de mar tancada parcialment de terra.
pilamalleus
Esport de pilota practicat a l'aire lliure en un camp de golf que consisteix a introduir una bola en una sèrie de forats successius colpejant-la amb un bastó.

googol /ɡuˈɣoɫ/ n masc
googol

gos n masc
canis
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) gos gosa gosada gosades gosam gosant gosar gosara gosaran gosarem gosaren gosares gosareu gosaria gosarien gosaries gosarà gosaràs gosaré gosaríem gosaríeu gosassen gosasses gosassin gosassis gosat gosats gosau gosava gosaven gosaves gose gosem gosen goses gosessen gosesses gosessin gosessis goseu gosi gosin gosis goso gosà gosàrem gosàreu gosàs gosàssem gosàsseu gosàssim gosàssiu gosàvem gosàveu gosés goséssem gosésseu goséssim goséssiu gosí occ sept val v
audere

gossa /ˈɡo.sə/ n fem
canis

got /ˈɡot/ n masc
poculum
Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ n fem
gutta stilla
Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.
gutta
Element ornamental arquitectònic en forma de gota idealitzada, en especial les que es troben sota els tríglifs.

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ n masc
gubernatio rectio
Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ n masc
gubernator

governança /ɡo.veɾˈnan.sa/ /ɡo.vəɾˈnan.sə/ /ɡo.βerˈnan.sa/ /ɡo.βeɾˈnan.sa/ /ɡu.vərˈnan.sə/ /ɡu.βərˈnan.sə/ n fem
regimen

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) govern governa governada governades governam governant governar governara governaran governarem governaren governares governareu governaria governarien governaries governarà governaràs governaré governaríem governaríeu governassen governasses governassin governassis governat governats governau governava governaven governaves governe governem governen governes governessen governesses governessin governessis governeu governi governin governis governo governà governàrem governàreu governàs governàssem governàsseu governàssim governàssiu governàvem governàveu governés governéssem governésseu governéssim governéssiu governí occ sept val v
gubernare
Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

gra /ˈɡra/ n masc
frūmentum

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ adv
gradātim

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ n fem
monedula
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).

grallar /ɡɾaˈʎa/ /ɡɾaˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. gralla grallada grallades grallant grallar grallara grallaran grallarem grallaren grallares grallareu grallaria grallarien grallaries grallarà grallaràs grallaré grallaríem grallaríeu grallassen grallasses grallat grallats grallava grallaven grallaves gralle grallem grallen gralles grallessen grallesses grallessin grallessis gralleu gralli grallin grallis grallo grallà grallàrem grallàreu grallàssem grallàsseu grallàvem grallàveu grallés gralléssem grallésseu gralléssim gralléssiu grallí occ sept val val (1) v
crocio

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ n fem
grammatica

gran adj
magnus
De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ n masc
granarium
(agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ n fem
praedium vicus

granment /ˌɡɾamˈmen/ /ˌɡɾamˈment/ adv
magnopere

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ n fem
rana
(zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ n fem
consutorium

gras /ˈɡɾas/ adj masc
pinguis crassus
Amb molt de greix al cos, voluminós.

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ n masc
caeliscalpium
Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ alg ant bal cent eiv grat grata gratada gratades grataia grataien grataies gratam gratant gratar gratara grataran gratarem grataren gratares gratareu grataria gratarien grataries gratariva gratariven gratarives gratarà grataràs grataré grataríem grataríeu gratarívem grataríveu gratassen gratasses gratassin gratassis gratat gratats gratau gratava grataven grataves gratavi gratavo grate grateguem grateguessa grateguessen grateguesses grategueu grategués grateguéssom grateguéssou gratem graten grates gratessa gratessen gratesses gratessi gratessin gratessis grateu grati gratin gratis grato gratos grats gratà gratàiem gratàieu gratàrem gratàreu gratàs gratàssem gratàsseu gratàssim gratàssiu gratàvem gratàvets gratàveu gratàvom gratés gratéssem gratésseu gratéssim gratéssiu gratí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
scabo

gratar-se v
scabo

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ n fem
gratitudo

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ n fem
glārea
(construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..
(geomorfologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 2 i 20 mm.
(geoarqueologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 10 i 200 mm.

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) grau grav grava gravada gravades gravam gravant gravar gravara gravaran gravarem gravaren gravares gravareu gravaria gravarien gravaries gravarà gravaràs gravaré gravaríem gravaríeu gravassen gravasses gravassin gravassis gravat gravats gravau gravava gravaven gravaves grave gravem graven graves gravessen gravesses gravessin gravessis graveu gravi gravin gravis gravo gravà gravàrem gravàreu gravàs gravàssem gravàsseu gravàssim gravàssiu gravàvem gravàveu gravés gravéssem gravésseu gravéssim gravéssiu graví occ sept val v
insignare
Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ n fem
gravitas
Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó n masc
graviton

grec grega adj masc
Graecus Graeca
Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec n masc
Graeca Graece
Ciutadà de Grècia.
(només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec antic n masc
graece antique

grec modern n masc
lingua graeca nova

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ n masc
aquilo

gregorià /ɡɾe.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣu.ɾiˈa/ adj masc
Gregorianus

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ n masc
adeps

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) greix greixa greixada greixades greixam greixant greixar greixara greixaran greixarem greixaren greixares greixareu greixaria greixarien greixaries greixarà greixaràs greixaré greixaríem greixaríeu greixassen greixasses greixassin greixassis greixat greixats greixau greixava greixaven greixaves greixe greixem greixen greixes greixessen greixesses greixessin greixessis greixeu greixi greixin greixis greixo greixà greixàrem greixàreu greixàs greixàssem greixàsseu greixàssim greixàssiu greixàvem greixàveu greixés greixéssem greixésseu greixéssim greixéssiu greixí occ sept val v
lūbricō

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ n masc
conflatorium
(metal·lúrgia) Cavitat inferior d’un forn de cup.

greu /ˈɡɾew/ adj
bassus
Aplicat a la música o la parla, de to baix.
serius
Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ n masc
offensa
Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.

grill /ˈɡɾiʎ/ n fem
gryllus
Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.

grip n fem
influentia

gripau n masc
bufo

gris adj masc
cinereus canus
Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

groc groga adj masc
flavus gilvus
Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc n masc
flavus gilvus
Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

groller /ɡɾoˈʎe/ /ɡɾoˈʎeɾ/ /ɡɾuˈʎe/ adj masc
inurbanus

grollerament /ɡɾoˌʎe.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌʎe.ɾaˈment/ /ɡɾoˌʎe.ɾəˈment/ /ɡɾuˌʎe.ɾəˈmen/ adv
barbarē

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ n masc
oscillum

grop /ˈɡɾop/ n masc
nodus
Nus dels arbres.
stipes
Part de la branca que queda unida al tronc quan aquella es talla.
arduitas
Dificultat gran en què algú es troba.

gros adj masc
carnatus
Considerable en volum.

gros n masc
carnatus
La part més important d'un tot.

grossament /ˌɡɾɔ.saˈmen/ /ˌɡɾɔ.saˈment/ /ˌɡɾɔ.səˈmen/ /ˌɡɾɔ.səˈment/ adv
asperē

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ n fem
grus
Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ adj masc
crassus

gruny /ˈɡɾuɲ/ n masc
grunnītus

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ alg bal gruny grunya grunyen grunyes grunyi grunyia grunyida grunyides grunyien grunyies grunyiguem grunyigueu grunyim grunyin grunyint grunyir grunyira grunyiran grunyirem grunyiren grunyires grunyireu grunyiria grunyirien grunyiries grunyirà grunyiràs grunyiré grunyiríem grunyiríeu grunyis grunyissen grunyisses grunyissin grunyissis grunyit grunyits grunyiu grunyo grunys grunyí grunyíem grunyíeu grunyírem grunyíreu grunyís grunyíssem grunyísseu grunyíssim grunyíssiu occ sept val v
grunniō
Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.

grup /ˈɡɾup/ n masc
circulus grex

gruta /ˈɡɾu.ta/ /ˈɡɾu.tə/ n fem
caverna

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ Interjection
gratiæ
Expressió per a manifestar agraïment.

grèvol /ˈɡɾe.voɫ/ /ˈɡɾe.βoɫ/ /ˈɡɾɛ.voɫ/ /ˈɡɾɛ.vuɫ/ n masc
acrifolium
Fusta del grèvol, molt apreciada en ebenisteria.

grífol /ˈgɾi.foɫ/ /ˈgɾi.fuɫ/ n masc
stolo
El lluc o brot que treuen de nou els arbres i les plantes.
impetus
Grífol d'aigua: El raig que fa l'aigua de baix a dalt, elevant-se sobre la superfície.
pullulare
Fer o traure grífols: Brotar les plantes, treure llucs nous.

gual /ˈɡwaɫ/ n masc
vadum
En un riu, zona amb el fons ferm i la fondària prou reduïda per poder passar-hi a peu o en vehicle.

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ n masc
manica
Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.

guany /ˈˈɡwaɲ/ n masc
quaestus

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ n masc
victor
Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar-se la vida v
mereo

guardabosc /ˌɡwar.dəˈβɔsk/ /ˌɡwaɾ.ðaˈbɔsk/ n neut
nemoris

guardaespatlles /ˌɡwar.dəsˈpaʎ.ʎəs/ /ˌɡwar.ða.esˈpaʎ.ʎes/ /ˌɡwaɾ.ða.esˈpaɫ.ɫes/ /ˌɡwaɾ.ðəsˈpaɫ.ɫəs/ n neut
custōs corporis

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ alg ant bal cent eiv guard guarda guardada guardades guardaia guardaien guardaies guardam guardant guardar guardara guardaran guardarem guardaren guardares guardareu guardaria guardarien guardaries guardariva guardariven guardarives guardarà guardaràs guardaré guardaríem guardaríeu guardarívem guardaríveu guardassen guardasses guardassin guardassis guardat guardats guardau guardava guardaven guardaves guardavi guardavo guarde guardeguem guardeguessa guardeguessen guardeguesses guardegueu guardegués guardeguéssom guardeguéssou guardem guarden guardes guardessa guardessen guardesses guardessi guardessin guardessis guardeu guardi guardin guardis guardo guardos guards guardà guardàiem guardàieu guardàrem guardàreu guardàs guardàssem guardàsseu guardàssim guardàssiu guardàvem guardàvets guardàveu guardàvom guardés guardéssem guardésseu guardéssim guardéssiu guardí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
reservare
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ n masc
custos

guaret /ɡwaˈɾet/ /ɡwəˈɾet/ n masc
vervactum

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ bal guareix guareixen guareixes guareixi guareixin guareixis guareixo guaresc guaresqui guaresquin guaresquis guaria guarida guarides guarien guaries guariguem guarigueu guarim guarint guarir guarira guariran guarirem guariren guarires guarireu guariria guaririen guariries guarirà guariràs guariré guariríem guariríeu guarisc guarisca guarisquen guarisques guarissen guarisses guarissin guarissis guarit guarits guariu guarix guarixen guarixes guarixo guarí guaríem guaríeu guarírem guaríreu guarís guaríssem guarísseu guaríssim guaríssiu n-occ occ sept val v
sanare

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ n fem
praesidium
Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.

guatemalenc /ɡwa.te.maˈɫeŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫəŋk/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋk/ adj masc
guatemalensis

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ n fem
coturnix

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ n fem
bellum arma
Conflicte amb armes.

guerrejar /ɡe.reˈd͡ʒa/ /ɡe.reˈd͡ʒaɾ/ /ɡe.reˈʒa/ /ɡə.rəˈd͡ʒa/ /ɡə.rəˈʒa/ alg bal eiv guerrege guerregem guerregen guerreges guerregessen guerregesses guerregessin guerregessis guerregeu guerregi guerregin guerregis guerregés guerregéssem guerregésseu guerregéssim guerregéssiu guerregí guerreig guerreja guerrejada guerrejades guerrejam guerrejant guerrejar guerrejara guerrejaran guerrejarem guerrejaren guerrejares guerrejareu guerrejaria guerrejarien guerrejaries guerrejarà guerrejaràs guerrejaré guerrejaríem guerrejaríeu guerrejassen guerrejasses guerrejassin guerrejassis guerrejat guerrejats guerrejau guerrejava guerrejaven guerrejaves guerrejo guerrejà guerrejàrem guerrejàreu guerrejàs guerrejàssem guerrejàsseu guerrejàssim guerrejàssiu guerrejàvem guerrejàveu nota 1 occ sept v.cent val v
belligero
Lluitar en una guerra.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ n masc
bellator
Persona que fa la guerra, bel·licosa.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n fem
dux
Manual que serveix per orientar-se amb una tasca o en un lloc desconegut.
Via per la qual discorre un objecte.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n neut
dux
Persona que vol guiar una altra.

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) guia guiada guiades guiam guiant guiar guiara guiaran guiarem guiaren guiares guiareu guiaria guiarien guiaries guiarà guiaràs guiaré guiaríem guiaríeu guiassen guiasses guiassin guiassis guiat guiats guiau guiava guiaven guiaves guie guiem guien guies guiessen guiesses guiessin guiessis guieu guii guio guià guiàrem guiàreu guiàs guiàssem guiàsseu guiàssim guiàssiu guiàvem guiàveu guiés guiéssem guiésseu guiéssim guiéssiu guií guiï guiïn guiïs occ sept val v
derigere
Fer de guia.

guineu n fem
vulpes
Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.

guitarra /ɡiˈta.ra/ n fem
cithara fides

guix n masc
fōmentum
Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
gypsum
Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.

gules /ˈɡu.ɫes/ /ˈɡu.ɫəs/ n masc
rubeus

guru /ˈɡu.ɾu/ n masc
gurus
Guia espiritual hindú.

gust /ˈɡust/ n masc
sapor
Sentit que permet percebre els sabors.
sabor

guàrdia /ˈɡwar.di.ə/ /ˈɡwaɾ.ði.a/ n fem
gustos
Cos armat encarregat de la protecció o custòdia d’una persona o d’una cosa.

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ n masc
fons calidae atque alte exsilientis aquae

gàbia /ˈɡa.bi.a/ /ˈɡa.βi.ə/ n fem
arca

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ adj
Gallicanus
Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gàrgola /ˈɡar.ɡu.ɫə/ /ˈɡar.ɣu.ɫə/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫa/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫə/ n fem
silānus

gènere n masc
genu genus
Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ n masc
zīzyphum

ha /ˈha/ Interjection
ha
Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ alg ant bal cent eiv habilit habilita habilitada habilitades habilitaia habilitaien habilitaies habilitam habilitant habilitar habilitara habilitaran habilitarem habilitaren habilitares habilitareu habilitaria habilitarien habilitaries habilitariva habilitariven habilitarives habilitarà habilitaràs habilitaré habilitaríem habilitaríeu habilitarívem habilitaríveu habilitassen habilitasses habilitassin habilitassis habilitat habilitats habilitau habilitava habilitaven habilitaves habilitavi habilitavo habilite habiliteguem habiliteguessa habiliteguessen habiliteguesses habilitegueu habilitegués habiliteguéssom habiliteguéssou habilitem habiliten habilites habilitessa habilitessen habilitesses habilitessi habilitessin habilitessis habiliteu habiliti habilitin habilitis habilito habilitos habilits habilità habilitàiem habilitàieu habilitàrem habilitàreu habilitàs habilitàssem habilitàsseu habilitàssim habilitàssiu habilitàvem habilitàvets habilitàveu habilitàvom habilités habilitéssem habilitésseu habilitéssim habilitéssiu habilití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
habilitare

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
habilitas

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ n neut
cultor
Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ alg ant bal cent eiv habit habita habitada habitades habitaia habitaien habitaies habitam habitant habitar habitara habitaran habitarem habitaren habitares habitareu habitaria habitarien habitaries habitariva habitariven habitarives habitarà habitaràs habitaré habitaríem habitaríeu habitarívem habitaríveu habitassen habitasses habitassin habitassis habitat habitats habitau habitava habitaven habitaves habitavi habitavo habite habiteguem habiteguessa habiteguessen habiteguesses habitegueu habitegués habiteguéssom habiteguéssou habitem habiten habites habitessa habitessen habitesses habitessi habitessin habitessis habiteu habiti habitin habitis habito habitos habits habità habitàiem habitàieu habitàrem habitàreu habitàs habitàssem habitàsseu habitàssim habitàssiu habitàvem habitàvets habitàveu habitàvom habités habitéssem habitésseu habitéssim habitéssiu habití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
habitare

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ adj
habitualis

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) habitua habituada habituades habituam habituant habituar habituara habituaran habituarem habituaren habituares habituareu habituaria habituarien habituaries habituarà habituaràs habituaré habituaríem habituaríeu habituassen habituasses habituassin habituassis habituat habituats habituau habituava habituaven habituaves habitue habituem habituen habitues habituessen habituesses habituessin habituessis habitueu habituo habituu habituà habituàrem habituàreu habituàs habituàssem habituàsseu habituàssim habituàssiu habituàvem habituàveu habitués habituéssem habituésseu habituéssim habituéssiu habituí habituï habituïn habituïs occ sept val v
habituare

hac /ˈak/ n fem
hā

hafni n masc
hafnium

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ n masc
halogenus

ham /ˈam/ n masc
hamus

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ n fem
concentio

harmonitzar /ar.mo.niˈd͡za/ /aɾ.mo.niˈd͡zaɾ/ /ər.mu.nidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) harmonitz harmonitza harmonitzada harmonitzades harmonitzam harmonitzant harmonitzar harmonitzara harmonitzaran harmonitzarem harmonitzaren harmonitzares harmonitzareu harmonitzaria harmonitzarien harmonitzaries harmonitzarà harmonitzaràs harmonitzaré harmonitzaríem harmonitzaríeu harmonitzassen harmonitzasses harmonitzassin harmonitzassis harmonitzat harmonitzats harmonitzau harmonitzava harmonitzaven harmonitzaves harmonitze harmonitzem harmonitzen harmonitzes harmonitzessen harmonitzesses harmonitzessin harmonitzessis harmonitzeu harmonitzi harmonitzin harmonitzis harmonitzo harmonitzà harmonitzàrem harmonitzàreu harmonitzàs harmonitzàssem harmonitzàsseu harmonitzàssim harmonitzàssiu harmonitzàvem harmonitzàveu harmonitzés harmonitzéssem harmonitzésseu harmonitzéssim harmonitzéssiu harmonitzí occ sept val v
concino
(intransitiu) Estar en harmonia.

harmònium /aɾˈmɔ.ni.um/ n masc
harmonium

harúspex /aˈɾus.peks/ /əˈɾus.pəks/ n masc
haruspex
Endeví de l'antiga Roma que interpretava presagis a través de l'estudi de les vísceres de les víctimes.

hassi n masc
hassium

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ v
sum
Tenir en possessió.

haver de v
debere
(seguit d’infinitiu) Valor d’obligació o necessitat.
(seguit d’infinitiu) Valor de possibilitat o probabilitat.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ v
sum

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ adj masc
Havaiana
Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ n masc
Havaiana
Individu natural de Hawaii.
(només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

hecatombe /e.kaˈtom.be/ /ə.kəˈtom.bə/ n fem
hecatombē

hedonisme /e.ðoˈniz.me/ /ə.ðoˈniz.mə/ /ə.ðuˈniz.mə/ n masc
hēdonismus

heli n masc
helium

helicòpter /e.ɫiˈkɔp.teɾ/ n masc
helicopterum
Aeronau amb capacitat d'enlairament i aterrament vertical i propulsada per una gran hèlice motoritzada o més col·locades en posició horitzontal o gairebé (conegudes típicament com a rotors).

heliotropi /ə.ɫi.oˈtɾɔ.pi/ /ə.ɫi.uˈtɾɔ.pi/ n masc
hēliotropium
Planta del gènere Heliotropium de flors oloroses i petites en cimes denses que només apareixen a la cara de la planta que dóna al Sol.

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ n masc
Hellenes

hematologia /e.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /ə.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ /ə.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
haematologia

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ n masc
livor

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ n masc
hemisphaerium

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ n fem
haemoglobinum

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ n fem
hepatitis

herba /ˈer.bə/ n fem
herba gramen

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ adj masc
herbaceus
De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.
Dit de les plantes no lignificades o amb la tija més o menys dura i rígida, en contraposició amb les plantes llenyoses.

herbari /eɾˈba.ɾi/ n masc
herbārium

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) heret hereta heretada heretades heretam heretant heretar heretara heretaran heretarem heretaren heretares heretareu heretaria heretarien heretaries heretarà heretaràs heretaré heretaríem heretaríeu heretassen heretasses heretassin heretassis heretat heretats heretau heretava heretaven heretaves herete heretem hereten heretes heretessen heretesses heretessin heretessis hereteu hereti heretin heretis hereto heretà heretàrem heretàreu heretàs heretàssem heretàsseu heretàssim heretàssiu heretàvem heretàveu heretés heretéssem heretésseu heretéssim heretéssiu heretí occ sept val v
haereditario
Succeir a l'universal dret d'algun difunt.

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ n neut
haereticus

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ n masc
heres
Persona que rep una herència.

hermenèutica n fem
hermeneutica

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ n masc
heros

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n masc
heroinum
(química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ n fem
herctum
Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.

herètic /eˈɾɛ.tik/ adj masc
haereticus

herèticament /eˌɾɛ.ti.kaˈmen/ /eˌɾɛ.ti.kaˈment/ /əˌɾɛ.ti.kəˈmen/ /əˌɾɛ.ti.kəˈment/ adv
haereticē

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ n fem
hedera

hexadecimal /eɡ.za.ðe.siˈmaɫ/ /əɡ.zə.ðə.siˈmaɫ/ adj
sedecimalis

hexàgon /eɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣun/ n masc
hexagonum

hiat /ˈjat/ n masc
hiatus

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ n masc
hydrogenium

hidropesia /i.ðɾo.peˈzi.a/ /i.ðɾo.pəˈzi.ə/ /i.ðɾu.pəˈzi.ə/ n fem
hydropisis
Malaltia causada per un dipòsit d'aigua que es fa en alguna part del cos.
cupido
Metafòricament, ànsia d'alguna cosa.

hiena /ˈje.na/ n fem
hyaena

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ n fem
sanitas

hijab /hiˈd͡ʒap/ /hiˈʒap/ n masc
calautica

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ n masc
hymnus

hindi /ˈhin.di/ /ˈin.di/ n masc
hindice
Llengua parlada a l'Índia.

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ n masc
equus marinus
(anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ n fem
hypochondria

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ n fem
dissimulatio

hipofàgia /i.poˈfa.d͡ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.ə/ /i.puˈfa.ʒi.ə/ n fem
hippophagia
Alimentació amb carn de cavall.

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ n masc
hippopotamus

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ n fem
hypotheca

hipotecable /i.po.teˈka.bɫe/ /i.po.teˈka.βɫe/ /i.po.teˈkab.bɫe/ /i.po.təˈkab.bɫə/ /i.pu.təˈka.βɫə/ /i.pu.təˈkab.bɫə/ adj
pignerari
Que es pot hipotecar.

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) hipotec hipoteca hipotecada hipotecades hipotecam hipotecant hipotecar hipotecara hipotecaran hipotecarem hipotecaren hipotecares hipotecareu hipotecaria hipotecarien hipotecaries hipotecarà hipotecaràs hipotecaré hipotecaríem hipotecaríeu hipotecassen hipotecasses hipotecassin hipotecassis hipotecat hipotecats hipotecau hipotecava hipotecaven hipotecaves hipoteco hipotecà hipotecàrem hipotecàreu hipotecàs hipotecàssem hipotecàsseu hipotecàssim hipotecàssiu hipotecàvem hipotecàveu hipoteque hipotequem hipotequen hipoteques hipotequessen hipotequesses hipotequessin hipotequessis hipotequeu hipotequi hipotequin hipotequis hipotequés hipotequéssem hipotequésseu hipotequéssim hipotequéssiu hipotequí occ sept val v
hypothecare

hipotecari /i.po.teˈka.ɾi/ /i.pu.təˈka.ɾi/ adj masc
hypothecarius
pertanyent a la hipoteca

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ n fem
hypotenusa

hipèrbaton /iˈpɛr.bə.tun/ /iˈpɛɾ.ba.ton/ /iˈpɛɾ.bə.ton/ n masc
hyperbaton

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ n fem
hyperbole

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ n masc
hippodromus

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ n fem
hypothesis

hisop /iˈzɔp/ n masc
hysopum

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
histologia

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ n masc
historicus

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ n fem
fabula
relat
historia
Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

històric adj masc
historicus

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ n masc
hiems hibernus

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) hivern hiverna hivernada hivernades hivernam hivernant hivernar hivernara hivernaran hivernarem hivernaren hivernares hivernareu hivernaria hivernarien hivernaries hivernarà hivernaràs hivernaré hivernaríem hivernaríeu hivernassen hivernasses hivernassin hivernassis hivernat hivernats hivernau hivernava hivernaven hivernaves hiverne hivernem hivernen hivernes hivernessen hivernesses hivernessin hivernessis hiverneu hiverni hivernin hivernis hiverno hivernà hivernàrem hivernàreu hivernàs hivernàssem hivernàsseu hivernàssim hivernàssiu hivernàvem hivernàveu hivernés hivernéssem hivernésseu hivernéssim hivernéssiu hiverní occ sept val v
hiemo

hola /ˈo.ɫa/ Interjection
salve ave
(castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holmi n masc
holmium

home /ˈɔ.mə/ n masc
vir
Persona del sexe masculí.

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ n masc
homicidium

homofonia /o.mo.foˈni.a/ /o.mo.foˈni.ə/ /u.mu.fuˈni.ə/ n fem
homophonia

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ homogènia adj masc
eiusdem naturae

homologar /o.mo.ɫoˈɣa/ /o.mo.ɫoˈɣaɾ/ /u.mu.ɫuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) homolog homologa homologada homologades homologam homologant homologar homologara homologaran homologarem homologaren homologares homologareu homologaria homologarien homologaries homologarà homologaràs homologaré homologaríem homologaríeu homologassen homologasses homologassin homologassis homologat homologats homologau homologava homologaven homologaves homologo homologue homologuem homologuen homologues homologuessen homologuesses homologuessin homologuessis homologueu homologui homologuin homologuis homologués homologuéssem homologuésseu homologuéssim homologuéssiu homologuí homologà homologàrem homologàreu homologàs homologàssem homologàsseu homologàssim homologàssiu homologàvem homologàveu occ sept val v
agnoscere
Contrastar els compliment de determinats requisits oficials.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ adj
cinaedus
(LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ n neut
cinaedus homosexualis
(LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
homosexualitas

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ adj masc
homonymus

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ n masc
homonymum

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ n fem
honestas

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ adj masc
hungaricus
Relatiu a Hongria, als seus habitants o a la seva llengua.

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ n masc
hungaricus
(masculí singular) Llengua originària d'Hongria.

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ n
honor
Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
(golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

honorable /o.noˈɾa.bɫe/ /o.noˈɾa.βɫe/ /o.noˈɾab.bɫe/ /o.noˈɾab.bɫə/ /u.nuˈɾa.βɫə/ /u.nuˈɾab.bɫə/ adj
honorabilis

honorari /o.noˈɾa.ɾi/ /u.nuˈɾa.ɾi/ adj masc
honōrārius

honorificar /o.no.ɾi.fiˈka/ /o.no.ɾi.fiˈkaɾ/ /u.nu.ɾi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) honorific honorifica honorificada honorificades honorificam honorificant honorificar honorificara honorificaran honorificarem honorificaren honorificares honorificareu honorificaria honorificarien honorificaries honorificarà honorificaràs honorificaré honorificaríem honorificaríeu honorificassen honorificasses honorificassin honorificassis honorificat honorificats honorificau honorificava honorificaven honorificaves honorifico honorificà honorificàrem honorificàreu honorificàs honorificàssem honorificàsseu honorificàssim honorificàssiu honorificàvem honorificàveu honorifique honorifiquem honorifiquen honorifiques honorifiquessen honorifiquesses honorifiquessin honorifiquessis honorifiqueu honorifiqui honorifiquin honorifiquis honorifiqués honorifiquéssem honorifiquésseu honorifiquéssim honorifiquéssiu honorifiquí occ sept val v
honorare

honorífic /o.noˈɾi.fik/ /u.nuˈɾi.fik/ adj masc
honorificus
que dona honor

honoríficament /o.noˌɾi.fi.kaˈmen/ /o.noˌɾi.fi.kaˈment/ /o.noˌɾi.fi.kəˈment/ /u.nuˌɾi.fi.kəˈmen/ adv
honorifice

honrar /onˈra/ /onˈraɾ/ /unˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) honr honra honrada honrades honram honrant honrar honrara honraran honrarem honraren honrares honrareu honraria honrarien honraries honrarà honraràs honraré honraríem honraríeu honrassen honrasses honrassin honrassis honrat honrats honrau honrava honraven honraves honre honrem honren honres honressen honresses honressin honressis honreu honri honrin honris honro honrà honràrem honràreu honràs honràssem honràsseu honràssim honràssiu honràvem honràveu honrés honréssem honrésseu honréssim honréssiu honrí occ sept val v
honorare

hoquei sobre gel n masc
alsulegia glacialis

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ n fem
hora hōra

horabaixa /ˌɔ.ɾaˈbaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβa.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾəˈβa.ʃə/ n
vesperascente
(literari) Hora pròxima a la posta de sol.

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ adj
horizontālis

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ n masc
fīniens

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ n fem
hormon

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ n
horror

horroritzar /o.ro.ɾiˈd͡za/ /o.ro.ɾiˈza/ /o.ro.ɾiˈzaɾ/ /u.ru.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) horroritz horroritza horroritzada horroritzades horroritzam horroritzant horroritzar horroritzara horroritzaran horroritzarem horroritzaren horroritzares horroritzareu horroritzaria horroritzarien horroritzaries horroritzarà horroritzaràs horroritzaré horroritzaríem horroritzaríeu horroritzassen horroritzasses horroritzassin horroritzassis horroritzat horroritzats horroritzau horroritzava horroritzaven horroritzaves horroritze horroritzem horroritzen horroritzes horroritzessen horroritzesses horroritzessin horroritzessis horroritzeu horroritzi horroritzin horroritzis horroritzo horroritzà horroritzàrem horroritzàreu horroritzàs horroritzàssem horroritzàsseu horroritzàssim horroritzàssiu horroritzàvem horroritzàveu horroritzés horroritzéssem horroritzésseu horroritzéssim horroritzéssiu horroritzí occ sept val v
horrificare
Causar horror.

hort /ˈɔrt/ n masc
hortus
Unitat de mesura de superfície de la terra agrícola a Mallorca que és equivalent a 443,94 m². Cada hort es correspon amb 25 destres amb un quadrat de quatre costats de 21 pams lineals. Quatre horts fan un quartó.

horta /ˈɔr.ta/ /ˈɔr.tə/ /ˈɔɾ.ta/ /ˈɔɾ.tɔ/ n fem
holerarium

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ n masc
nosocomīum valetudinarium
Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hospitalàriament /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/ /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/ /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ adv
hospitaliter

hostatjar /os.taˈd͡ʒa/ /os.taˈd͡ʒaɾ/ /os.təˈd͡ʒa/ /us.təˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) hostatge hostatgem hostatgen hostatges hostatgessen hostatgesses hostatgessin hostatgessis hostatgeu hostatgi hostatgin hostatgis hostatgés hostatgéssem hostatgésseu hostatgéssim hostatgéssiu hostatgí hostatj hostatja hostatjada hostatjades hostatjam hostatjant hostatjar hostatjara hostatjaran hostatjarem hostatjaren hostatjares hostatjareu hostatjaria hostatjarien hostatjaries hostatjarà hostatjaràs hostatjaré hostatjaríem hostatjaríeu hostatjassen hostatjasses hostatjassin hostatjassis hostatjat hostatjats hostatjau hostatjava hostatjaven hostatjaves hostatjo hostatjà hostatjàrem hostatjàreu hostatjàs hostatjàssem hostatjàsseu hostatjàssim hostatjàssiu hostatjàvem hostatjàveu occ sept val v
hospitari hospitio
Rebre hostes a casa donant-los allotjament.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ n masc
hospes hostis
Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hostilitzar /os.ti.liˈd͡za/ /os.ti.liˈzaɾ/ /us.ti.ɫidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) hostilitz hostilitza hostilitzada hostilitzades hostilitzam hostilitzant hostilitzar hostilitzara hostilitzaran hostilitzarem hostilitzaren hostilitzares hostilitzareu hostilitzaria hostilitzarien hostilitzaries hostilitzarà hostilitzaràs hostilitzaré hostilitzaríem hostilitzaríeu hostilitzassen hostilitzasses hostilitzassin hostilitzassis hostilitzat hostilitzats hostilitzau hostilitzava hostilitzaven hostilitzaves hostilitze hostilitzem hostilitzen hostilitzes hostilitzessen hostilitzesses hostilitzessin hostilitzessis hostilitzeu hostilitzi hostilitzin hostilitzis hostilitzo hostilitzà hostilitzàrem hostilitzàreu hostilitzàs hostilitzàssem hostilitzàsseu hostilitzàssim hostilitzàssiu hostilitzàvem hostilitzàveu hostilitzés hostilitzéssem hostilitzésseu hostilitzéssim hostilitzéssiu hostilitzí occ sept val v
hostilia

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ n masc
deversorium

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ n fem
humanitas

humanitzar /u.ma.niˈd͡za/ /u.ma.niˈza/ /u.ma.niˈzaɾ/ /u.mə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) humanitz humanitza humanitzada humanitzades humanitzam humanitzant humanitzar humanitzara humanitzaran humanitzarem humanitzaren humanitzares humanitzareu humanitzaria humanitzarien humanitzaries humanitzarà humanitzaràs humanitzaré humanitzaríem humanitzaríeu humanitzassen humanitzasses humanitzassin humanitzassis humanitzat humanitzats humanitzau humanitzava humanitzaven humanitzaves humanitze humanitzem humanitzen humanitzes humanitzessen humanitzesses humanitzessin humanitzessis humanitzeu humanitzi humanitzin humanitzis humanitzo humanitzà humanitzàrem humanitzàreu humanitzàs humanitzàssem humanitzàsseu humanitzàssim humanitzàssiu humanitzàvem humanitzàveu humanitzés humanitzéssem humanitzésseu humanitzéssim humanitzéssiu humanitzí occ sept val v
humanum
Adquirir qualitats humanes.

humil /uˈmiɫ/ adj
humilis
Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ n fem
humiliatio

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) humilia humiliada humiliades humiliam humiliant humiliar humiliara humiliaran humiliarem humiliaren humiliares humiliareu humiliaria humiliarien humiliaries humiliarà humiliaràs humiliaré humiliaríem humiliaríeu humiliassen humiliasses humiliassin humiliassis humiliat humiliats humiliau humiliava humiliaven humiliaves humilie humiliem humilien humilies humiliessen humiliesses humiliessin humiliessis humilieu humilii humilio humilià humiliàrem humiliàreu humiliàs humiliàssem humiliàsseu humiliàssim humiliàssiu humiliàvem humiliàveu humiliés humiliéssem humiliésseu humiliéssim humiliéssiu humilií humiliï humiliïn humiliïs occ sept val v
humiliare
Abaixar, inclinar alguna part del cos en senyal de submissió i acatament.
Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.
abjici
(pronominal) Fer actes d'humilitat.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ n fem
humilitas

humit /uˈmit/ adj masc
humidus
Que té humitat.

humitejar /u.mi.teˈd͡ʒa/ /u.mi.teˈd͡ʒaɾ/ /u.mi.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) humitege humitegem humitegen humiteges humitegessen humitegesses humitegessin humitegessis humitegeu humitegi humitegin humitegis humitegés humitegéssem humitegésseu humitegéssim humitegéssiu humitegí humiteig humiteja humitejada humitejades humitejam humitejant humitejar humitejara humitejaran humitejarem humitejaren humitejares humitejareu humitejaria humitejarien humitejaries humitejarà humitejaràs humitejaré humitejaríem humitejaríeu humitejassen humitejasses humitejassin humitejassis humitejat humitejats humitejau humitejava humitejaven humitejaves humitejo humitejà humitejàrem humitejàreu humitejàs humitejàssem humitejàsseu humitejàssim humitejàssiu humitejàvem humitejàveu occ sept val v
humectare

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ n
humor
Qualsevol líquid d'un ésser viu, sigui normal o patològic.
Estat d'ànim amb tendència cap a una emoció en concret

humà n masc
humanus

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ n masc
huracanum

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ n masc
cricetus

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ n fem
hernia

híbrid /ˈi.βɾit/ adj masc
autocinetum materiae propulsoriae miscellae
En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ n fem
hostia
Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ n masc
humerus

i conjunction
-que et
Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

iambe n masc
iambus

iatralipta /ja.tɾaˈɫip.ta/ /jə.tɾəˈɫip.tə/ n masc
iatralipta
En l'antiga Grècia i l'antiga Roma, persona que realitzava cures i tractaments mitjançant ungüents, dietes i prescripcions d'exercici.

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ n fem
icon

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ n fem
aurūgō

ictus /ˈik.tus/ n masc
apoplēxia

idea /iˈðe.a/ n fem
idea
Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ideologia

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ n neut
blennus
(pejoratiu) estúpid

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ n fem
īdōlolatrīa

ien /ˈjen/ n masc
ienum

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ignor ignora ignorada ignorades ignoram ignorant ignorar ignorara ignoraran ignorarem ignoraren ignorares ignorareu ignoraria ignorarien ignoraries ignorarà ignoraràs ignoraré ignoraríem ignoraríeu ignorassen ignorasses ignorassin ignorassis ignorat ignorats ignorau ignorava ignoraven ignoraves ignore ignorem ignoren ignores ignoressen ignoresses ignoressin ignoressis ignoreu ignori ignorin ignoris ignoro ignorà ignoràrem ignoràreu ignoràs ignoràssem ignoràsseu ignoràssim ignoràssiu ignoràvem ignoràveu ignorés ignoréssem ignorésseu ignoréssim ignoréssiu ignorí occ sept val v
ignōrō
Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ n fem
ignorantia

igual /iˈɣwaɫ/ adj
aequus
Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igualar /i.ɣwaˈɫa/ /i.ɣwaˈɫaɾ/ /i.ɣwəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) igual iguala igualada igualades igualam igualant igualar igualara igualaran igualarem igualaren igualares igualareu igualaria igualarien igualaries igualarà igualaràs igualaré igualaríem igualaríeu igualassen igualasses igualassin igualassis igualat igualats igualau igualava igualaven igualaves iguale igualem igualen iguales igualessen igualesses igualessin igualessis igualeu iguali igualin igualis igualo igualà igualàrem igualàreu igualàs igualàssem igualàsseu igualàssim igualàssiu igualàvem igualàveu igualés igualéssem igualésseu igualéssim igualéssiu igualí occ sept val v
aequare
Fer que diverses coses es tornin iguals, posar al mateix nivell.
Aplanar, posar a nivell, compensar, equilibrar.

igualment /iˌɣwaɫˈmen/ /iˌɣwaɫˈment/ adv
pariter

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ n fem
aequalitas

ili /ˈi.ɫi/ n masc
ileum
ilium

illa /ˈi.ʎa/ n fem
insula
Porció de terra isolada per la mar.

illes Britàniques pn
Britanniae
Arxipèlag europeu al nord-oest de França i a l'Oest de Bèlgica, Països Baixos i Dinamarca. L'illa principal és la Gran Bretanya i inclou la major part del Regne Unit concretament, Anglaterra, Gales i Escòcia. A l'oest de la Gran Bretanya i separada pel mar d'Irlanda, es troba la segona illa més gran de l'arxipèlag, Irlanda, inclou el país homònim i Irlanda del Nord que pertany al Regne Unit. Altres illes importants però de mida molt inferior són Man, Shetland, Wight i els grups d'illes Hèbrides i Òrcades.

illes Cook pn
Insulae de Cook

illes Fèroe /ˌi.ʎesˈfɛ.ɾo.e/ /ˌi.ʎəsˈfɛ.ɾo.e/ pn
Faerōae

illes Marshall /ˌi.ʎəzˈmar.ʃəɫ/ pn
Insulae Marsalienses
Estat independent oceànic que ocupa centenars d'illes i que està situada al nord de Nauru i Kiribati, a l'est dels Estats Federats de Micronèsia i al sud de l'illa de Wake. El nom oficial és República de les Illes Marshall.

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ adj
illicitus

il·liberal /i.ɫi.βeˈɾaɫ/ /i.ɫi.βəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.beˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.bəˈɾaɫ/ /iɫ.ɫi.βəˈɾaɫ/ adj
illibĕrāle
No liberal; propi de l'il·liberalisme.

il·luminar /i.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) il·lumina il·luminada il·luminades il·luminam il·luminant il·luminar il·luminara il·luminaran il·luminarem il·luminaren il·luminares il·luminareu il·luminaria il·luminarien il·luminaries il·luminarà il·luminaràs il·luminaré il·luminaríem il·luminaríeu il·luminassen il·luminasses il·luminassin il·luminassis il·luminat il·luminats il·luminau il·luminava il·luminaven il·luminaves il·lumine il·luminem il·luminen il·lumines il·luminessen il·luminesses il·luminessin il·luminessis il·lumineu il·lumini il·luminin il·luminis il·lumino il·luminà il·luminàrem il·luminàreu il·luminàs il·luminàssem il·luminàsseu il·luminàssim il·luminàssiu il·luminàvem il·luminàveu il·luminés il·luminéssem il·luminésseu il·luminéssim il·luminéssiu il·luminí il·lumín occ sept val v
illuminare ornare
Donar llum o esplendor.
illuminare
Enllumenar amb molts llums, temples o altres llocs.
Il·lustrar l'enteniment amb ciències o estudis.

il·lusionista /i.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /i.ɫu.zi.oˈnis.te/ /i.ɫu.zi.uˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.te/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈnis.tə/ n neut
praestīgiātor

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
illusio
Engany de la percepció.

il·lustrar /i.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) il·lustr il·lustra il·lustrada il·lustrades il·lustram il·lustrant il·lustrar il·lustrara il·lustraran il·lustrarem il·lustraren il·lustrares il·lustrareu il·lustraria il·lustrarien il·lustraries il·lustrarà il·lustraràs il·lustraré il·lustraríem il·lustraríeu il·lustrassen il·lustrasses il·lustrassin il·lustrassis il·lustrat il·lustrats il·lustrau il·lustrava il·lustraven il·lustraves il·lustre il·lustrem il·lustren il·lustres il·lustressen il·lustresses il·lustressin il·lustressis il·lustreu il·lustri il·lustrin il·lustris il·lustro il·lustrà il·lustràrem il·lustràreu il·lustràs il·lustràssem il·lustràsseu il·lustràssim il·lustràssiu il·lustràvem il·lustràveu il·lustrés il·lustréssem il·lustrésseu il·lustréssim il·lustréssiu il·lustrí occ sept val v
illuminare
Donar llum a l'enteniment.
Explicar, aclarir.
reddere
Fer il·lustre a alguna persona o cosa.

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ il·lícita adj
illicitus
Que està fora de la legalitat, de la moral o de les regles establertes.

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ n fem
imaginatio opinio

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imagina imaginada imaginades imaginam imaginant imaginar imaginara imaginaran imaginarem imaginaren imaginares imaginareu imaginaria imaginarien imaginaries imaginarà imaginaràs imaginaré imaginaríem imaginaríeu imaginassen imaginasses imaginassin imaginassis imaginat imaginats imaginau imaginava imaginaven imaginaves imagine imaginem imaginen imagines imaginessen imaginesses imaginessin imaginessis imagineu imagini imaginin imaginis imagino imaginà imaginàrem imaginàreu imaginàs imaginàssem imaginàsseu imaginàssim imaginàssiu imaginàvem imaginàveu imaginés imaginéssem imaginésseu imaginéssim imaginéssiu imaginí imagín occ sept val v
existimare
Inventar, recrear una imatge a la ment.
imaginari
Somniar, desitjar, idear sense fonament.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ adj masc
imaginarius

imant /iˈman/ /iˈmant/ n masc
magnes

imatge /iˈma.d͡ʒe/ n fem
pictura imago

imbuir /im.buˈi/ /im.buˈiɾ/ bal imbueix imbueixen imbueixes imbueixi imbueixin imbueixis imbueixo imbuesc imbuesqui imbuesquin imbuesquis imbuint imbuir imbuiran imbuirem imbuireu imbuiria imbuirien imbuiries imbuirà imbuiràs imbuiré imbuiríem imbuiríeu imbuí imbuíem imbuíeu imbuírem imbuíreu imbuís imbuíssem imbuísseu imbuíssim imbuíssiu imbuïa imbuïda imbuïdes imbuïen imbuïes imbuïguem imbuïgueu imbuïm imbuïra imbuïren imbuïres imbuïsc imbuïsca imbuïsquen imbuïsques imbuïssen imbuïsses imbuïssin imbuïssis imbuït imbuïts imbuïu imbuïx imbuïxen imbuïxes imbuïxo n-occ occ sept val v
imbuere

imitable /i.miˈta.bɫe/ /i.miˈta.βɫe/ /i.miˈta.βɫə/ /i.miˈtab.bɫe/ /i.miˈtab.bɫə/ adj
imitabilis
Que es pot imitar, o és capaç o digne de ser imitat.

imitació n fem
imitamentum
Acte o efecte d'imitar.
Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
(psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ adj masc
imitator
Que imita.

imitar /i.miˈta/ /i.miˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imit imita imitada imitades imitam imitant imitar imitara imitaran imitarem imitaren imitares imitareu imitaria imitarien imitaries imitarà imitaràs imitaré imitaríem imitaríeu imitassen imitasses imitassin imitassis imitat imitats imitau imitava imitaven imitaves imite imitem imiten imites imitessen imitesses imitessin imitessis imiteu imiti imitin imitis imito imità imitàrem imitàreu imitàs imitàssem imitàsseu imitàssim imitàssiu imitàvem imitàveu imités imitéssem imitésseu imitéssim imitéssiu imití occ sept val v
imitari imitor

immadur /im.maˈðu/ /im.maˈðuɾ/ /im.məˈðu/ adj
immātūrus

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ adv
statim

immens /imˈmens/ /imˈmɛns/ adj masc
immensus

immolar /im.moˈɫa/ /im.moˈɫaɾ/ /im.muˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) immol immola immolada immolades immolam immolant immolar immolara immolaran immolarem immolaren immolares immolareu immolaria immolarien immolaries immolarà immolaràs immolaré immolaríem immolaríeu immolassen immolasses immolassin immolassis immolat immolats immolau immolava immolaven immolaves immole immolem immolen immoles immolessen immolesses immolessin immolessis immoleu immoli immolin immolis immolo immolà immolàrem immolàreu immolàs immolàssem immolàsseu immolàssim immolàssiu immolàvem immolàveu immolés immoléssem immolésseu immoléssim immoléssiu immolí occ sept val v
immolare

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ adj
improbus

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ adj
immortalis
que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
immortalitas

immortalitzar /im.mor.ta.lidˈza/ /im.moɾ.ta.liˈzaɾ/ /im.mur.tə.ɫidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) immortalitz immortalitza immortalitzada immortalitzades immortalitzam immortalitzant immortalitzar immortalitzara immortalitzaran immortalitzarem immortalitzaren immortalitzares immortalitzareu immortalitzaria immortalitzarien immortalitzaries immortalitzarà immortalitzaràs immortalitzaré immortalitzaríem immortalitzaríeu immortalitzassen immortalitzasses immortalitzassin immortalitzassis immortalitzat immortalitzats immortalitzau immortalitzava immortalitzaven immortalitzaves immortalitze immortalitzem immortalitzen immortalitzes immortalitzessen immortalitzesses immortalitzessin immortalitzessis immortalitzeu immortalitzi immortalitzin immortalitzis immortalitzo immortalitzà immortalitzàrem immortalitzàreu immortalitzàs immortalitzàssem immortalitzàsseu immortalitzàssim immortalitzàssiu immortalitzàvem immortalitzàveu immortalitzés immortalitzéssem immortalitzésseu immortalitzéssim immortalitzéssiu immortalitzí occ sept val v
immortalitati

immortalment /im.morˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈment/ /im.murˌtaɫˈmen/ adv
immortaliter

immutabilitat /im.mu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.mu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
immutabilitas

immutable /im.muˈta.bɫe/ /im.muˈta.βɫe/ /im.muˈta.βɫə/ /im.muˈtab.bɫe/ /im.muˈtab.bɫə/ adj
immutabilis
Que no pot mudar-se.

immutablement /im.muˌta.bɫeˈment/ /im.muˌta.βɫeˈmen/ /im.muˌta.βɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫeˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈment/ adv
immutabiliter

immutació /im.mu.ta.siˈo/ /im.mu.tə.siˈo/ n fem
immutatio

immutar /im.muˈta/ /im.muˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) immut immuta immutada immutades immutam immutant immutar immutara immutaran immutarem immutaren immutares immutareu immutaria immutarien immutaries immutarà immutaràs immutaré immutaríem immutaríeu immutassen immutasses immutassin immutassis immutat immutats immutau immutava immutaven immutaves immute immutem immuten immutes immutessen immutesses immutessin immutessis immuteu immuti immutin immutis immuto immutà immutàrem immutàreu immutàs immutàssem immutàsseu immutàssim immutàssiu immutàvem immutàveu immutés immutéssem immutésseu immutéssim immutéssiu immutí occ sept val v
immutare

immutatiu /im.mu.taˈtiw/ /im.mu.təˈtiw/ adj masc
immutare
que immuta o té virtut d'immutar.

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ adj
impatiens
Que no té paciència.

impacientar /im.pa.si.enˈta/ /im.pa.si.enˈtaɾ/ /im.pə.si.ənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) impacient impacienta impacientada impacientades impacientam impacientant impacientar impacientara impacientaran impacientarem impacientaren impacientares impacientareu impacientaria impacientarien impacientaries impacientarà impacientaràs impacientaré impacientaríem impacientaríeu impacientassen impacientasses impacientassin impacientassis impacientat impacientats impacientau impacientava impacientaven impacientaves impaciente impacientem impacienten impacientes impacientessen impacientesses impacientessin impacientessis impacienteu impacienti impacientin impacientis impaciento impacientà impacientàrem impacientàreu impacientàs impacientàssem impacientàsseu impacientàssim impacientàssiu impacientàvem impacientàveu impacientés impacientéssem impacientésseu impacientéssim impacientéssiu impacientí occ sept val v
exacerbare

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ adv
impatienter

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ n fem
impatientia

imparcialitat /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/ /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/ n fem
aequitās

impedient /im.pe.ðiˈen/ /im.pe.ðiˈent/ /im.pə.ðiˈen/ /im.pə.ðiˈent/ adj
impediens
que impedeix

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ n masc
impedimentum
impediment diriment, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, i l'anul·la si es contrau.
impedimentum impedimento
impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ bal impedeix impedeixen impedeixes impedeixi impedeixin impedeixis impedeixo impedesc impedesqui impedesquin impedesquis impedia impedida impedides impedien impedies impediguem impedigueu impedim impedint impedir impedira impediran impedirem impediren impedires impedireu impediria impedirien impediries impedirà impediràs impediré impediríem impediríeu impedisc impedisca impedisquen impedisques impedissen impedisses impedissin impedissis impedit impedits impediu impedix impedixen impedixes impedixo impedí impedíem impedíeu impedírem impedíreu impedís impedíssem impedísseu impedíssim impedíssiu n-occ occ sept val v
impedire

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ adj masc
captus
Que no pot valer-se.

impedit /im.peˈðit/ /im.pəˈðit/ n masc
impeditus
Malalt que no pot valer-se.

impeditiu /im.pe.ðiˈtiw/ /im.pə.ðiˈtiw/ adj masc
empêche impedire
allò que pot impedir, destorbar o embarassar

impel·lir /im.peɫˈɫi/ /im.peɫˈɫiɾ/ /im.peˈɫi/ /im.pəɫˈɫi/ /im.pəˈɫi/ bal impel·leix impel·leixen impel·leixes impel·leixi impel·leixin impel·leixis impel·leixo impel·lesc impel·lesqui impel·lesquin impel·lesquis impel·lia impel·lida impel·lides impel·lien impel·lies impel·liguem impel·ligueu impel·lim impel·lint impel·lir impel·lira impel·liran impel·lirem impel·liren impel·lires impel·lireu impel·liria impel·lirien impel·liries impel·lirà impel·liràs impel·liré impel·liríem impel·liríeu impel·lisc impel·lisca impel·lisquen impel·lisques impel·lissen impel·lisses impel·lissin impel·lissis impel·lit impel·lits impel·liu impel·lix impel·lixen impel·lixes impel·lixo impel·lí impel·líem impel·líeu impel·lírem impel·líreu impel·lís impel·líssem impel·lísseu impel·líssim impel·líssiu n-occ occ sept val v
impellere

imperant /im.peˈɾan/ /im.peˈɾant/ /im.pəˈɾan/ /im.pəˈɾant/ adj
imperans
Que impera, mana o domina.

imperar /im.peˈɾa/ /im.peˈɾaɾ/ /im.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imper impera imperada imperades imperam imperant imperar imperara imperaran imperarem imperaren imperares imperareu imperaria imperarien imperaries imperarà imperaràs imperaré imperaríem imperaríeu imperassen imperasses imperassin imperassis imperat imperats imperau imperava imperaven imperaves impere imperem imperen imperes imperessen imperesses imperessin imperessis impereu imperi imperin imperis impero imperà imperàrem imperàreu imperàs imperàssem imperàsseu imperàssim imperàssiu imperàvem imperàveu imperés imperéssem imperésseu imperéssim imperéssiu imperí occ sept val v
imperium
Exercir la dignitat imperial.
imperare
Manar, dominar.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ adj masc
imperans
Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ n masc
imperativus
(gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperatori /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/ imperatòria adj masc
imperatorius
allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

imperatòria /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
imperatoria
planta de flors petites, blanques, en forma de gira-sol; el fruit xato, l'arrel grossa d'una polzada, blanca fosca en l'exterior, verda en l'interior, aromàtica i picant.

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ n masc
imperfectum

imperi n masc
imperium
Acció d'imperar o manar amb autoritat.
Estats subjectes a l'emperador.
Dignitat de l'emperador.
Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ adj
imperialis
pertanyent a l'emperador o a l'imperi

imperiosament /im.pe.ɾiˌo.zaˈmen/ /im.pe.ɾiˌo.zaˈment/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈmen/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈment/ adv
imperiose

imperiós /im.pe.ɾiˈos/ /im.pə.ɾiˈos/ adj masc
imperiosus
que mana amb imperi, o que es fa amb imperi.

impersonal /im.peɾ.soˈnaɫ/ /im.pər.suˈnaɫ/ /im.pəɾ.soˈnaɫ/ adj
impersonalis

impetrable /im.peˈtɾa.bɫe/ /im.peˈtɾa.βɫe/ /im.peˈtɾab.bɫe/ /im.pəˈtɾa.βɫə/ /im.pəˈtɾab.bɫə/ adj
impetrabilis
Que es pot impetrar.

impetració n fem
impetratio

impetrant /im.peˈtɾan/ /im.peˈtɾant/ /im.pəˈtɾan/ /im.pəˈtɾant/ adj
impetratoris
Que impetra.

impetrar /im.peˈtɾa/ /im.peˈtɾaɾ/ /im.pəˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) impetr impetra impetrada impetrades impetram impetrant impetrar impetrara impetraran impetrarem impetraren impetrares impetrareu impetraria impetrarien impetraries impetrarà impetraràs impetraré impetraríem impetraríeu impetrassen impetrasses impetrassin impetrassis impetrat impetrats impetrau impetrava impetraven impetraves impetre impetrem impetren impetres impetressen impetresses impetressin impetressis impetreu impetri impetrin impetris impetro impetrà impetràrem impetràreu impetràs impetràssem impetràsseu impetràssim impetràssiu impetràvem impetràveu impetrés impetréssem impetrésseu impetréssim impetréssiu impetrí occ sept val v
impetrare
Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.

impetuosament /im.pe.tuˌo.zaˈmen/ /im.pe.tuˌo.zaˈment/ /im.pə.tuˌo.zəˈmen/ /im.pə.tuˌo.zəˈment/ adv
impetuose

implicar /im.pɫiˈka/ /im.pɫiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) implic implica implicada implicades implicam implicant implicar implicara implicaran implicarem implicaren implicares implicareu implicaria implicarien implicaries implicarà implicaràs implicaré implicaríem implicaríeu implicassen implicasses implicassin implicassis implicat implicats implicau implicava implicaven implicaves implico implicà implicàrem implicàreu implicàs implicàssem implicàsseu implicàssim implicàssiu implicàvem implicàveu implique impliquem impliquen impliques impliquessen impliquesses impliquessin impliquessis impliqueu impliqui impliquin impliquis impliqués impliquéssem impliquésseu impliquéssim impliquéssiu impliquí occ sept val v
implicare
Tenir com a conseqüència natural.

imploració n fem
imploratio

implorar /im.pɫoˈɾa/ /im.pɫoˈɾaɾ/ /im.pɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) implor implora implorada implorades imploram implorant implorar implorara imploraran implorarem imploraren implorares implorareu imploraria implorarien imploraries implorarà imploraràs imploraré imploraríem imploraríeu implorassen implorasses implorassin implorassis implorat implorats implorau implorava imploraven imploraves implore implorem imploren implores imploressen imploresses imploressin imploressis imploreu implori implorin imploris imploro implorà imploràrem imploràreu imploràs imploràssem imploràsseu imploràssim imploràssiu imploràvem imploràveu implorés imploréssem implorésseu imploréssim imploréssiu implorí occ sept val v
implorare

import /imˈpɔrt/ n masc
pretii

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ n fem
introductio

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ adj
momenti gravis
Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ adv
utiliter

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) import importa importada importades importam important importar importara importaran importarem importaren importares importareu importaria importarien importaries importarà importaràs importaré importaríem importaríeu importassen importasses importassin importassis importat importats importau importava importaven importaves importe importem importen importes importessen importesses importessin importessis importeu importi importin importis importo importà importàrem importàreu importàs importàssem importàsseu importàssim importàssiu importàvem importàveu importés importéssem importésseu importéssim importéssiu importí occ sept val v
interesse
Ser convenient, favorable, d'importància.
æstimare
Valer o arribar a tal quantitat les coses comprades.
introducere
(comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.

importància /im.poɾˈtan.si.a/ /im.poɾˈtan.si.ə/ /im.purˈtan.si.ə/ n fem
momentum

imposar /im.poˈza/ /im.poˈzaɾ/ /im.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) imposa imposada imposades imposam imposant imposar imposara imposaran imposarem imposaren imposares imposareu imposaria imposarien imposaries imposarà imposaràs imposaré imposaríem imposaríeu imposassen imposasses imposassin imposassis imposat imposats imposau imposava imposaven imposaves impose imposem imposen imposes imposessen imposesses imposessin imposessis imposeu imposi imposin imposis imposo imposà imposàrem imposàreu imposàs imposàssem imposàsseu imposàssim imposàssiu imposàvem imposàveu imposés imposéssem imposésseu imposéssim imposéssiu imposí impòs occ sept val v
imponere impono
Carregar, posar alguna cosa damunt d'una altra.
instituere
Instruir a algú en alguna matèria.
incutere
Infondre respecte, por.

impossibilitar /im.po.si.bi.ɫiˈta/ /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /im.po.si.βi.ɫiˈta/ /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) impossibilit impossibilita impossibilitada impossibilitades impossibilitam impossibilitant impossibilitar impossibilitara impossibilitaran impossibilitarem impossibilitaren impossibilitares impossibilitareu impossibilitaria impossibilitarien impossibilitaries impossibilitarà impossibilitaràs impossibilitaré impossibilitaríem impossibilitaríeu impossibilitassen impossibilitasses impossibilitassin impossibilitassis impossibilitat impossibilitats impossibilitau impossibilitava impossibilitaven impossibilitaves impossibilite impossibilitem impossibiliten impossibilites impossibilitessen impossibilitesses impossibilitessin impossibilitessis impossibiliteu impossibiliti impossibilitin impossibilitis impossibilito impossibilità impossibilitàrem impossibilitàreu impossibilitàs impossibilitàssem impossibilitàsseu impossibilitàssim impossibilitàssiu impossibilitàvem impossibilitàveu impossibilités impossibilitéssem impossibilitésseu impossibilitéssim impossibilitéssiu impossibilití occ sept val v
imposibile

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ adj
impossibilis

impost n masc
vectigal

imprecació /im.pɾe.ka.siˈo/ /im.pɾə.kə.siˈo/ n fem
imprecatio

imprecar /im.pɾeˈka/ /im.pɾeˈkaɾ/ /im.pɾəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imprec impreca imprecada imprecades imprecam imprecant imprecar imprecara imprecaran imprecarem imprecaren imprecares imprecareu imprecaria imprecarien imprecaries imprecarà imprecaràs imprecaré imprecaríem imprecaríeu imprecassen imprecasses imprecassin imprecassis imprecat imprecats imprecau imprecava imprecaven imprecaves impreco imprecà imprecàrem imprecàreu imprecàs imprecàssem imprecàsseu imprecàssim imprecàssiu imprecàvem imprecàveu impreque imprequem imprequen impreques imprequessen imprequesses imprequessin imprequessis imprequeu imprequi imprequin imprequis imprequés imprequéssem imprequésseu imprequéssim imprequéssiu imprequí occ sept val v
impreco

imprecatori /im.pɾe.kaˈtɔ.ɾi/ /im.pɾə.kəˈtɔ.ɾi/ imprecatòria adj masc
imprecatorius
que es fa amb imprecació

impregnació /im.pɾeŋ.na.siˈo/ /im.pɾəŋ.nə.siˈo/ n fem
pægnatio

impregnar /im.pɾeŋˈna/ /im.pɾeɡˈna/ /im.pɾeɡˈnaɾ/ /im.pɾəŋˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) impregn impregna impregnada impregnades impregnam impregnant impregnar impregnara impregnaran impregnarem impregnaren impregnares impregnareu impregnaria impregnarien impregnaries impregnarà impregnaràs impregnaré impregnaríem impregnaríeu impregnassen impregnasses impregnassin impregnassis impregnat impregnats impregnau impregnava impregnaven impregnaves impregne impregnem impregnen impregnes impregnessen impregnesses impregnessin impregnessis impregneu impregni impregnin impregnis impregno impregnà impregnàrem impregnàreu impregnàs impregnàssem impregnàsseu impregnàssim impregnàssiu impregnàvem impregnàveu impregnés impregnéssem impregnésseu impregnéssim impregnéssiu impregní occ sept val v
impregnari

impremta /imˈpɾem.ta/ /imˈpɾem.tə/ n fem
typographica
Art d'imprimir.
typus
Oficina o lloc on s'imprimeix.

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) impression impressiona impressionada impressionades impressionam impressionant impressionar impressionara impressionaran impressionarem impressionaren impressionares impressionareu impressionaria impressionarien impressionaries impressionarà impressionaràs impressionaré impressionaríem impressionaríeu impressionassen impressionasses impressionassin impressionassis impressionat impressionats impressionau impressionava impressionaven impressionaves impressione impressionem impressionen impressiones impressionessen impressionesses impressionessin impressionessis impressioneu impressioni impressionin impressionis impressiono impressionà impressionàrem impressionàreu impressionàs impressionàssem impressionàsseu impressionàssim impressionàssiu impressionàvem impressionàveu impressionés impressionéssem impressionésseu impressionéssim impressionéssiu impressioní occ sept val v
suadere

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ n fem
impressio
Acció o efecte d'imprimir.
Efecte o alteració que un cos causa en un altre.
Efecte que fan les coses espirituals en l'ànim.
signum
Marca o senyal que alguna cosa deixa en una altra pressionant.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ adj masc
typographus
Que imprimeix.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ n masc
typographus
Qui imprimeix o és amo d'una impremta.

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ bal impresa impreses impresos imprimeix imprimeixen imprimeixes imprimeixi imprimeixin imprimeixis imprimeixo imprimesc imprimesqui imprimesquin imprimesquis imprimia imprimien imprimies imprimiguem imprimigueu imprimim imprimint imprimir imprimira imprimiran imprimirem imprimiren imprimires imprimireu imprimiria imprimirien imprimiries imprimirà imprimiràs imprimiré imprimiríem imprimiríeu imprimisc imprimisca imprimisquen imprimisques imprimissen imprimisses imprimissin imprimissis imprimiu imprimix imprimixen imprimixes imprimixo imprimí imprimíem imprimíeu imprimírem imprimíreu imprimís imprimíssem imprimísseu imprimíssim imprimíssiu imprès imprés n-occ occ sept val v
imprimere
Deixar marcada la figura d'una cosa en una altra.
Fixar en l'ànim alguna noció o afecte.
typis
Estampar, donar a la impremta.

improperar /im.pɾo.peˈɾa/ /im.pɾo.peˈɾaɾ/ /im.pɾu.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) improper impropera improperada improperades improperam improperant improperar improperara improperaran improperarem improperaren improperares improperareu improperaria improperarien improperaries improperarà improperaràs improperaré improperaríem improperaríeu improperassen improperasses improperassin improperassis improperat improperats improperau improperava improperaven improperaves impropere improperem improperen improperes improperessen improperesses improperessin improperessis impropereu improperi improperin improperis impropero improperà improperàrem improperàreu improperàs improperàssem improperàsseu improperàssim improperàssiu improperàvem improperàveu improperés improperéssem improperésseu improperéssim improperéssiu improperí occ sept val v
improperare

improperi /im.pɾoˈpɛ.ɾi/ /im.pɾuˈpɛ.ɾi/ n masc
improperium

imprudentment /im.pɾuˌðemˈmen/ /im.pɾuˌðemˈment/ adv
audacter

impugnació /im.puŋ.na.siˈo/ /im.puŋ.nə.siˈo/ /im.puɡ.na.siˈo/ n fem
impugnatio

impugnador /im.puŋ.naˈðo/ /im.puŋ.nəˈðo/ /im.puɡ.naˈðoɾ/ n masc
impugnator

impugnar /im.puŋˈna/ /im.puɡˈna/ /im.puɡˈnaɾ/ alg ant bal cent eiv impugn impugna impugnada impugnades impugnaia impugnaien impugnaies impugnam impugnant impugnar impugnara impugnaran impugnarem impugnaren impugnares impugnareu impugnaria impugnarien impugnaries impugnariva impugnariven impugnarives impugnarà impugnaràs impugnaré impugnaríem impugnaríeu impugnarívem impugnaríveu impugnassen impugnasses impugnassin impugnassis impugnat impugnats impugnau impugnava impugnaven impugnaves impugnavi impugnavo impugne impugneguem impugneguessa impugneguessen impugneguesses impugnegueu impugnegués impugneguéssom impugneguéssou impugnem impugnen impugnes impugnessa impugnessen impugnesses impugnessi impugnessin impugnessis impugneu impugni impugnin impugnis impugno impugnos impugns impugnà impugnàiem impugnàieu impugnàrem impugnàreu impugnàs impugnàssem impugnàsseu impugnàssim impugnàssiu impugnàvem impugnàvets impugnàveu impugnàvom impugnés impugnéssem impugnésseu impugnéssim impugnéssiu impugní n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
impugnare

impugnatiu /im.puŋ.naˈtiw/ /im.puŋ.nəˈtiw/ /im.puɡ.naˈtiw/ adj masc
impugnans
Que impugna o és capaç d'impugnar.

impuls /imˈpuɫs/ n masc
impulsio

impulsiu /im.puɫˈsiw/ adj masc
impellens
Que impel·leix o pot impel·lir.

impulsor /im.puɫˈso/ /im.puɫˈsoɾ/ n masc
instigator
Qui impel·leix, impulsa.

impur /imˈpur/ adj masc
impūrus
Que no és pur.

imputabilitat /im.pu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.pu.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
imputabile

imputable /im.puˈta.bɫe/ /im.puˈta.βɫe/ /im.puˈta.βɫə/ /im.puˈtab.bɫe/ /im.puˈtab.bɫə/ adj
imputativus
Que es pot imputar.

imputació /im.pu.ta.siˈo/ /im.pu.tə.siˈo/ n fem
imputatio

imputador /im.pu.taˈðo/ /im.pu.taˈðoɾ/ /im.pu.təˈðo/ adj masc
imputator
Que imputa.

imputar /im.puˈta/ /im.puˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imput imputa imputada imputades imputam imputant imputar imputara imputaran imputarem imputaren imputares imputareu imputaria imputarien imputaries imputarà imputaràs imputaré imputaríem imputaríeu imputassen imputasses imputassin imputassis imputat imputats imputau imputava imputaven imputaves impute imputem imputen imputes imputessen imputesses imputessin imputessis imputeu imputi imputin imputis imputo imputà imputàrem imputàreu imputàs imputàssem imputàsseu imputàssim imputàssiu imputàvem imputàveu imputés imputéssem imputésseu imputéssim imputéssiu imputí occ sept val v
imputare
Atribuir alguna culpa, delicte o acció.

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ adj masc
inactuosus

inactivitat /i.nak.ti.viˈtat/ /i.nak.ti.βiˈtat/ /i.nək.ti.viˈtat/ /i.nək.ti.βiˈtat/ n fem
dēsidia

inauguració /i.naw.ɣu.ɾa.siˈo/ /i.nəw.ɣu.ɾə.siˈo/ n fem
inauguratio

inaugural /in.aw.ɣuˈɾaɫ/ /in.əw.ɣuˈɾaɫ/ adj
inauguralis
aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

inaugurar /i.naw.ɣuˈɾa/ /i.naw.ɣuˈɾaɾ/ /i.nəw.ɣuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inaugur inaugura inaugurada inaugurades inauguram inaugurant inaugurar inaugurara inauguraran inaugurarem inauguraren inaugurares inaugurareu inauguraria inaugurarien inauguraries inaugurarà inauguraràs inauguraré inauguraríem inauguraríeu inaugurassen inaugurasses inaugurassin inaugurassis inaugurat inaugurats inaugurau inaugurava inauguraven inauguraves inaugure inaugurem inauguren inaugures inauguressen inauguresses inauguressin inauguressis inaugureu inauguri inaugurin inauguris inauguro inaugurà inauguràrem inauguràreu inauguràs inauguràssem inauguràsseu inauguràssim inauguràssiu inauguràvem inauguràveu inaugurés inauguréssem inaugurésseu inauguréssim inauguréssiu inaugurí occ sept val v
inaugurare
Obrir o començar de forma solemne.

incapaç /iŋ.kaˈpas/ /iŋ.kəˈpas/ adj
incapax

incendi n masc
incendium

incendiar /in.sen.diˈa/ /in.sen.diˈaɾ/ /in.sən.diˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incendia incendiada incendiades incendiam incendiant incendiar incendiara incendiaran incendiarem incendiaren incendiares incendiareu incendiaria incendiarien incendiaries incendiarà incendiaràs incendiaré incendiaríem incendiaríeu incendiassen incendiasses incendiassin incendiassis incendiat incendiats incendiau incendiava incendiaven incendiaves incendie incendiem incendien incendies incendiessen incendiesses incendiessin incendiessis incendieu incendii incendio incendià incendiàrem incendiàreu incendiàs incendiàssem incendiàsseu incendiàssim incendiàssiu incendiàvem incendiàveu incendiés incendiéssem incendiésseu incendiéssim incendiéssiu incendií incendiï incendiïn incendiïs occ sept val v
incendere

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ adj masc
incendiarius
Que maliciosament causa incendis.

incentiu n masc
incitāmentum

incert /inˈsɛrt/ adj masc
incertus
Sense certesa, amb dubte sobre la decisió a prendre.
No conegut amb certesa.

incident /in.siˈðen/ /in.siˈðent/ /in.siˈðent/ adj
incidens
que té una incidència accessòria

incidentment /in.siˌðemˈmen/ /in.siˌðemˈment/ adv
incidenter

incidir /in.siˈði/ /in.siˈðiɾ/ bal incideix incideixen incideixes incideixi incideixin incideixis incideixo incidesc incidesqui incidesquin incidesquis incidia incidida incidides incidien incidies incidiguem incidigueu incidim incidint incidir incidira incidiran incidirem incidiren incidires incidireu incidiria incidirien incidiries incidirà incidiràs incidiré incidiríem incidiríeu incidisc incidisca incidisquen incidisques incidissen incidisses incidissin incidissis incidit incidits incidiu incidix incidixen incidixes incidixo incidí incidíem incidíeu incidírem incidíreu incidís incidíssem incidísseu incidíssim incidíssiu n-occ occ sept val v
incidere
Topar sobre una superfície.

incidència /in.siˈðɛn.si.a/ n fem
incisio

incitament /in.si.taˈmen/ /in.si.taˈment/ /in.si.təˈmen/ /in.si.təˈment/ n masc
incitamentum

incitar /in.siˈta/ /in.siˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incit incita incitada incitades incitam incitant incitar incitara incitaran incitarem incitaren incitares incitareu incitaria incitarien incitaries incitarà incitaràs incitaré incitaríem incitaríeu incitassen incitasses incitassin incitassis incitat incitats incitau incitava incitaven incitaves incite incitem inciten incites incitessen incitesses incitessin incitessis inciteu inciti incitin incitis incito incità incitàrem incitàreu incitàs incitàssem incitàsseu incitàssim incitàssiu incitàvem incitàveu incités incitéssem incitésseu incitéssim incitéssiu incití occ sept val v
concito

incitatiu /in.si.taˈtiw/ /in.si.təˈtiw/ adj masc
incitare
que incita o té virtut d'incitar

inclinació /iŋ.kɫi.na.siˈo/ /iŋ.kɫi.nə.siˈo/ n fem
inclinatio
Acció i efecte d'inclinar o inclinar-se.

inclinar /iŋ.kɫiˈna/ /iŋ.kɫiˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inclina inclinada inclinades inclinam inclinant inclinar inclinara inclinaran inclinarem inclinaren inclinares inclinareu inclinaria inclinarien inclinaries inclinarà inclinaràs inclinaré inclinaríem inclinaríeu inclinassen inclinasses inclinassin inclinassis inclinat inclinats inclinau inclinava inclinaven inclinaves incline inclinem inclinen inclines inclinessen inclinesses inclinessin inclinessis inclineu inclini inclinin inclinis inclino inclinà inclinàrem inclinàreu inclinàs inclinàssem inclinàsseu inclinàssim inclinàssiu inclinàvem inclinàveu inclinés inclinéssem inclinésseu inclinéssim inclinéssiu incliní inclín occ sept val v
inclinare
Tòrcer cap avall alguna cosa.
(pronominal) Tenir propensió natural a alguna cosa.
movere
Girar o persuadir algú que faci alguna cosa.
flectere
(pronominal) Decantar-se cap un costat.

inclinatiu /iŋ.kɫi.naˈtiw/ /iŋ.kɫi.nəˈtiw/ adj masc
inclinare
que inclina o pot inclinar

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ bal incloc incloem incloent incloeu incloga incloguem incloguen incloguera inclogueren inclogueres inclogues incloguessen incloguesses incloguessin incloguessis inclogueu inclogui incloguin incloguis inclogué incloguérem incloguéreu inclogués incloguéssem incloguésseu incloguéssim incloguéssiu incloguí inclosa incloses inclosos inclou inclouen inclouran incloure inclourem incloureu inclouria inclourien inclouries inclourà inclouràs inclouré inclouríem inclouríeu inclous incloíem incloíeu incloïa incloïen incloïes inclòs occ val v
inclūdō

inclusivament /iŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ adv
inclusive

incomodar /iŋ.ko.moˈða/ /iŋ.ko.moˈðaɾ/ /iŋ.ku.muˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incomod incomoda incomodada incomodades incomodam incomodant incomodar incomodara incomodaran incomodarem incomodaren incomodares incomodareu incomodaria incomodarien incomodaries incomodarà incomodaràs incomodaré incomodaríem incomodaríeu incomodassen incomodasses incomodassin incomodassis incomodat incomodats incomodau incomodava incomodaven incomodaves incomode incomodem incomoden incomodes incomodessen incomodesses incomodessin incomodessis incomodeu incomodi incomodin incomodis incomodo incomodà incomodàrem incomodàreu incomodàs incomodàssem incomodàsseu incomodàssim incomodàssiu incomodàvem incomodàveu incomodés incomodéssem incomodésseu incomodéssim incomodéssiu incomodí occ sept val v
incommodare

incomoditat /iŋ.ko.mo.ðiˈtat/ /iŋ.ku.mu.ðiˈtat/ n fem
incommoditas

inconstant /iŋ.konsˈtan/ /iŋ.konsˈtant/ /iŋ.kunsˈtan/ adj
dēvius

inconvenientment /iŋ.kom.be.niˌemˈmen/ /iŋ.koɱ.ve.niˌemˈment/ /iŋ.koɱ.və.niˌemˈment/ /iŋ.kum.bə.niˌemˈmen/ /iŋ.kuɱ.və.niˌemˈmen/ adv
incommodē

incorporació /iŋ.koɾ.po.ɾa.siˈo/ /iŋ.koɾ.po.ɾə.siˈo/ /iŋ.kur.pu.ɾə.siˈo/ n fem
corporatio

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incorpor incorpora incorporada incorporades incorporam incorporant incorporar incorporara incorporaran incorporarem incorporaren incorporares incorporareu incorporaria incorporarien incorporaries incorporarà incorporaràs incorporaré incorporaríem incorporaríeu incorporassen incorporasses incorporassin incorporassis incorporat incorporats incorporau incorporava incorporaven incorporaves incorpore incorporem incorporen incorpores incorporessen incorporesses incorporessin incorporessis incorporeu incorpori incorporin incorporis incorporo incorporà incorporàrem incorporàreu incorporàs incorporàssem incorporàsseu incorporàssim incorporàssiu incorporàvem incorporàveu incorporés incorporéssem incorporésseu incorporéssim incorporéssiu incorporí occ sept val v
congregari incorporare
Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
congregari
(pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ adv
barbare perperam

incrassar /iŋ.kɾaˈsa/ /iŋ.kɾaˈsaɾ/ /iŋ.kɾəˈsa/ alg ant bal cent eiv incrassa incrassada incrassades incrassaia incrassaien incrassaies incrassam incrassant incrassar incrassara incrassaran incrassarem incrassaren incrassares incrassareu incrassaria incrassarien incrassaries incrassariva incrassariven incrassarives incrassarà incrassaràs incrassaré incrassaríem incrassaríeu incrassarívem incrassaríveu incrassassen incrassasses incrassassin incrassassis incrassat incrassats incrassau incrassava incrassaven incrassaves incrassavi incrassavo incrasse incrasseguem incrasseguessa incrasseguessen incrasseguesses incrassegueu incrassegués incrasseguéssom incrasseguéssou incrassem incrassen incrasses incrassessa incrassessen incrassesses incrassessi incrassessin incrassessis incrasseu incrassi incrassin incrassis incrasso incrassos incrassà incrassàiem incrassàieu incrassàrem incrassàreu incrassàs incrassàssem incrassàsseu incrassàssim incrassàssiu incrassàvem incrassàvets incrassàveu incrassàvom incrassés incrasséssem incrassésseu incrasséssim incrasséssiu incrassí incràs n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
crassum

increpació /iŋ.kɾe.pa.siˈo/ /iŋ.kɾə.pə.siˈo/ n fem
increpatio

increpador /iŋ.kɾe.paˈðo/ /iŋ.kɾe.paˈðoɾ/ /iŋ.kɾə.pəˈðo/ n masc
objurgatoris
Qui increpa.

increpar /iŋ.kɾeˈpa/ /iŋ.kɾeˈpaɾ/ /iŋ.kɾəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) increp increpa increpada increpades increpam increpant increpar increpara increparan increparem increparen increpares increpareu increparia increparien increparies increparà increparàs increparé increparíem increparíeu increpassen increpasses increpassin increpassis increpat increpats increpau increpava increpaven increpaves increpe increpem increpen increpes increpessen increpesses increpessin increpessis increpeu increpi increpin increpis increpo increpà increpàrem increpàreu increpàs increpàssem increpàsseu increpàssim increpàssiu increpàvem increpàveu increpés increpéssem increpésseu increpéssim increpéssiu increpí occ sept val v
increpare

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ adj
incredibilis
Impossible de creure.
Extraordinari, sorprenent.

incrustar /iŋ.kɾusˈta/ /iŋ.kɾusˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incrust incrusta incrustada incrustades incrustam incrustant incrustar incrustara incrustaran incrustarem incrustaren incrustares incrustareu incrustaria incrustarien incrustaries incrustarà incrustaràs incrustaré incrustaríem incrustaríeu incrustassen incrustasses incrustassin incrustassis incrustat incrustats incrustau incrustava incrustaven incrustaves incruste incrustem incrusten incrustes incrustessen incrustesses incrustessin incrustessis incrusteu incrusti incrustin incrustis incrusto incrustà incrustàrem incrustàreu incrustàs incrustàssem incrustàsseu incrustàssim incrustàssiu incrustàvem incrustàveu incrustés incrustéssem incrustésseu incrustéssim incrustéssiu incrustí occ sept val v
incrūstō

inculcació /iŋ.kuɫ.ka.siˈo/ /iŋ.kuɫ.kə.siˈo/ n fem
inculcatio

inculcar /iŋ.kuɫˈka/ /iŋ.kuɫˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inculc inculca inculcada inculcades inculcam inculcant inculcar inculcara inculcaran inculcarem inculcaren inculcares inculcareu inculcaria inculcarien inculcaries inculcarà inculcaràs inculcaré inculcaríem inculcaríeu inculcassen inculcasses inculcassin inculcassis inculcat inculcats inculcau inculcava inculcaven inculcaves inculco inculcà inculcàrem inculcàreu inculcàs inculcàssem inculcàsseu inculcàssim inculcàssiu inculcàvem inculcàveu inculque inculquem inculquen inculques inculquessen inculquesses inculquessin inculquessis inculqueu inculqui inculquin inculquis inculqués inculquéssem inculquésseu inculquéssim inculquéssiu inculquí occ sept val v
inculcare

incumbir /iŋ.kumˈbi/ /iŋ.kumˈbiɾ/ bal incumbeix incumbeixen incumbeixes incumbeixi incumbeixin incumbeixis incumbeixo incumbesc incumbesqui incumbesquin incumbesquis incumbia incumbida incumbides incumbien incumbies incumbiguem incumbigueu incumbim incumbint incumbir incumbira incumbiran incumbirem incumbiren incumbires incumbireu incumbiria incumbirien incumbiries incumbirà incumbiràs incumbiré incumbiríem incumbiríeu incumbisc incumbisca incumbisquen incumbisques incumbissen incumbisses incumbissin incumbissis incumbit incumbits incumbiu incumbix incumbixen incumbixes incumbixo incumbí incumbíem incumbíeu incumbírem incumbíreu incumbís incumbíssem incumbísseu incumbíssim incumbíssiu n-occ occ sept val v
pertinere

incumbència /iŋ.kumˈbɛn.si.a/ /iŋ.kumˈbɛn.si.ə/ n fem
cura

incòmodament /iŋˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /iŋˌkɔ.mo.ðaˈment/ /iŋˌkɔ.mo.ðəˈment/ /iŋˌkɔ.mu.ðəˈmen/ adv
incommodè

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
incommodus
Que incomoda o que no té comoditat.

incórrer /iŋˈko.re/ /iŋˈko.reɾ/ /iŋˈko.rə/ bal incorr incorre incorregem incorregeu incorreguda incorregudes incorreguem incorreguera incorregueren incorregueres incorreguessen incorreguesses incorreguessin incorreguessis incorregut incorreguts incorregué incorreguérem incorreguéreu incorregués incorreguéssem incorreguésseu incorreguéssim incorreguéssiu incorreguí incorregéreu incorrem incorren incorrent incorreran incorrerem incorrereu incorreria incorrerien incorreries incorrerà incorreràs incorreré incorreríem incorreríeu incorres incorreu incorri incorria incorrien incorries incorrin incorris incorro incorrs incorríem incorríeu incórrec incórrega incórregen incórreguen incórregues incórrer occ sept val v
incurrere

indagació /in.da.ɣa.siˈo/ /in.də.ɣə.siˈo/ n fem
indagatio

indagador /in.da.ɣaˈðo/ /in.da.ɣaˈðoɾ/ /in.də.ɣəˈðo/ n masc
indagator
Qui indaga.

indagar /in.daˈɣa/ /in.daˈɣaɾ/ /in.dəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) indag indaga indagada indagades indagam indagant indagar indagara indagaran indagarem indagaren indagares indagareu indagaria indagarien indagaries indagarà indagaràs indagaré indagaríem indagaríeu indagassen indagasses indagassin indagassis indagat indagats indagau indagava indagaven indagaves indago indague indaguem indaguen indagues indaguessen indaguesses indaguessin indaguessis indagueu indagui indaguin indaguis indagués indaguéssem indaguésseu indaguéssim indaguéssiu indaguí indagà indagàrem indagàreu indagàs indagàssem indagàsseu indagàssim indagàssiu indagàvem indagàveu occ sept val v
indagare

indecent /in.deˈsen/ /in.deˈsent/ /in.dəˈsen/ /in.dəˈsent/ adj
indecēns

indemne /inˈdem.ne/ /inˈdɛm.nə/ adj
indemnis
lliure i exempt de cap dany

indemnitat /in.dem.niˈtat/ /in.dəm.niˈtat/ n masc
indemnitas

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ n masc
compensatio

indemnitzar /in.dem.niˈd͡za/ /in.dem.niˈza/ /in.dem.niˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) indemnitz indemnitza indemnitzada indemnitzades indemnitzam indemnitzant indemnitzar indemnitzara indemnitzaran indemnitzarem indemnitzaren indemnitzares indemnitzareu indemnitzaria indemnitzarien indemnitzaries indemnitzarà indemnitzaràs indemnitzaré indemnitzaríem indemnitzaríeu indemnitzassen indemnitzasses indemnitzassin indemnitzassis indemnitzat indemnitzats indemnitzau indemnitzava indemnitzaven indemnitzaves indemnitze indemnitzem indemnitzen indemnitzes indemnitzessen indemnitzesses indemnitzessin indemnitzessis indemnitzeu indemnitzi indemnitzin indemnitzis indemnitzo indemnitzà indemnitzàrem indemnitzàreu indemnitzàs indemnitzàssem indemnitzàsseu indemnitzàssim indemnitzàssiu indemnitzàvem indemnitzàveu indemnitzés indemnitzéssem indemnitzésseu indemnitzéssim indemnitzéssiu indemnitzí occ sept val v
indemnem

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ adj
independens
Lliure, sense subjecció ni dependència

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ n fem
libertas

indi n masc
indium
Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ n fem
indicium

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) indic indica indicada indicades indicam indicant indicar indicara indicaran indicarem indicaren indicares indicareu indicaria indicarien indicaries indicarà indicaràs indicaré indicaríem indicaríeu indicassen indicasses indicassin indicassis indicat indicats indicau indicava indicaven indicaves indico indicà indicàrem indicàreu indicàs indicàssem indicàsseu indicàssim indicàssiu indicàvem indicàveu indique indiquem indiquen indiques indiquessen indiquesses indiquessin indiquessis indiqueu indiqui indiquin indiquis indiqués indiquéssem indiquésseu indiquéssim indiquéssiu indiquí occ sept val v
indicare

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ n masc
indicativus

indiferent /in.di.feˈɾen/ /in.di.feˈɾent/ /in.di.fəˈɾen/ /in.di.fəˈɾent/ adj
incūriōsus

indigent /in.diˈd͡ʒen/ /in.diˈd͡ʒent/ /in.diˈʒen/ /in.diˈʒent/ n neut
indigens

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ n fem
indignatio

indignar /in.diŋˈna/ /in.diɡˈna/ /in.diɡˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) indign indigna indignada indignades indignam indignant indignar indignara indignaran indignarem indignaren indignares indignareu indignaria indignarien indignaries indignarà indignaràs indignaré indignaríem indignaríeu indignassen indignasses indignassin indignassis indignat indignats indignau indignava indignaven indignaves indigne indignem indignen indignes indignessen indignesses indignessin indignessis indigneu indigni indignin indignis indigno indignà indignàrem indignàreu indignàs indignàssem indignàsseu indignàssim indignàssiu indignàvem indignàveu indignés indignéssem indignésseu indignéssim indignéssiu indigní occ sept val v
irritare

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ adj masc
indignus
Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indignitat /in.diŋ.niˈtat/ /in.diɡ.niˈtat/ n fem
indignitas

indisposar /in.dis.poˈza/ /in.dis.poˈzaɾ/ /in.dis.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) indisposa indisposada indisposades indisposam indisposant indisposar indisposara indisposaran indisposarem indisposaren indisposares indisposareu indisposaria indisposarien indisposaries indisposarà indisposaràs indisposaré indisposaríem indisposaríeu indisposassen indisposasses indisposassin indisposassis indisposat indisposats indisposau indisposava indisposaven indisposaves indispose indisposem indisposen indisposes indisposessen indisposesses indisposessin indisposessis indisposeu indisposi indisposin indisposis indisposo indisposà indisposàrem indisposàreu indisposàs indisposàssem indisposàsseu indisposàssim indisposàssiu indisposàvem indisposàveu indisposés indisposéssem indisposésseu indisposéssim indisposéssiu indisposí indispòs occ sept val v
serere
Privar de la disposició convenient envers algú, o llevar la preparació necessària per alguna cosa.
afficere
causar alguna indisposició o falta de salud.

indisposició /in.dis.po.zi.siˈo/ /in.dis.pu.zi.siˈo/ n fem
invaletudo praeparatio
falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ n masc
indīviduum
Persona membre d'un grup social, comunitat.

individuació /in.di.vi.ðu.a.siˈo/ /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/ n fem
singularitas

individual /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.βi.ðuˈaɫ/ adj
individui
Propi de l'individu o que li pertany.

individualitzar /in.di.vi.ðu.a.ɫiˈzaɾ/ /in.di.vi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈza/ /in.di.βi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) individualitz individualitza individualitzada individualitzades individualitzam individualitzant individualitzar individualitzara individualitzaran individualitzarem individualitzaren individualitzares individualitzareu individualitzaria individualitzarien individualitzaries individualitzarà individualitzaràs individualitzaré individualitzaríem individualitzaríeu individualitzassen individualitzasses individualitzassin individualitzassis individualitzat individualitzats individualitzau individualitzava individualitzaven individualitzaves individualitze individualitzem individualitzen individualitzes individualitzessen individualitzesses individualitzessin individualitzessis individualitzeu individualitzi individualitzin individualitzis individualitzo individualitzà individualitzàrem individualitzàreu individualitzàs individualitzàssem individualitzàsseu individualitzàssim individualitzàssiu individualitzàvem individualitzàveu individualitzés individualitzéssem individualitzésseu individualitzéssim individualitzéssiu individualitzí occ sept val v
singillatim

indoeuropeu /ˌin.do.ew.ɾoˈpɛw/ /ˌin.do.əw.ɾoˈpɛw/ /ˌin.du.əw.ɾuˈpɛw/ indoeuropea adj masc
Indo-Europaeus

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ indonèsia adj masc
indonesicus
Originari, pertanyent o relatiu a Indonèsia.

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ n masc
indonesicus
Natural d'Indonèsia.
(només singular) Llengua pròpia d'Indonèsia que pertany al grup malaiopolinesi i deriva del malai.

inducció /in.duk.siˈo/ n fem
inductio
Acció d'induir.

induir /in.duˈi/ /in.duˈiɾ/ bal indueix indueixen indueixes indueixi indueixin indueixis indueixo induesc induesqui induesquin induesquis induint induir induiran induirem induireu induiria induirien induiries induirà induiràs induiré induiríem induiríeu induí induíem induíeu induírem induíreu induís induíssem induísseu induíssim induíssiu induïa induïda induïdes induïen induïes induïguem induïgueu induïm induïra induïren induïres induïsc induïsca induïsquen induïsques induïssen induïsses induïssin induïssis induït induïts induïu induïx induïxen induïxes induïxo n-occ occ sept val v
inducere
Instigar, persuadir, moure a algú a fer quelcom.
efficere
Ocasionar, donar motiu perquè s'esdevingui un fet.

indult /inˈduɫ/ /inˈduɫt/ n masc
indultus

industriar /in.dus.tɾiˈa/ /in.dus.tɾiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) industria industriada industriades industriam industriant industriar industriara industriaran industriarem industriaren industriares industriareu industriaria industriarien industriaries industriarà industriaràs industriaré industriaríem industriaríeu industriassen industriasses industriassin industriassis industriat industriats industriau industriava industriaven industriaves industrie industriem industrien industries industriessen industriesses industriessin industriessis industrieu industrii industrio industrià industriàrem industriàreu industriàs industriàssem industriàsseu industriàssim industriàssiu industriàvem industriàveu industriés industriéssem industriésseu industriéssim industriéssiu industrií industriï industriïn industriïs occ sept val v
erudire

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ adj
indiges
Que és nascut a la pròpia terra.

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ n neut
indigena
Persona nascuda a la pròpia terra, en contraposició als vinguts de fora.

inert /iˈnɛrt/ adj
iners

inestable /i.nesˈta.bɫe/ /i.nesˈta.βɫe/ /i.nesˈtab.bɫe/ /i.nəsˈta.βɫə/ /i.nəsˈtab.bɫə/ adj
instābilis

inevitable /i.ne.viˈta.bɫe/ /i.ne.βiˈta.βɫe/ /i.ne.βiˈtab.bɫe/ /i.nə.viˈtab.bɫə/ /i.nə.βiˈta.βɫə/ /i.nə.βiˈtab.bɫə/ adj
inevitabilis

inexorable /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/ /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/ /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ adj
inexōrābilis

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ adj masc
imperītus

infamació /iɱ.fa.ma.siˈo/ /iɱ.fə.mə.siˈo/ n fem
infamatio

infamar /iɱ.faˈma/ /iɱ.faˈmaɾ/ /iɱ.fəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infam infama infamada infamades infamam infamant infamar infamara infamaran infamarem infamaren infamares infamareu infamaria infamarien infamaries infamarà infamaràs infamaré infamaríem infamaríeu infamassen infamasses infamassin infamassis infamat infamats infamau infamava infamaven infamaves infame infamem infamen infames infamessen infamesses infamessin infamessis infameu infami infamin infamis infamo infamà infamàrem infamàreu infamàs infamàssem infamàsseu infamàssim infamàssiu infamàvem infamàveu infamés infaméssem infamésseu infaméssim infaméssiu infamí occ sept val v
infamare

infamatori /iɱ.fa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fə.məˈtɔ.ɾi/ infamatòria adj masc
infamans
allò que infama

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ adj
infamis
que no té honra, crèdit o estimació.
vilis
molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ n masc
infans
Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.

infantat /iɱ.fanˈtat/ /iɱ.fənˈtat/ n masc
infantis

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ n fem
peditatus

infatuar /iɱ.fa.tuˈa/ /iɱ.fa.tuˈaɾ/ /iɱ.fə.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infatua infatuada infatuades infatuam infatuant infatuar infatuara infatuaran infatuarem infatuaren infatuares infatuareu infatuaria infatuarien infatuaries infatuarà infatuaràs infatuaré infatuaríem infatuaríeu infatuassen infatuasses infatuassin infatuassis infatuat infatuats infatuau infatuava infatuaven infatuaves infatue infatuem infatuen infatues infatuessen infatuesses infatuessin infatuessis infatueu infatuo infatuu infatuà infatuàrem infatuàreu infatuàs infatuàssem infatuàsseu infatuàssim infatuàssiu infatuàvem infatuàveu infatués infatuéssem infatuésseu infatuéssim infatuéssiu infatuí infatuï infatuïn infatuïs occ sept val v
infatuare

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ n fem
infectio

infectar /iɱ.fekˈta/ /iɱ.fekˈtaɾ/ /iɱ.fəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infect infecta infectada infectades infectam infectant infectar infectara infectaran infectarem infectaren infectares infectareu infectaria infectarien infectaries infectarà infectaràs infectaré infectaríem infectaríeu infectassen infectasses infectassin infectassis infectat infectats infectau infectava infectaven infectaves infecte infectem infecten infectes infectessen infectesses infectessin infectessis infecteu infecti infectin infectis infecto infectà infectàrem infectàreu infectàs infectàssem infectàsseu infectàssim infectàssiu infectàvem infectàveu infectés infectéssem infectésseu infectéssim infectéssiu infectí occ sept val v
inficere

infeliç /iɱ.feˈɫis/ /iɱ.fəˈɫis/ adj
tristis
Que no és feliç.

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ bal infereix infereixen infereixes infereixi infereixin infereixis infereixo inferesc inferesqui inferesquin inferesquis inferia inferida inferides inferien inferies inferiguem inferigueu inferim inferint inferir inferira inferiran inferirem inferiren inferires inferireu inferiria inferirien inferiries inferirà inferiràs inferiré inferiríem inferiríeu inferisc inferisca inferisquen inferisques inferissen inferisses inferissin inferissis inferit inferits inferiu inferix inferixen inferixes inferixo inferí inferíem inferíeu inferírem inferíreu inferís inferíssem inferísseu inferíssim inferíssiu n-occ occ sept val v
inferre

infermeria /iɱ.feɾ.meˈɾi.a/ /iɱ.fər.məˈɾi.ə/ n fem
valētūdinārium
Sala dedicada a la cura dels malalts o ferits en establiments no sanitaris.

infern /iɱˈfɛrn/ n masc
infernus gehenna
En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ adj
infernus

infestació /iɱ.fes.ta.siˈo/ /iɱ.fəs.tə.siˈo/ n fem
infestatio

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infest infesta infestada infestades infestam infestant infestar infestara infestaran infestarem infestaren infestares infestareu infestaria infestarien infestaries infestarà infestaràs infestaré infestaríem infestaríeu infestassen infestasses infestassin infestassis infestat infestats infestau infestava infestaven infestaves infeste infestem infesten infestes infestessen infestesses infestessin infestessis infesteu infesti infestin infestis infesto infestà infestàrem infestàreu infestàs infestàssem infestàsseu infestàssim infestàssiu infestàvem infestàveu infestés infestéssem infestésseu infestéssim infestéssiu infestí occ sept val v
infestare

infidel /iɱ.fiˈðɛɫ/ adj
infidēlis
No fidel.
Que manté una relació amorosa amb una persona fora de la parella.

infiltració /iɱ.fiɫ.tɾa.siˈo/ /iɱ.fiɫ.tɾə.siˈo/ n fem
infiltratio

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infiltr infiltra infiltrada infiltrades infiltram infiltrant infiltrar infiltrara infiltraran infiltrarem infiltraren infiltrares infiltrareu infiltraria infiltrarien infiltraries infiltrarà infiltraràs infiltraré infiltraríem infiltraríeu infiltrassen infiltrasses infiltrassin infiltrassis infiltrat infiltrats infiltrau infiltrava infiltraven infiltraves infiltre infiltrem infiltren infiltres infiltressen infiltresses infiltressin infiltressis infiltreu infiltri infiltrin infiltris infiltro infiltrà infiltràrem infiltràreu infiltràs infiltràssem infiltràsseu infiltràssim infiltràssiu infiltràvem infiltràveu infiltrés infiltréssem infiltrésseu infiltréssim infiltréssiu infiltrí occ sept val v
permeo

infinit /iɱ.fiˈnit/ infinita adj masc
infīnītus

infinitiu n masc
infinitivus

inflamable /iɱ.fɫaˈma.bɫe/ /iɱ.fɫaˈma.βɫe/ /iɱ.fɫaˈmab.bɫe/ /iɱ.fɫəˈma.βɫə/ /iɱ.fɫəˈmab.bɫə/ adj
inflammari
Que és fàcil d'inflamar o d’inflamar-se.

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ n fem
inflammatio

inflamar /iɱ.flaˈma/ /iɱ.flaˈmaɾ/ /iɱ.fləˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inflam inflama inflamada inflamades inflamam inflamant inflamar inflamara inflamaran inflamarem inflamaren inflamares inflamareu inflamaria inflamarien inflamaries inflamarà inflamaràs inflamaré inflamaríem inflamaríeu inflamassen inflamasses inflamassin inflamassis inflamat inflamats inflamau inflamava inflamaven inflamaves inflame inflamem inflamen inflames inflamessen inflamesses inflamessin inflamessis inflameu inflami inflamin inflamis inflamo inflamà inflamàrem inflamàreu inflamàs inflamàssem inflamàsseu inflamàssim inflamàssiu inflamàvem inflamàveu inflamés inflaméssem inflamésseu inflaméssim inflaméssiu inflamí occ sept val v
inflammare

inflamatori /iɱ.fɫa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fɫə.məˈtɔ.ɾi/ inflamatòria adj masc
inflammas
Que causa inflamació.

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) infl infla inflada inflades inflam inflant inflar inflara inflaran inflarem inflaren inflares inflareu inflaria inflarien inflaries inflarà inflaràs inflaré inflaríem inflaríeu inflassen inflasses inflassin inflassis inflat inflats inflau inflava inflaven inflaves infle inflem inflen infles inflessen inflesses inflessin inflessis infleu infli inflin inflis inflo inflà inflàrem inflàreu inflàs inflàssem inflàsseu inflàssim inflàssiu inflàvem inflàveu inflés infléssem inflésseu infléssim infléssiu inflí occ sept val v
inflare
Omplir de vent alguna cosa.
(per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
inflare turgere
(pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

inflexible /iɱ.fɫekˈsi.bɫe/ /iɱ.fɫekˈsi.βɫe/ /iɱ.fɫekˈsib.bɫe/ /iɱ.fɫəkˈsi.βɫə/ /iɱ.fɫəkˈsib.bɫə/ adj
rigens

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ bal infligeix infligeixen infligeixes infligeixi infligeixin infligeixis infligeixo infligesc infligesqui infligesquin infligesquis infligia infligida infligides infligien infligies infligiguem infligigueu infligim infligint infligir infligira infligiran infligirem infligiren infligires infligireu infligiria infligirien infligiries infligirà infligiràs infligiré infligiríem infligiríeu infligisc infligisca infligisquen infligisques infligissen infligisses infligissin infligissis infligit infligits infligiu infligix infligixen infligixes infligixo infligí infligíem infligíeu infligírem infligíreu infligís infligíssem infligísseu infligíssim infligíssiu n-occ occ sept val v
infligo

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ bal influeix influeixen influeixes influeixi influeixin influeixis influeixo influesc influesqui influesquin influesquis influint influir influiran influirem influireu influiria influirien influiries influirà influiràs influiré influiríem influiríeu influí influíem influíeu influírem influíreu influís influíssem influísseu influíssim influíssiu influïa influïda influïdes influïen influïes influïguem influïgueu influïm influïra influïren influïres influïsc influïsca influïsquen influïsques influïssen influïsses influïssin influïssis influït influïts influïu influïx influïxen influïxes influïxo n-occ occ sept val v
influere
Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ n fem
influxus
Acció i efecte d'influir.
(antic) Influença, malaltia produïda pels astres.
auctoritas
(metonímia) Intervenció que algú té en algun negoci per la seva autoritat, valiment i persuasió.

infondre /iɱˈfon.dɾe/ /iɱˈfon.dɾə/ bal infon infonc infondran infondre infondrem infondreu infondria infondrien infondries infondrà infondràs infondré infondríem infondríeu infonem infonen infonent infoneu infonga infonguem infonguen infonguera infongueren infongueres infongues infonguessen infonguesses infonguessin infonguessis infongueu infongui infonguin infonguis infongué infonguérem infonguéreu infongués infonguéssem infonguésseu infonguéssim infonguéssiu infonguí infonia infonien infonies infons infoníem infoníeu infosa infoses infosos infós occ val v
infundere

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ n fem
informandi doctrina
Acció i efecte d'informar o informar-se.
inquisitio
(dret) Indagació jurídica i legal d'algun fet o delecte.

informant /iɱ.forˈman/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.foɾˈmant/ /iɱ.furˈman/ /iɱ.fuɾˈmant/ n neut
inquisitor

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inform informa informada informades informam informant informar informara informaran informarem informaren informares informareu informaria informarien informaries informarà informaràs informaré informaríem informaríeu informassen informasses informassin informassis informat informats informau informava informaven informaves informe informem informen informes informessen informesses informessin informessis informeu informi informin informis informo informà informàrem informàreu informàs informàssem informàsseu informàssim informàssiu informàvem informàveu informés informéssem informésseu informéssim informéssiu informí occ sept val v
certiorem
Donar informes o notícies d'alguna cosa.
animare
(filosofia) Donar forma a la matèria.
verbum
(dret) Dir un advocat en judici allò que creu més convenient a favor del seu client.

informatiu /iɱ.foɾ.maˈtiw/ /iɱ.fur.məˈtiw/ adj masc
edocens
que informa o serveix per donar notícia d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ adj
informis
Que no té la forma, figura i perfecció que li correspon.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ n masc
instructio
Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.
verbum
(dret) Acte d'informar l'advocat i el mateix discurs que pronuncia.

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ n fem
informatica
Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infraestructura /ˌiɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa/ /ˌiɱ.fɾəs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
infrastuctura

infringir /iɱ.fɾinˈd͡ʒi/ /iɱ.fɾinˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fɾinˈʒi/ bal infringeix infringeixen infringeixes infringeixi infringeixin infringeixis infringeixo infringesc infringesqui infringesquin infringesquis infringia infringida infringides infringien infringies infringiguem infringigueu infringim infringint infringir infringira infringiran infringirem infringiren infringires infringireu infringiria infringirien infringiries infringirà infringiràs infringiré infringiríem infringiríeu infringisc infringisca infringisquen infringisques infringissen infringisses infringissin infringissis infringit infringits infringiu infringix infringixen infringixes infringixo infringí infringíem infringíeu infringírem infringíreu infringís infringíssem infringísseu infringíssim infringíssiu n-occ occ sept val v
transgredi

infusió /iɱ.fu.ziˈo/ n fem
decoctum

infàmia /iɱˈfa.mi.a/ /iɱˈfa.mi.ə/ n fem
infamia infamiam
purgar la infàmia, es deia del reu còmplice en un delicte que, havent declarat contra el seu company, no era tingut per testimoni idoni per estar infamat del delicte i posant-lo en el turment i ratificant allí la seva declaració es deia que purgava la infàmia.

ingenu /iɲˈd͡ʒɛ.nu/ /iɲˈʒɛ.nu/ ingènua adj masc
ingenuus
Franc, sincer, candorós, veraç, honrat, senzill.
Qui ha nascut lliure.

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ bal ingereix ingereixen ingereixes ingereixi ingereixin ingereixis ingereixo ingeresc ingeresqui ingeresquin ingeresquis ingeria ingerida ingerides ingerien ingeries ingeriguem ingerigueu ingerim ingerint ingerir ingerira ingeriran ingerirem ingeriren ingerires ingerireu ingeriria ingeririen ingeriries ingerirà ingeriràs ingeriré ingeriríem ingeriríeu ingerisc ingerisca ingerisquen ingerisques ingerissen ingerisses ingerissin ingerissis ingerit ingerits ingeriu ingerix ingerixen ingerixes ingerixo ingerí ingeríem ingeríeu ingerírem ingeríreu ingerís ingeríssem ingerísseu ingeríssim ingeríssiu n-occ occ sept val v
ingerere
Introduir per la boca a l'estómac.
immiscere
(pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ n masc
pars

inhabilitar /in.a.βi.liˈta/ /in.a.βi.liˈtaɾ/ /in.ə.βi.liˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inhabilit inhabilita inhabilitada inhabilitades inhabilitam inhabilitant inhabilitar inhabilitara inhabilitaran inhabilitarem inhabilitaren inhabilitares inhabilitareu inhabilitaria inhabilitarien inhabilitaries inhabilitarà inhabilitaràs inhabilitaré inhabilitaríem inhabilitaríeu inhabilitassen inhabilitasses inhabilitassin inhabilitassis inhabilitat inhabilitats inhabilitau inhabilitava inhabilitaven inhabilitaves inhabilite inhabilitem inhabiliten inhabilites inhabilitessen inhabilitesses inhabilitessin inhabilitessis inhabiliteu inhabiliti inhabilitin inhabilitis inhabilito inhabilità inhabilitàrem inhabilitàreu inhabilitàs inhabilitàssem inhabilitàsseu inhabilitàssim inhabilitàssiu inhabilitàvem inhabilitàveu inhabilités inhabilitéssem inhabilitésseu inhabilitéssim inhabilitéssiu inhabilití occ sept val v
ineptum
Impossibilitar a un per alguna cosa.
(dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inhal inhala inhalada inhalades inhalam inhalant inhalar inhalara inhalaran inhalarem inhalaren inhalares inhalareu inhalaria inhalarien inhalaries inhalarà inhalaràs inhalaré inhalaríem inhalaríeu inhalassen inhalasses inhalassin inhalassis inhalat inhalats inhalau inhalava inhalaven inhalaves inhale inhalem inhalen inhales inhalessen inhalesses inhalessin inhalessis inhaleu inhali inhalin inhalis inhalo inhalà inhalàrem inhalàreu inhalàs inhalàssem inhalàsseu inhalàssim inhalàssiu inhalàvem inhalàveu inhalés inhaléssem inhalésseu inhaléssim inhaléssiu inhalí occ sept val v
inhālō

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ bal inhibeix inhibeixen inhibeixes inhibeixi inhibeixin inhibeixis inhibeixo inhibesc inhibesqui inhibesquin inhibesquis inhibia inhibida inhibides inhibien inhibies inhibiguem inhibigueu inhibim inhibint inhibir inhibira inhibiran inhibirem inhibiren inhibires inhibireu inhibiria inhibirien inhibiries inhibirà inhibiràs inhibiré inhibiríem inhibiríeu inhibisc inhibisca inhibisquen inhibisques inhibissen inhibisses inhibissin inhibissis inhibit inhibits inhibiu inhibix inhibixen inhibixes inhibixo inhibí inhibíem inhibíeu inhibírem inhibíreu inhibís inhibíssem inhibísseu inhibíssim inhibíssiu n-occ occ sept val v
inhibire

inhumà /in.uˈma/ adj
inhumanis

inhòspit /inˈɔs.pit/ inhòspita adj masc
inhospitālis

inicial /i.ni.siˈaɫ/ adj
initiālis

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inicia iniciada iniciades iniciam iniciant iniciar iniciara iniciaran iniciarem iniciaren iniciares iniciareu iniciaria iniciarien iniciaries iniciarà iniciaràs iniciaré iniciaríem iniciaríeu iniciassen iniciasses iniciassin iniciassis iniciat iniciats iniciau iniciava iniciaven iniciaves inicie iniciem inicien inicies iniciessen iniciesses iniciessin iniciessis inicieu inicii inicio inicià iniciàrem iniciàreu iniciàs iniciàssem iniciàsseu iniciàssim iniciàssiu iniciàvem iniciàveu iniciés iniciéssem iniciésseu iniciéssim iniciéssiu inicií iniciï iniciïn iniciïs occ sept val v
initiare
Donar inici o principi a alguna cosa.
Introduir una persona en una associació o ideologia.

iniquitat /i.ni.kiˈtat/ n fem
iniquitas

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ n fem
iniectiō

injuriar /in.d͡ʒu.ɾiˈa/ /in.d͡ʒu.ɾiˈaɾ/ /in.ʒu.ɾiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) injuria injuriada injuriades injuriam injuriant injuriar injuriara injuriaran injuriarem injuriaren injuriares injuriareu injuriaria injuriarien injuriaries injuriarà injuriaràs injuriaré injuriaríem injuriaríeu injuriassen injuriasses injuriassin injuriassis injuriat injuriats injuriau injuriava injuriaven injuriaves injurie injuriem injurien injuries injuriessen injuriesses injuriessin injuriessis injurieu injurii injurio injurià injuriàrem injuriàreu injuriàs injuriàssem injuriàsseu injuriàssim injuriàssiu injuriàvem injuriàveu injuriés injuriéssem injuriésseu injuriéssim injuriéssiu injurií injuriï injuriïn injuriïs occ sept val v
injuriari

injúria /inˈd͡ʒu.ɾi.a/ /inˈʒu.ɾi.ə/ n fem
injuria
Delicte causat per paraules o actes contra l'honor o la reputació d'una persona.

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ adj
innocēns
Pur, sense malícia o falta.

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ n fem
innocentia

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ adj masc
novator
Que innova.

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ n masc
novator
Qui innova.

innovar /in.noˈva/ /in.noˈvaɾ/ /in.noˈβa/ /in.nuˈva/ /in.nuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) innou innov innova innovada innovades innovam innovant innovar innovara innovaran innovarem innovaren innovares innovareu innovaria innovarien innovaries innovarà innovaràs innovaré innovaríem innovaríeu innovassen innovasses innovassin innovassis innovat innovats innovau innovava innovaven innovaves innove innovem innoven innoves innovessen innovesses innovessin innovessis innoveu innovi innovin innovis innovo innovà innovàrem innovàreu innovàs innovàssem innovàsseu innovàssim innovàssiu innovàvem innovàveu innovés innovéssem innovésseu innovéssim innovéssiu innoví occ sept val v
novare

inoblidable /i.no.bɫiˈða.bɫe/ /i.no.bɫiˈðab.bɫə/ /i.no.βɫiˈða.βɫe/ /i.no.βɫiˈðab.bɫe/ /i.nu.bɫiˈðab.bɫə/ /i.nu.βɫiˈða.βɫə/ /i.nu.βɫiˈðab.bɫə/ adj
memorābilis

inofensiu /i.no.fenˈsiw/ /i.no.fənˈsiw/ /i.nu.fənˈsiw/ adj masc
innocuus

inquiet /iŋ.kiˈet/ adj masc
inquietus
Que no està quiet.
Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inquietar /iŋ.ki.eˈta/ /iŋ.ki.eˈtaɾ/ /iŋ.ki.əˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inquiet inquieta inquietada inquietades inquietam inquietant inquietar inquietara inquietaran inquietarem inquietaren inquietares inquietareu inquietaria inquietarien inquietaries inquietarà inquietaràs inquietaré inquietaríem inquietaríeu inquietassen inquietasses inquietassin inquietassis inquietat inquietats inquietau inquietava inquietaven inquietaves inquiete inquietem inquieten inquietes inquietessen inquietesses inquietessin inquietessis inquieteu inquieti inquietin inquietis inquieto inquietà inquietàrem inquietàreu inquietàs inquietàssem inquietàsseu inquietàssim inquietàssiu inquietàvem inquietàveu inquietés inquietéssem inquietésseu inquietéssim inquietéssiu inquietí occ sept val v
inquietare
Pertorbar la quietud.
alterare
Commoure, alterar, no deixar tranquil.

inquirir /iŋ.kiˈɾi/ /iŋ.kiˈɾiɾ/ bal inquireix inquireixen inquireixes inquireixi inquireixin inquireixis inquireixo inquiresc inquiresqui inquiresquin inquiresquis inquiria inquirida inquirides inquirien inquiries inquiriguem inquirigueu inquirim inquirint inquirir inquirira inquiriran inquirirem inquiriren inquirires inquirireu inquiriria inquiririen inquiriries inquirirà inquiriràs inquiriré inquiriríem inquiriríeu inquirisc inquirisca inquirisquen inquirisques inquirissen inquirisses inquirissin inquirissis inquirit inquirits inquiriu inquirix inquirixen inquirixes inquirixo inquirí inquiríem inquiríeu inquirírem inquiríreu inquirís inquiríssem inquirísseu inquiríssim inquiríssiu n-occ occ sept val v
inquirere

insacular /in.sa.kuˈɫa/ /in.sa.kuˈɫaɾ/ /in.sə.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) insacul insacula insaculada insaculades insaculam insaculant insacular insaculara insacularan insacularem insacularen insaculares insaculareu insacularia insacularien insacularies insacularà insacularàs insacularé insacularíem insacularíeu insaculassen insaculasses insaculassin insaculassis insaculat insaculats insaculau insaculava insaculaven insaculaves insacule insaculem insaculen insacules insaculessen insaculesses insaculessin insaculessis insaculeu insaculi insaculin insaculis insaculo insaculà insaculàrem insaculàreu insaculàs insaculàssem insaculàsseu insaculàssim insaculàssiu insaculàvem insaculàveu insaculés insaculéssem insaculésseu insaculéssim insaculéssiu insaculí occ sept val v
saccum

insalubre /in.saˈɫu.bɾe/ /in.səˈɫu.βɾə/ adj
insalubris

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ bal inscric inscriga inscriguem inscriguen inscriguera inscrigueren inscrigueres inscrigues inscriguessen inscriguesses inscriguessin inscriguessis inscrigueu inscrigui inscriguin inscriguis inscrigué inscriguérem inscriguéreu inscrigués inscriguéssem inscriguésseu inscriguéssim inscriguéssiu inscriguí inscrit inscrita inscrites inscrits inscriu inscriuen inscriuran inscriure inscriurem inscriureu inscriuria inscriurien inscriuries inscriurà inscriuràs inscriuré inscriuríem inscriuríeu inscrius inscrivia inscrivien inscrivies inscrivim inscrivint inscriviren inscrivires inscrivissin inscrivissis inscriviu inscriví inscrivíem inscrivíeu inscrivírem inscrivíreu inscrivís inscrivíssim inscrivíssiu occ val v
inscribere
(matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ n masc
insectum
Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

insegur /in.seˈɣu/ /in.seˈɣuɾ/ /in.səˈɣu/ insegura adj masc
intūtus

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ adj
inseparabilis
Que no es pot separar una cosa de l’altra.

inserir /in.seˈɾi/ /in.seˈɾiɾ/ /in.səˈɾi/ bal insereix insereixen insereixes insereixi insereixin insereixis insereixo inseresc inseresqui inseresquin inseresquis inseria inserida inserides inserien inseries inseriguem inserigueu inserim inserint inserir inserira inseriran inserirem inseriren inserires inserireu inseriria inseririen inseriries inserirà inseriràs inseriré inseriríem inseriríeu inserisc inserisca inserisquen inserisques inserissen inserisses inserissin inserissis inserit inserits inseriu inserix inserixen inserixes inserixo inserí inseríem inseríeu inserírem inseríreu inserís inseríssem inserísseu inseríssim inseríssiu n-occ occ sept val v
inserere
Incloure, introduir una cosa en altra.

insidiar /in.si.ðiˈa/ /in.si.ðiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) insidia insidiada insidiades insidiam insidiant insidiar insidiara insidiaran insidiarem insidiaren insidiares insidiareu insidiaria insidiarien insidiaries insidiarà insidiaràs insidiaré insidiaríem insidiaríeu insidiassen insidiasses insidiassin insidiassis insidiat insidiats insidiau insidiava insidiaven insidiaves insidie insidiem insidien insidies insidiessen insidiesses insidiessin insidiessis insidieu insidii insidio insidià insidiàrem insidiàreu insidiàs insidiàssem insidiàsseu insidiàssim insidiàssiu insidiàvem insidiàveu insidiés insidiéssem insidiésseu insidiéssim insidiéssiu insidií insidiï insidiïn insidiïs occ sept val v
īnsidior

insigne /inˈsiŋ.ne/ /inˈsiŋ.nə/ /inˈsiɡ.ne/ adj
insignis

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) insinua insinuada insinuades insinuam insinuant insinuar insinuara insinuaran insinuarem insinuaren insinuares insinuareu insinuaria insinuarien insinuaries insinuarà insinuaràs insinuaré insinuaríem insinuaríeu insinuassen insinuasses insinuassin insinuassis insinuat insinuats insinuau insinuava insinuaven insinuaves insinue insinuem insinuen insinues insinuessen insinuesses insinuessin insinuessis insinueu insinuo insinuu insinuà insinuàrem insinuàreu insinuàs insinuàssem insinuàsseu insinuàssim insinuàssiu insinuàvem insinuàveu insinués insinuéssem insinuésseu insinuéssim insinuéssiu insinuí insinuï insinuïn insinuïs occ sept val v
attingere
Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
inducere
Significar alguna cosa només suggerint-la.
indicare
(dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ bal insisteix insisteixen insisteixes insisteixi insisteixin insisteixis insisteixo insistesc insistesqui insistesquin insistesquis insistia insistida insistides insistien insisties insistiguem insistigueu insistim insistint insistir insistira insistiran insistirem insistiren insistires insistireu insistiria insistirien insistiries insistirà insistiràs insistiré insistiríem insistiríeu insistisc insistisca insistisquen insistisques insistissen insistisses insistissin insistissis insistit insistits insistiu insistix insistixen insistixes insistixo insistí insistíem insistíeu insistírem insistíreu insistís insistíssem insistísseu insistíssim insistíssiu n-occ occ sept val v
insistere

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ adj
insolens
atrevit, desvergonyit, descarat.

inspeccionar /ins.pek.si.oˈna/ /ins.pek.si.oˈnaɾ/ /ins.pək.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inspeccion inspecciona inspeccionada inspeccionades inspeccionam inspeccionant inspeccionar inspeccionara inspeccionaran inspeccionarem inspeccionaren inspeccionares inspeccionareu inspeccionaria inspeccionarien inspeccionaries inspeccionarà inspeccionaràs inspeccionaré inspeccionaríem inspeccionaríeu inspeccionassen inspeccionasses inspeccionassin inspeccionassis inspeccionat inspeccionats inspeccionau inspeccionava inspeccionaven inspeccionaves inspeccione inspeccionem inspeccionen inspecciones inspeccionessen inspeccionesses inspeccionessin inspeccionessis inspeccioneu inspeccioni inspeccionin inspeccionis inspecciono inspeccionà inspeccionàrem inspeccionàreu inspeccionàs inspeccionàssem inspeccionàsseu inspeccionàssim inspeccionàssiu inspeccionàvem inspeccionàveu inspeccionés inspeccionéssem inspeccionésseu inspeccionéssim inspeccionéssiu inspeccioní occ sept val v
inspicere

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inspir inspira inspirada inspirades inspiram inspirant inspirar inspirara inspiraran inspirarem inspiraren inspirares inspirareu inspiraria inspirarien inspiraries inspirarà inspiraràs inspiraré inspiraríem inspiraríeu inspirassen inspirasses inspirassin inspirassis inspirat inspirats inspirau inspirava inspiraven inspiraves inspire inspirem inspiren inspires inspiressen inspiresses inspiressin inspiressis inspireu inspiri inspirin inspiris inspiro inspirà inspiràrem inspiràreu inspiràs inspiràssem inspiràsseu inspiràssim inspiràssiu inspiràvem inspiràveu inspirés inspiréssem inspirésseu inspiréssim inspiréssiu inspirí occ sept val v
inspirare
Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lar /ins.talˈlaɾ/ /ins.taɫˈɫa/ /ins.təɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) instal instal·la instal·lada instal·lades instal·lam instal·lant instal·lar instal·lara instal·laran instal·larem instal·laren instal·lares instal·lareu instal·laria instal·larien instal·laries instal·larà instal·laràs instal·laré instal·laríem instal·laríeu instal·lassen instal·lasses instal·lassin instal·lassis instal·lat instal·lats instal·lau instal·lava instal·laven instal·laves instal·le instal·lem instal·len instal·les instal·lessen instal·lesses instal·lessin instal·lessis instal·leu instal·li instal·lin instal·lis instal·lo instal·là instal·làrem instal·làreu instal·làs instal·làssem instal·làsseu instal·làssim instal·làssiu instal·làvem instal·làveu instal·lés instal·léssem instal·lésseu instal·léssim instal·léssiu instal·lí occ sept val v
inaugurare
Muntar alguna cosa en un lloc determinat.

instar /insˈta/ /insˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inst insta instada instades instam instant instar instara instaran instarem instaren instares instareu instaria instarien instaries instarà instaràs instaré instaríem instaríeu instassen instasses instassin instassis instat instats instau instava instaven instaves inste instem insten instes instessen instesses instessin instessis insteu insti instin instis insto instà instàrem instàreu instàs instàssem instàsseu instàssim instàssiu instàvem instàveu instés instéssem instésseu instéssim instéssiu instí occ sept val v
instare
Repetir la súplica o petició, insistir en ella.
En una discussió acadèmica, impugnar la solució donada a l'argument.

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) instaur instaura instaurada instaurades instauram instaurant instaurar instaurara instauraran instaurarem instauraren instaurares instaurareu instauraria instaurarien instauraries instaurarà instauraràs instauraré instauraríem instauraríeu instaurassen instaurasses instaurassin instaurassis instaurat instaurats instaurau instaurava instauraven instauraves instaure instaurem instauren instaures instauressen instauresses instauressin instauressis instaureu instauri instaurin instauris instauro instaurà instauràrem instauràreu instauràs instauràssem instauràsseu instauràssim instauràssiu instauràvem instauràveu instaurés instauréssem instaurésseu instauréssim instauréssiu instaurí occ sept val v
instaurare

instigar /ins.tiˈɣa/ /ins.tiˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) instig instiga instigada instigades instigam instigant instigar instigara instigaran instigarem instigaren instigares instigareu instigaria instigarien instigaries instigarà instigaràs instigaré instigaríem instigaríeu instigassen instigasses instigassin instigassis instigat instigats instigau instigava instigaven instigaves instigo instigue instiguem instiguen instigues instiguessen instiguesses instiguessin instiguessis instigueu instigui instiguin instiguis instigués instiguéssem instiguésseu instiguéssim instiguéssiu instiguí instigà instigàrem instigàreu instigàs instigàssem instigàsseu instigàssim instigàssiu instigàvem instigàveu occ sept val v
instigare

instil·lar /ins.tiɫˈɫa/ /ins.tiɫˈɫaɾ/ /ins.tiˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) instil instil·la instil·lada instil·lades instil·lam instil·lant instil·lar instil·lara instil·laran instil·larem instil·laren instil·lares instil·lareu instil·laria instil·larien instil·laries instil·larà instil·laràs instil·laré instil·laríem instil·laríeu instil·lassen instil·lasses instil·lassin instil·lassis instil·lat instil·lats instil·lau instil·lava instil·laven instil·laves instil·le instil·lem instil·len instil·les instil·lessen instil·lesses instil·lessin instil·lessis instil·leu instil·li instil·lin instil·lis instil·lo instil·là instil·làrem instil·làreu instil·làs instil·làssem instil·làsseu instil·làssim instil·làssiu instil·làvem instil·làveu instil·lés instil·léssem instil·lésseu instil·léssim instil·léssiu instil·lí occ sept val v
instillare

instint /insˈtin/ /insˈtint/ n masc
instinctus

instituir /ins.ti.tuˈi/ /ins.ti.tuˈiɾ/ bal institueix institueixen institueixes institueixi institueixin institueixis institueixo instituesc instituesqui instituesquin instituesquis instituint instituir instituiran instituirem instituireu instituiria instituirien instituiries instituirà instituiràs instituiré instituiríem instituiríeu instituí instituíem instituíeu instituírem instituíreu instituís instituíssem instituísseu instituíssim instituíssiu instituïa instituïda instituïdes instituïen instituïes instituïguem instituïgueu instituïm instituïra instituïren instituïres instituïsc instituïsca instituïsquen instituïsques instituïssen instituïsses instituïssin instituïssis instituït instituïts instituïu instituïx instituïxen instituïxes instituïxo n-occ occ sept val v
instituere

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ n fem
instructio

instructor n masc
docens

instruir /ins.tɾuˈi/ /ins.tɾuˈiɾ/ bal instrueix instrueixen instrueixes instrueixi instrueixin instrueixis instrueixo instruesc instruesqui instruesquin instruesquis instruint instruir instruiran instruirem instruireu instruiria instruirien instruiries instruirà instruiràs instruiré instruiríem instruiríeu instruí instruíem instruíeu instruírem instruíreu instruís instruíssem instruísseu instruíssim instruíssiu instruïa instruïda instruïdes instruïen instruïes instruïguem instruïgueu instruïm instruïra instruïren instruïres instruïsc instruïsca instruïsquen instruïsques instruïssen instruïsses instruïssin instruïssis instruït instruïts instruïu instruïx instruïxen instruïxes instruïxo n-occ occ sept val v
instruere
Ensenyar, adoctrinar.
(dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ n masc
instrumentum organum
Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
organum
Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument de música n masc
instrumentum musicum

instruït /ins.tɾuˈit/ adj masc
doctus
Format, amb instrucció en alguna disciplina.

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ n fem
insulinum

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ n masc
insultatio maledictum

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ adj
insultans
Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) insult insulta insultada insultades insultam insultant insultar insultara insultaran insultarem insultaren insultares insultareu insultaria insultarien insultaries insultarà insultaràs insultaré insultaríem insultaríeu insultassen insultasses insultassin insultassis insultat insultats insultau insultava insultaven insultaves insulte insultem insulten insultes insultessen insultesses insultessin insultessis insulteu insulti insultin insultis insulto insultà insultàrem insultàreu insultàs insultàssem insultàsseu insultàssim insultàssiu insultàvem insultàveu insultés insultéssem insultésseu insultéssim insultéssiu insultí occ sept val v
insultare

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ adj
seditiosus
Que s'insurgeix, es revolta.

insurgir-se /in.surˈʒir.sə/ /in.suɾ.ʒiɾˈsə/ /in.suɾˈd͡ʒiɾ.se/ bal insurgeix insurgeixen insurgeixes insurgeixi insurgeixin insurgeixis insurgeixo insurgesc insurgesqui insurgesquin insurgesquis insurgia insurgida insurgides insurgien insurgies insurgiguem insurgigueu insurgim insurgint insurgir insurgira insurgiran insurgirem insurgiren insurgires insurgireu insurgiria insurgirien insurgiries insurgirà insurgiràs insurgiré insurgiríem insurgiríeu insurgisc insurgisca insurgisquen insurgisques insurgissen insurgisses insurgissin insurgissis insurgit insurgits insurgiu insurgix insurgixen insurgixes insurgixo insurgí insurgíem insurgíeu insurgírem insurgíreu insurgís insurgíssem insurgísseu insurgíssim insurgíssiu n-occ occ sept val v
insurgere

insípid /inˈsi.pit/ adj masc
frigidus

intacte /inˈtak.te/ /inˈtak.tə/ adj masc
intactus

integrant /in.teˈɣɾan/ /in.teˈɣɾant/ /in.təˈɣɾan/ /in.təˈɣɾant/ adj
integrans
Que integra.

integrar /in.teˈɣɾa/ /in.teˈɣɾaɾ/ /in.təˈɣɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) integr integra integrada integrades integram integrant integrar integrara integraran integrarem integraren integrares integrareu integraria integrarien integraries integrarà integraràs integraré integraríem integraríeu integrassen integrasses integrassin integrassis integrat integrats integrau integrava integraven integraves integre integrem integren integres integressen integresses integressin integressis integreu integri integrin integris integro integrà integràrem integràreu integràs integràssem integràsseu integràssim integràssiu integràvem integràveu integrés integréssem integrésseu integréssim integréssiu integrí occ sept val v
integrare
Donar integritat a una cosa, compondre un tot de les seves parts integrants.

integritat /in.te.ɣɾiˈtat/ /in.tə.ɣɾiˈtat/ n fem
integritas

intel·lecte /in.teɫˈɫɛk.te/ /in.teˈɫɛk.te/ /in.təɫˈɫɛk.tə/ /in.təˈɫɛk.tə/ n masc
intellectus

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ adj
intelligens

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
intelligentia
(no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ n fem
intentio

intent /inˈten/ /inˈtent/ n masc
conatus
Acció i efecte d'intentar.

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intent intenta intentada intentades intentam intentant intentar intentara intentaran intentarem intentaren intentares intentareu intentaria intentarien intentaries intentarà intentaràs intentaré intentaríem intentaríeu intentassen intentasses intentassin intentassis intentat intentats intentau intentava intentaven intentaves intente intentem intenten intentes intentessen intentesses intentessin intentessis intenteu intenti intentin intentis intento intentà intentàrem intentàreu intentàs intentàssem intentàsseu intentàssim intentàssiu intentàvem intentàveu intentés intentéssem intentésseu intentéssim intentéssiu intentí occ sept val v
intentare
Tenir l'ànim de fer alguna cosa.
intendere
Procurar, pretendre.

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ n fem
interaction

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ adj
intercalaris
Allò que s'intercala.

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intercal intercala intercalada intercalades intercalam intercalant intercalar intercalara intercalaran intercalarem intercalaren intercalares intercalareu intercalaria intercalarien intercalaries intercalarà intercalaràs intercalaré intercalaríem intercalaríeu intercalassen intercalasses intercalassin intercalassis intercalat intercalats intercalau intercalava intercalaven intercalaves intercale intercalem intercalen intercales intercalessen intercalesses intercalessin intercalessis intercaleu intercali intercalin intercalis intercalo intercalà intercalàrem intercalàreu intercalàs intercalàssem intercalàsseu intercalàssim intercalàssiu intercalàvem intercalàveu intercalés intercaléssem intercalésseu intercaléssim intercaléssiu intercalí occ sept val v
intercalare
Interposar o col·locar un element entre altres d'una sèrie.

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ bal intercedeix intercedeixen intercedeixes intercedeixi intercedeixin intercedeixis intercedeixo intercedesc intercedesqui intercedesquin intercedesquis intercedia intercedida intercedides intercedien intercedies intercediguem intercedigueu intercedim intercedint intercedir intercedira intercediran intercedirem intercediren intercedires intercedireu intercediria intercedirien intercediries intercedirà intercediràs intercediré intercediríem intercediríeu intercedisc intercedisca intercedisquen intercedisques intercedissen intercedisses intercedissin intercedissis intercedit intercedits intercediu intercedix intercedixen intercedixes intercedixo intercedí intercedíem intercedíeu intercedírem intercedíreu intercedís intercedíssem intercedísseu intercedíssim intercedíssiu n-occ occ sept val v
intercedere

interceptar /in.ter.sepˈta/ /in.teɾ.sepˈtaɾ/ /in.tər.səpˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intercept intercepta interceptada interceptades interceptam interceptant interceptar interceptara interceptaran interceptarem interceptaren interceptares interceptareu interceptaria interceptarien interceptaries interceptarà interceptaràs interceptaré interceptaríem interceptaríeu interceptassen interceptasses interceptassin interceptassis interceptat interceptats interceptau interceptava interceptaven interceptaves intercepte interceptem intercepten interceptes interceptessen interceptesses interceptessin interceptessis intercepteu intercepti interceptin interceptis intercepto interceptà interceptàrem interceptàreu interceptàs interceptàssem interceptàsseu interceptàssim interceptàssiu interceptàvem interceptàveu interceptés interceptéssem interceptésseu interceptéssim interceptéssiu interceptí occ sept val v
intercipere
Apoderar-se d'alguna cosa abans que arribi al fi a que es destinava.
Impedir, destorbar el curs d'alguna cosa.

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ adj
interest
Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interessa interessada interessades interessam interessant interessar interessara interessaran interessarem interessaren interessares interessareu interessaria interessarien interessaries interessarà interessaràs interessaré interessaríem interessaríeu interessassen interessasses interessassin interessassis interessat interessats interessau interessava interessaven interessaves interesse interessem interessen interesses interessessen interessesses interessessin interessessis interesseu interessi interessin interessis interesso interessà interessàrem interessàreu interessàs interessàssem interessàsseu interessàssim interessàssiu interessàvem interessàveu interessés interesséssem interessésseu interesséssim interesséssiu interessí interés occ sept val v
lucrari
Convenir, ser útil, suscitar interès.
lucri
Donar part a un en alguna negociació i comerç de profit i interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ adj masc
quaestuosus
Que es deixa dominar per l'interès.

interfície gràfica d'usuari /in.teɾˌfi.si.e n fem
graphica usoris interfacies

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ n fem
interiectio

interlinear /in.ter.li.neˈa/ /in.teɾ.li.neˈaɾ/ /in.tər.ɫi.neˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) interlinea interlineada interlineades interlineam interlineant interlinear interlineara interlinearan interlinearem interlinearen interlineares interlineareu interlinearia interlinearien interlinearies interlinearà interlinearàs interlinearé interlinearíem interlinearíeu interlineassen interlineasses interlineassin interlineassis interlineat interlineats interlineau interlineava interlineaven interlineaves interlinee interlineem interlineen interlinees interlineessen interlineesses interlineessin interlineessis interlineeu interlinei interlineo interlineà interlineàrem interlineàreu interlineàs interlineàssem interlineàsseu interlineàssim interlineàssiu interlineàvem interlineàveu interlineés interlineéssem interlineésseu interlineéssim interlineéssiu interlineí interlineï interlineïn interlineïs occ sept val v
interlineare

interlingua /in.teɾˈɫiŋ.ɡwa/ /in.tərˈɫiŋ.ɡwə/ n masc
Interlingua

intern /inˈtɛrn/ adj masc
internus
ocult a l'interior

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ adj
internātiōnālis

internar /in.terˈna/ /in.teɾˈna/ /in.teɾˈnaɾ/ /in.tərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intern interna internada internades internam internant internar internara internaran internarem internaren internares internareu internaria internarien internaries internarà internaràs internaré internaríem internaríeu internassen internasses internassin internassis internat internats internau internava internaven internaves interne internem internen internes internessen internesses internessin internessis interneu interni internin internis interno internà internàrem internàreu internàs internàssem internàsseu internàssim internàssiu internàvem internàveu internés internéssem internésseu internéssim internéssiu interní occ sept val v
introducere
Conduir una cosa terra endins.
Fer ingressar en una institució, internat.
penetrare
Penetrar, fer entrar a dins.
(pronominal) Introduir-se, endinsar-se.

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ n neut
apellator
Qui interpel·la.

interpel·lar /in.ter.peɫˈɫa/ /in.teɾ.peɫˈɫar/ /in.tər.pəɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interpel interpel·la interpel·lada interpel·lades interpel·lam interpel·lant interpel·lar interpel·lara interpel·laran interpel·larem interpel·laren interpel·lares interpel·lareu interpel·laria interpel·larien interpel·laries interpel·larà interpel·laràs interpel·laré interpel·laríem interpel·laríeu interpel·lassen interpel·lasses interpel·lassin interpel·lassis interpel·lat interpel·lats interpel·lau interpel·lava interpel·laven interpel·laves interpel·le interpel·lem interpel·len interpel·les interpel·lessen interpel·lesses interpel·lessin interpel·lessis interpel·leu interpel·li interpel·lin interpel·lis interpel·lo interpel·là interpel·làrem interpel·làreu interpel·làs interpel·làssem interpel·làsseu interpel·làssim interpel·làssiu interpel·làvem interpel·làveu interpel·lés interpel·léssem interpel·lésseu interpel·léssim interpel·léssiu interpel·lí occ sept val v
interpellare

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) interpol interpola interpolada interpolades interpolam interpolant interpolar interpolara interpolaran interpolarem interpolaren interpolares interpolareu interpolaria interpolarien interpolaries interpolarà interpolaràs interpolaré interpolaríem interpolaríeu interpolassen interpolasses interpolassin interpolassis interpolat interpolats interpolau interpolava interpolaven interpolaves interpole interpolem interpolen interpoles interpolessen interpolesses interpolessin interpolessis interpoleu interpoli interpolin interpolis interpolo interpolà interpolàrem interpolàreu interpolàs interpolàssem interpolàsseu interpolàssim interpolàssiu interpolàvem interpolàveu interpolés interpoléssem interpolésseu interpoléssim interpoléssiu interpolí occ sept val v
intermiscere
Interposar una cosa entre altres que són ordenades.
interpolare
Afegir, inserir notes, addicions i text nou en escrits d'altres.

interposar /in.ter.poˈza/ /in.teɾ.poˈza/ /in.teɾ.poˈzaɾ/ /in.tər.puˈza/ /in.təɾ.poˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interposa interposada interposades interposam interposant interposar interposara interposaran interposarem interposaren interposares interposareu interposaria interposarien interposaries interposarà interposaràs interposaré interposaríem interposaríeu interposassen interposasses interposassin interposassis interposat interposats interposau interposava interposaven interposaves interpose interposem interposen interposes interposessen interposesses interposessin interposessis interposeu interposi interposin interposis interposo interposà interposàrem interposàreu interposàs interposàssem interposàsseu interposàssim interposàssiu interposàvem interposàveu interposés interposéssem interposésseu interposéssim interposéssiu interposí interpòs occ sept val v
interponere
Posar unes coses entre altres.
adhibere
Posar a algú com a mitjancer o intermediari.

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interpret interpreta interpretada interpretades interpretam interpretant interpretar interpretara interpretaran interpretarem interpretaren interpretares interpretareu interpretaria interpretarien interpretaries interpretarà interpretaràs interpretaré interpretaríem interpretaríeu interpretassen interpretasses interpretassin interpretassis interpretat interpretats interpretau interpretava interpretaven interpretaves interprete interpretem interpreten interpretes interpretessen interpretesses interpretessin interpretessis interpreteu interpreti interpretin interpretis interpreto interpretà interpretàrem interpretàreu interpretàs interpretàssem interpretàsseu interpretàssim interpretàssiu interpretàvem interpretàveu interpretés interpretéssem interpretésseu interpretéssim interpretéssiu interpretí occ sept val v
interpretare
Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ adj
interrogans
interrogatiu

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ n masc
interrogationis
Signe que s'usa en l'escriptura quan es pregunta: ?

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interrog interroga interrogada interrogades interrogam interrogant interrogar interrogara interrogaran interrogarem interrogaren interrogares interrogareu interrogaria interrogarien interrogaries interrogarà interrogaràs interrogaré interrogaríem interrogaríeu interrogassen interrogasses interrogassin interrogassis interrogat interrogats interrogau interrogava interrogaven interrogaves interrogo interrogue interroguem interroguen interrogues interroguessen interroguesses interroguessin interroguessis interrogueu interrogui interroguin interroguis interrogués interroguéssem interroguésseu interroguéssim interroguéssiu interroguí interrogà interrogàrem interrogàreu interrogàs interrogàssem interrogàsseu interrogàssim interrogàssiu interrogàvem interrogàveu occ sept val v
interrogare
Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ bal interromp interrompa interrompem interrompen interrompent interrompera interromperen interromperes interrompes interrompessen interrompesses interrompessin interrompessis interrompeu interrompi interrompia interrompien interrompies interrompin interrompis interrompo interrompran interrompre interromprem interrompreu interrompria interromprien interrompries interromprà interrompràs interrompré interrompríem interrompríeu interromps interrompuda interrompudes interromput interromputs interrompé interrompérem interrompéreu interrompés interrompéssem interrompésseu interrompéssim interrompéssiu interrompí interrompíem interrompíeu occ sept val v
interrumpere

intersecar /in.ter.seˈka/ /in.teɾ.seˈka/ /in.teɾ.seˈkaɾ/ /in.tər.səˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) intersec interseca intersecada intersecades intersecam intersecant intersecar intersecara intersecaran intersecarem intersecaren intersecares intersecareu intersecaria intersecarien intersecaries intersecarà intersecaràs intersecaré intersecaríem intersecaríeu intersecassen intersecasses intersecassin intersecassis intersecat intersecats intersecau intersecava intersecaven intersecaves interseco intersecà intersecàrem intersecàreu intersecàs intersecàssem intersecàsseu intersecàssim intersecàssiu intersecàvem intersecàveu interseque intersequem intersequen interseques intersequessen intersequesses intersequessin intersequessis intersequeu intersequi intersequin intersequis intersequés intersequéssem intersequésseu intersequéssim intersequéssiu intersequí occ sept val v
intersecari

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ n fem
interventus

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ alg bal intervenc intervendran intervendrem intervendreu intervendria intervendrien intervendries intervendrà intervendràs intervendré intervendríem intervendríeu intervenen intervenguda intervengudes intervenguem intervengueren intervengueres intervenguessin intervenguessis intervengueu intervengui intervenguin intervenguis intervengut intervenguts intervengué intervenguérem intervenguéreu intervengués intervenguéssim intervenguéssiu intervenguí intervenia intervenien intervenies intervenim intervenint intervenir interveniu intervens interveníem interveníeu intervinc intervindran intervindrem intervindreu intervindria intervindrien intervindries intervindrà intervindràs intervindré intervindríem intervindríeu intervinga intervinguda intervingudes intervinguem intervinguen intervinguera intervingueren intervingueres intervingues intervinguessen intervinguesses intervinguessin intervinguessis intervingueu intervingui intervinguin intervinguis intervingut intervinguts intervingué intervinguérem intervinguéreu intervingués intervinguéssem intervinguésseu intervinguéssim intervinguéssiu intervinguí intervé intervén occ val v
intervenire
Assistir amb autoritat a algun negoci.
intercedere
Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ n masc
faenus usura
Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

intimar /in.tiˈma/ /in.tiˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intim intima intimada intimades intimam intimant intimar intimara intimaran intimarem intimaren intimares intimareu intimaria intimarien intimaries intimarà intimaràs intimaré intimaríem intimaríeu intimassen intimasses intimassin intimassis intimat intimats intimau intimava intimaven intimaves intime intimem intimen intimes intimessen intimesses intimessin intimessis intimeu intimi intimin intimis intimo intimà intimàrem intimàreu intimàs intimàssem intimàsseu intimàssim intimàssiu intimàvem intimàveu intimés intiméssem intimésseu intiméssim intiméssiu intimí occ sept val v
intimare
(transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.

intitular /in.ti.tuˈɫa/ /in.ti.tuˈɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intitul intitula intitulada intitulades intitulam intitulant intitular intitulara intitularan intitularem intitularen intitulares intitulareu intitularia intitularien intitularies intitularà intitularàs intitularé intitularíem intitularíeu intitulassen intitulasses intitulassin intitulassis intitulat intitulats intitulau intitulava intitulaven intitulaves intitule intitulem intitulen intitules intitulessen intitulesses intitulessin intitulessis intituleu intituli intitulin intitulis intitulo intitulà intitulàrem intitulàreu intitulàs intitulàssem intitulàsseu intitulàssim intitulàssiu intitulàvem intitulàveu intitulés intituléssem intitulésseu intituléssim intituléssiu intitulí occ sept val v
intitulare

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ adj
intramuscularis

intransitiu /in.tɾan.ziˈtiw/ /in.tɾən.ziˈtiw/ adj masc
intransitīvus
Que no passa d'un a un altre, contrari a transitiu.
(gramàtica) Dit d'un verb, que no accepta complement directe.

intricat /in.tɾiˈkat/ adj masc
contortus

introducció /in.tɾo.ðuk.siˈo/ /in.tɾu.ðuk.siˈo/ n fem
inductiō
(literatura) Secció inicial el propòsit principal de la qual és contextualitzar el text font o ressenyat que està exposat a continuació, en general en forma de cos o desenvolupament del tema, i posteriorment com a conclusions.

introduir /in.tɾo.ðuˈi/ /in.tɾo.ðuˈiɾ/ /in.tɾu.ðuˈi/ bal introdueix introdueixen introdueixes introdueixi introdueixin introdueixis introdueixo introduesc introduesqui introduesquin introduesquis introduint introduir introduiran introduirem introduireu introduiria introduirien introduiries introduirà introduiràs introduiré introduiríem introduiríeu introduí introduíem introduíeu introduírem introduíreu introduís introduíssem introduísseu introduíssim introduíssiu introduïa introduïda introduïdes introduïen introduïes introduïguem introduïgueu introduïm introduïra introduïren introduïres introduïsc introduïsca introduïsquen introduïsques introduïssen introduïsses introduïssin introduïssis introduït introduïts introduïu introduïx introduïxen introduïxes introduïxo n-occ occ sept val v
introducere
Ficar dins o donar entrada a un en algun lloc.
Donar principi a alguna cosa o posar-la en ús.
immiscere
(pronominal) Entrar en alguna dependència o negoci.
instilo
Instruir, iniciar en la instrucció.

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ n neut
interpres
El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
(teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
(música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ n fem
diluvies

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inund inunda inundada inundades inundam inundant inundar inundara inundaran inundarem inundaren inundares inundareu inundaria inundarien inundaries inundarà inundaràs inundaré inundaríem inundaríeu inundassen inundasses inundassin inundassis inundat inundats inundau inundava inundaven inundaves inunde inundem inunden inundes inundessen inundesses inundessin inundessis inundeu inundi inundin inundis inundo inundà inundàrem inundàreu inundàs inundàssem inundàsseu inundàssim inundàssiu inundàvem inundàveu inundés inundéssem inundésseu inundéssim inundéssiu inundí occ sept val v
inundare

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ adj
insolens

inutilitzar /i.nu.ti.ɫiˈd͡za/ /i.nu.ti.ɫiˈza/ /i.nu.ti.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inutilitz inutilitza inutilitzada inutilitzades inutilitzam inutilitzant inutilitzar inutilitzara inutilitzaran inutilitzarem inutilitzaren inutilitzares inutilitzareu inutilitzaria inutilitzarien inutilitzaries inutilitzarà inutilitzaràs inutilitzaré inutilitzaríem inutilitzaríeu inutilitzassen inutilitzasses inutilitzassin inutilitzassis inutilitzat inutilitzats inutilitzau inutilitzava inutilitzaven inutilitzaves inutilitze inutilitzem inutilitzen inutilitzes inutilitzessen inutilitzesses inutilitzessin inutilitzessis inutilitzeu inutilitzi inutilitzin inutilitzis inutilitzo inutilitzà inutilitzàrem inutilitzàreu inutilitzàs inutilitzàssem inutilitzàsseu inutilitzàssim inutilitzàssiu inutilitzàvem inutilitzàveu inutilitzés inutilitzéssem inutilitzésseu inutilitzéssim inutilitzéssiu inutilitzí occ sept val v
inutilem

invalidar /im.ba.ɫiˈða/ /im.ba.ɫiˈðaɾ/ /im.bə.ɫiˈða/ /iɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /iɱ.və.ɫiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) invalid invalida invalidada invalidades invalidam invalidant invalidar invalidara invalidaran invalidarem invalidaren invalidares invalidareu invalidaria invalidarien invalidaries invalidarà invalidaràs invalidaré invalidaríem invalidaríeu invalidassen invalidasses invalidassin invalidassis invalidat invalidats invalidau invalidava invalidaven invalidaves invalide invalidem invaliden invalides invalidessen invalidesses invalidessin invalidessis invalideu invalidi invalidin invalidis invalido invalidà invalidàrem invalidàreu invalidàs invalidàssem invalidàsseu invalidàssim invalidàssiu invalidàvem invalidàveu invalidés invalidéssem invalidésseu invalidéssim invalidéssiu invalidí occ sept val v
rescindere

invasió n fem
invasio
(voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.

invectiva /im.bekˈti.βa/ /im.bəkˈti.βə/ /iɱ.vekˈti.va/ /iɱ.vəkˈti.və/ n fem
objurgatio

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ n fem
inventio

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) invent inventa inventada inventades inventam inventant inventar inventara inventaran inventarem inventaren inventares inventareu inventaria inventarien inventaries inventarà inventaràs inventaré inventaríem inventaríeu inventassen inventasses inventassin inventassis inventat inventats inventau inventava inventaven inventaves invente inventem inventen inventes inventessen inventesses inventessin inventessis inventeu inventi inventin inventis invento inventà inventàrem inventàreu inventàs inventàssem inventàsseu inventàssim inventàssiu inventàvem inventàveu inventés inventéssem inventésseu inventéssim inventéssiu inventí occ sept val v
invenire
Crear una cosa del no res.
fingire
Dir una mentida, fingir.

inventari /im.benˈta.ɾi/ /im.bənˈta.ɾi/ /iɱ.venˈta.ɾi/ /iɱ.vənˈta.ɾi/ n masc
inventārium

inventariar /im.ben.ta.ɾiˈa/ /im.ben.ta.ɾiˈaɾ/ /im.bən.tə.ɾiˈa/ /iɱ.ven.ta.ɾiˈaɾ/ /iɱ.vən.tə.ɾiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inventaria inventariada inventariades inventariam inventariant inventariar inventariara inventariaran inventariarem inventariaren inventariares inventariareu inventariaria inventariarien inventariaries inventariarà inventariaràs inventariaré inventariaríem inventariaríeu inventariassen inventariasses inventariassin inventariassis inventariat inventariats inventariau inventariava inventariaven inventariaves inventarie inventariem inventarien inventaries inventariessen inventariesses inventariessin inventariessis inventarieu inventarii inventario inventarià inventariàrem inventariàreu inventariàs inventariàssem inventariàsseu inventariàssim inventariàssiu inventariàvem inventariàveu inventariés inventariéssem inventariésseu inventariéssim inventariéssiu inventarií inventariï inventariïn inventariïs occ sept val v
inventarium

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ n masc
inventor
Persona que fa invencions.

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ n fem
collocatio
Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ bal inverteix inverteixen inverteixes inverteixi inverteixin inverteixis inverteixo invertesc invertesqui invertesquin invertesquis invertia invertida invertides invertien inverties invertiguem invertigueu invertim invertint invertir invertira invertiran invertirem invertiren invertires invertireu invertiria invertirien invertiries invertirà invertiràs invertiré invertiríem invertiríeu invertisc invertisca invertisquen invertisques invertissen invertisses invertissin invertissis invertit invertits invertiu invertix invertixen invertixes invertixo invertí invertíem invertíeu invertírem invertíreu invertís invertíssem invertísseu invertíssim invertíssiu n-occ occ sept val v
invertere
Alterar, trastornar les coses o el seu ordre.
impendere
(economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ n fem
quaestio
Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigador /im.bes.ti.ɣaˈðo/ /im.bes.ti.ɣaˈðoɾ/ /im.bəs.ti.ɣəˈðo/ /iɱ.ves.ti.ɣaˈðoɾ/ /iɱ.vəs.ti.ɣəˈðo/ adj masc
indāgātor

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) investig investiga investigada investigades investigam investigant investigar investigara investigaran investigarem investigaren investigares investigareu investigaria investigarien investigaries investigarà investigaràs investigaré investigaríem investigaríeu investigassen investigasses investigassin investigassis investigat investigats investigau investigava investigaven investigaves investigo investigue investiguem investiguen investigues investiguessen investiguesses investiguessin investiguessis investigueu investigui investiguin investiguis investigués investiguéssem investiguésseu investiguéssim investiguéssiu investiguí investigà investigàrem investigàreu investigàs investigàssem investigàsseu investigàssim investigàssiu investigàvem investigàveu occ sept val v
investigare

investir /im.besˈti/ /im.bəsˈti/ /iɱ.vesˈtiɾ/ /iɱ.vəsˈti/ alg bal invest investeix investeixen investeixes investeixi investeixin investeixis investeixo investen investesc investesqui investesquin investesquis investi investia investida investides investien investies investiguem investigueu investim investin investint investir investira investiran investirem investiren investires investireu investiria investirien investiries investirà investiràs investiré investiríem investiríeu investis investisc investisca investisquen investisques investissen investisses investissin investissis investit investits investiu investix investixen investixes investixo invests investí investíem investíeu investírem investíreu investís investíssem investísseu investíssim investíssiu invist invista invisten invistes invisti invistin invistis n-occ occ sept val v
investire

inveterar-se /im.be.teˈɾaɾ.se/ /im.bə.təˈɾar.sə/ /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/ /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inveter invetera inveterada inveterades inveteram inveterant inveterar inveterara inveteraran inveterarem inveteraren inveterares inveterareu inveteraria inveterarien inveteraries inveterarà inveteraràs inveteraré inveteraríem inveteraríeu inveterassen inveterasses inveterassin inveterassis inveterat inveterats inveterau inveterava inveteraven inveteraves invetere inveterem inveteren inveteres inveteressen inveteresses inveteressin inveteressis invetereu inveteri inveterin inveteris invetero inveterà inveteràrem inveteràreu inveteràs inveteràssem inveteràsseu inveteràssim inveteràssiu inveteràvem inveteràveu inveterés inveteréssem inveterésseu inveteréssim inveteréssiu inveterí occ sept val v
inveterascere

invisible /im.biˈzi.βɫe/ /im.biˈzi.βɫə/ /im.biˈzib.bɫe/ /im.biˈzib.bɫə/ /iɱ.viˈzi.bɫe/ /iɱ.viˈzib.bɫə/ adj
invisus

invitació /im.bi.ta.siˈo/ /im.bi.tə.siˈo/ /iɱ.vi.ta.siˈo/ /iɱ.vi.tə.siˈo/ n fem
invitatio

invitar /im.biˈta/ /im.biˈtaɾ/ /iɱ.viˈta/ /iɱ.viˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) invit invita invitada invitades invitam invitant invitar invitara invitaran invitarem invitaren invitares invitareu invitaria invitarien invitaries invitarà invitaràs invitaré invitaríem invitaríeu invitassen invitasses invitassin invitassis invitat invitats invitau invitava invitaven invitaves invite invitem inviten invites invitessen invitesses invitessin invitessis inviteu inviti invitin invitis invito invità invitàrem invitàreu invitàs invitàssem invitàsseu invitàssim invitàssiu invitàvem invitàveu invités invitéssem invitésseu invitéssim invitéssiu invití occ sept val v
invitare

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) invoc invoca invocada invocades invocam invocant invocar invocara invocaran invocarem invocaren invocares invocareu invocaria invocarien invocaries invocarà invocaràs invocaré invocaríem invocaríeu invocassen invocasses invocassin invocassis invocat invocats invocau invocava invocaven invocaves invoco invocà invocàrem invocàreu invocàs invocàssem invocàsseu invocàssim invocàssiu invocàvem invocàveu invoque invoquem invoquen invoques invoquessen invoquesses invoquessin invoquessis invoqueu invoqui invoquin invoquis invoqués invoquéssem invoquésseu invoquéssim invoquéssiu invoquí occ sept val v
invocare

invulnerable /im.buɫ.neˈɾa.βɫe/ /im.buɫ.neˈɾab.bɫe/ /im.buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /im.buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /iɱ.vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /iɱ.vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
invulnerābilis

inútil /iˈnu.tiɫ/ adj
impraestabilis
Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

inútil /iˈnu.tiɫ/ n neut
impraestabilis
qui no és útil

iod /ˈjɔt/ n fem
ioth

iode /ˈjɔ.ðə/ n masc
iodium iodum

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ n masc
iogurtum

iota /ˈjɔ.ta/ /ˈjɔ.tə/ n fem
iota

ira /ˈi.ɾa/ n fem
iracunde

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ adj masc
iranicus
Relatiu o pertanyent a l’Iran o la seva llengua.

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ n masc
iranicus
Persona que habita o és originària de l’Iran.
(masculí singular) irànic

iridi n masc
iridium

irregular /i.re.ɣuˈɫaɾ/ /i.rə.ɣuˈɫa/ /i.rə.ɣuˈɫar/ adj
anomalus

irrigar /i.riˈɣa/ /i.riˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) irrig irriga irrigada irrigades irrigam irrigant irrigar irrigara irrigaran irrigarem irrigaren irrigares irrigareu irrigaria irrigarien irrigaries irrigarà irrigaràs irrigaré irrigaríem irrigaríeu irrigassen irrigasses irrigassin irrigassis irrigat irrigats irrigau irrigava irrigaven irrigaves irrigo irrigue irriguem irriguen irrigues irriguessen irriguesses irriguessin irriguessis irrigueu irrigui irriguin irriguis irrigués irriguéssem irriguésseu irriguéssim irriguéssiu irriguí irrigà irrigàrem irrigàreu irrigàs irrigàssem irrigàsseu irrigàssim irrigàssiu irrigàvem irrigàveu occ sept val v
irrigō

irritar /i.riˈta/ /i.riˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) irrit irrita irritada irritades irritam irritant irritar irritara irritaran irritarem irritaren irritares irritareu irritaria irritarien irritaries irritarà irritaràs irritaré irritaríem irritaríeu irritassen irritasses irritassin irritassis irritat irritats irritau irritava irritaven irritaves irrite irritem irriten irrites irritessen irritesses irritessin irritessis irriteu irriti irritin irritis irrito irrità irritàrem irritàreu irritàs irritàssem irritàsseu irritàssim irritàssiu irritàvem irritàveu irrités irritéssem irritésseu irritéssim irritéssiu irrití occ sept val v
irritare
Excitar vivament l'ira.
rescindere
Anul·lar, invalidar.

irèixer-se /iˈrɛ.ʃər.sə/ /iˈɾej.ʃeɾ.se/ bal ireix ireixem ireixen ireixent ireixeran ireixerem ireixeren ireixeres ireixereu ireixeria ireixerien ireixeries ireixerà ireixeràs ireixeré ireixeríem ireixeríeu ireixes ireixessin ireixessis ireixeu ireixi ireixia ireixien ireixies ireixin ireixis ireixo ireixé ireixérem ireixéreu ireixés ireixéssim ireixéssiu ireixí ireixíem ireixíeu iresc iresca irescuda irescudes irescut irescuts iresquem iresquen iresquera iresqueren iresqueres iresques iresquessen iresquesses iresquessin iresquessis iresqueu iresqui iresquin iresquis iresqué iresquérem iresquéreu iresqués iresquéssem iresquésseu iresquéssim iresquéssiu iresquí irèixer occ sept val v
irasci

irònic adj masc
ironicus

islam /izˈɫam/ n masc
islam

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ n fem
islamophobia

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ n fem
ischaemia

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ adj
Israelita
Relatiu o pertanyent a l’antic Israel.

israelita /iz.ra.eˈɫi.ta/ /iz.rə.eˈɫi.tə/ n neut
Israelita
Persona de l’antic Israel.

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ n masc
isthmus

isòsceles /iˈzɔ.se.ɫes/ /iˈzɔ.sə.ɫəs/ /iˈzɔs.sə.ɫəs/ adj
īsoscelēs

isòtop n masc
isotopus

italià /i.tə.ɫiˈa/ n masc
italicus italus
(només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterar /i.teˈɾa/ /i.teˈɾaɾ/ /i.təˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) iter itera iterada iterades iteram iterant iterar iterara iteraran iterarem iteraren iterares iterareu iteraria iterarien iteraries iterarà iteraràs iteraré iteraríem iteraríeu iterassen iterasses iterassin iterassis iterat iterats iterau iterava iteraven iteraves itere iterem iteren iteres iteressen iteresses iteressin iteressis itereu iteri iterin iteris itero iterà iteràrem iteràreu iteràs iteràssem iteràsseu iteràssim iteràssiu iteràvem iteràveu iterés iteréssem iterésseu iteréssim iteréssiu iterí occ sept val v
iterare

iterbi n masc
ytterbium

itri n masc
yttrium

ió /iˈo/ n masc
ion

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ adv
iam
Des d’abans, en un moment anterior.

jactació /d͡ʒak.ta.siˈo/ /ʒək.tə.siˈo/ n fem
iactatio

jactar-se /d͡ʒakˈtaɾ.se/ /ʒək.tərˈsə/ /ʒəkˈtar.sə/ /ʒəkˈtaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) jact jacta jactada jactades jactam jactant jactar jactara jactaran jactarem jactaren jactares jactareu jactaria jactarien jactaries jactarà jactaràs jactaré jactaríem jactaríeu jactassen jactasses jactassin jactassis jactat jactats jactau jactava jactaven jactaves jacte jactem jacten jactes jactessen jactesses jactessin jactessis jacteu jacti jactin jactis jacto jactà jactàrem jactàreu jactàs jactàssem jactàsseu jactàssim jactàssiu jactàvem jactàveu jactés jactéssem jactésseu jactéssim jactéssiu jactí occ sept val v
jactare

jade /ˈd͡ʒa.ðe/ /ˈʒa.ðə/ n masc
jadeītēs

jamaicà /ʒə.məjˈka/ adj masc
Jamaicensis
Relatiu o pertanyent a Jamaica.

jamaicà /ʒə.məjˈka/ n masc
Jamaicensis
Persona que habita o és originària de Jamaica.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ adj masc
Japonicus
Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ n masc
Lingua Iaponica lingua Iaponica
(només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ n fem
amiculum

jardiner /d͡ʒar.ðiˈne/ /d͡ʒaɾ.ðiˈneɾ/ /ʒər.diˈne/ n masc
hortulanus
(professions) Persona que es dedica a la jardineria, com a afició o com a ofici remunerat.

jardí /d͡ʒaɾˈði/ n masc
hortus
Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ n masc
iazium

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ n fem
hierarchia

jeronimià /d͡ʒe.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾo.ni.miˈa/ /ʒə.ɾu.ni.miˈa/ adj
hieronymianum

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ adj
Iēsuīta

jeure /ˈd͡ʒɛw.ɾe/ bal jaguda jagudes jagueren jagueres jaguessen jaguesses jaguessin jaguessis jagut jaguts jagué jaguérem jaguéreu jagués jaguéssem jaguésseu jaguéssim jaguéssiu jaguí jaiem jaient jaieu jauran jaurem jaureu jauria jaurien jauries jaurà jauràs jauré jauríem jauríeu jec jega jeguem jeguen jegues jegueu jegui jeguin jeguis jeia jeien jeies jeim jeis jeu jeuen jeure jeus jèiem jèieu v
jacere
(oriental) Estar estirat, ja sigui al terra o al llit.

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ n masc
lingua iudaeogermanica
Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ pronoun
ego
Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ n masc
ludus
Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.

joc d'ordinador /ˌd͡ʒɔɡ.dor.ni.naˈðo/ /ˌʒɔɡ.doɾ.ni.nəˈðo/ /ˌʒɔɡ.dur.ni.nəˈðo/ n masc
ludus computatri

joc de rol n masc
ludus personarum
(videojocs) Videojoc en què es crea un personatge jugador a partir d'uns trets definits prèviament, les habilitats del qual es van desenvolupant d'acord amb l'experiència acumulada a mesura que avança la història.

joglaressa /d͡ʒo.ɣɫaˈɾe.sa/ /d͡ʒoɡ.ɡɫaˈɾe.sa/ /ʒoɡ.ɡɫəˈɾə.sə/ /ʒu.ɣɫəˈɾɛ.sə/ /ʒuɡ.ɡɫəˈɾɛ.sə/ n fem
joculatrix

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ n fem
lūdibrium

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ n fem
gemma
Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ n masc
gemmarius
Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.

jonc /ˈd͡ʒoŋ/ /ˈd͡ʒoŋk/ /ˈʒoŋ/ /ˈʒoŋk/ n masc
iuncus
Gènere de plantes de la família de les juncàcies (Juncus sp).

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ adj masc
jordanicus
Relatiu o pertanyent a Jordània.

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ n masc
jordanicus
Persona que habita o és originària de Jordània.

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ n fem
ī

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ n masc
iugum
(agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

jova /ˈd͡zɔ.va/ /ˈd͡zɔ.βa/ /ˈʒo.və/ /ˈʒɔ.βa/ n fem
angarīa
(històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ jóvens adj
iuvenis
En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ n neut
iuvenis
Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ n fem
iuventas iuventus

jubilació n fem
secessus

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jubil jubila jubilada jubilades jubilam jubilant jubilar jubilara jubilaran jubilarem jubilaren jubilares jubilareu jubilaria jubilarien jubilaries jubilarà jubilaràs jubilaré jubilaríem jubilaríeu jubilassen jubilasses jubilassin jubilassis jubilat jubilats jubilau jubilava jubilaven jubilaves jubile jubilem jubilen jubiles jubilessen jubilesses jubilessin jubilessis jubileu jubili jubilin jubilis jubilo jubilà jubilàrem jubilàreu jubilàs jubilàssem jubilàsseu jubilàssim jubilàssiu jubilàvem jubilàveu jubilés jubiléssem jubilésseu jubiléssim jubiléssiu jubilí occ sept val v
abire

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ n masc
iudaismus

judaïtzar /d͡ʒu.ða.iˈd͡za/ /d͡ʒu.ða.iˈza/ /d͡ʒu.ða.iˈzaɾ/ /ʒu.ðə.iˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) judaïtz judaïtza judaïtzada judaïtzades judaïtzam judaïtzant judaïtzar judaïtzara judaïtzaran judaïtzarem judaïtzaren judaïtzares judaïtzareu judaïtzaria judaïtzarien judaïtzaries judaïtzarà judaïtzaràs judaïtzaré judaïtzaríem judaïtzaríeu judaïtzassen judaïtzasses judaïtzassin judaïtzassis judaïtzat judaïtzats judaïtzau judaïtzava judaïtzaven judaïtzaves judaïtze judaïtzem judaïtzen judaïtzes judaïtzessen judaïtzesses judaïtzessin judaïtzessis judaïtzeu judaïtzi judaïtzin judaïtzis judaïtzo judaïtzà judaïtzàrem judaïtzàreu judaïtzàs judaïtzàssem judaïtzàsseu judaïtzàssim judaïtzàssiu judaïtzàvem judaïtzàveu judaïtzés judaïtzéssem judaïtzésseu judaïtzéssim judaïtzéssiu judaïtzí occ sept val v
judaizare

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ n masc
ziudo

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ jueva adj masc
iudaeus

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ n masc
iudaeus
Seguidor de la religió del judaisme.

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ n masc
lusor

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jug juga jugada jugades jugam jugant jugar jugara jugaran jugarem jugaren jugares jugareu jugaria jugarien jugaries jugarà jugaràs jugaré jugaríem jugaríeu jugassen jugasses jugassin jugassis jugat jugats jugau jugava jugaven jugaves jugo jugue juguem juguen jugues juguessen juguesses juguessin juguessis jugueu jugui juguin juguis jugués juguéssem juguésseu juguéssim juguéssiu juguí jugà jugàrem jugàreu jugàs jugàssem jugàsseu jugàssim jugàssiu jugàvem jugàveu occ sept val v
ludere ludo
Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.
lascivere
Fer broma, provocar.
sponsionem facere
Apostar sobre alguna cosa en concret.
ludo
(habitualment jugar a) Practicar, un esportista o un equip, un determinat esport de pilota.

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ n masc
Iulius
Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ n masc
petroselinum petroselinon

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ n fem
silva tropica

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adj masc
idipsum
Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adv
idipsum

junta /ˈd͡ʒun.ta/ /ˈʒun.tə/ n fem
congressus
Congrés, concurrència de persones.
additio
Addició, augment, afegidura.

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ n masc
Iunius
Sisè mes de l'any.

junyir /d͡ʒuˈɲi/ /d͡ʒuˈɲiɾ/ /ʒuˈɲi/ bal junyeix junyeixen junyeixes junyeixi junyeixin junyeixis junyeixo junyesc junyesqui junyesquin junyesquis junyia junyida junyides junyien junyies junyiguem junyigueu junyim junyint junyir junyira junyiran junyirem junyiren junyires junyireu junyiria junyirien junyiries junyirà junyiràs junyiré junyiríem junyiríeu junyisc junyisca junyisquen junyisques junyissen junyisses junyissin junyissis junyit junyits junyiu junyix junyixen junyixes junyixo junyí junyíem junyíeu junyírem junyíreu junyís junyíssem junyísseu junyíssim junyíssiu n-occ occ sept val v
adjugare
(transitiu) Unir i lligar el jou els bous o altres bèsties.

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ n masc
iuramentum

juramentar /d͡ʒu.ɾa.menˈta/ /d͡ʒu.ɾa.menˈtaɾ/ /ʒu.ɾə.mənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) jurament juramenta juramentada juramentades juramentam juramentant juramentar juramentara juramentaran juramentarem juramentaren juramentares juramentareu juramentaria juramentarien juramentaries juramentarà juramentaràs juramentaré juramentaríem juramentaríeu juramentassen juramentasses juramentassin juramentassis juramentat juramentats juramentau juramentava juramentaven juramentaves juramente juramentem juramenten juramentes juramentessen juramentesses juramentessin juramentessis juramenteu juramenti juramentin juramentis juramento juramentà juramentàrem juramentàreu juramentàs juramentàssem juramentàsseu juramentàssim juramentàssiu juramentàvem juramentàveu juramentés juramentéssem juramentésseu juramentéssim juramentéssiu juramentí occ sept val v
obstringere

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jur jura jurada jurades juram jurant jurar jurara juraran jurarem juraren jurares jurareu juraria jurarien juraries jurarà juraràs juraré juraríem juraríeu jurassen jurasses jurassin jurassis jurat jurats jurau jurava juraven juraves jure jurem juren jures juressen juresses juressin juressis jureu juri jurin juris juro jurà juràrem juràreu juràs juràssem juràsseu juràssim juràssiu juràvem juràveu jurés juréssem jurésseu juréssim juréssiu jurí occ sept val v
jurare

jurisdiccional /d͡ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.dik.si.uˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.uˈnaɫ/ adj
iurisdictionalis

just /ˈd͡ʒust/ adj masc
justus
Conforme segons justícia i raó.
arctus
Ajustat a una altra cosa, igual en pes, mida o mesura.

just /ˈd͡ʒust/ adv
aequaliter

just /ˈd͡ʒust/ n masc
justus

justament /ˌd͡ʒus.taˈmen/ /ˌd͡ʒus.taˈment/ /ˌʒus.təˈmen/ /ˌʒus.təˈment/ adv
aeque

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) justific justifica justificada justificades justificam justificant justificar justificara justificaran justificarem justificaren justificares justificareu justificaria justificarien justificaries justificarà justificaràs justificaré justificaríem justificaríeu justificassen justificasses justificassin justificassis justificat justificats justificau justificava justificaven justificaves justifico justificà justificàrem justificàreu justificàs justificàssem justificàsseu justificàssim justificàssiu justificàvem justificàveu justifique justifiquem justifiquen justifiques justifiquessen justifiquesses justifiquessin justifiquessis justifiqueu justifiqui justifiquin justifiquis justifiqués justifiquéssem justifiquésseu justifiquéssim justifiquéssiu justifiquí occ sept val v
justificare
(religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ n fem
iustitia

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ n neut
iudex

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jutge jutgem jutgen jutges jutgessen jutgesses jutgessin jutgessis jutgeu jutgi jutgin jutgis jutgés jutgéssem jutgésseu jutgéssim jutgéssiu jutgí jutj jutja jutjada jutjades jutjam jutjant jutjar jutjara jutjaran jutjarem jutjaren jutjares jutjareu jutjaria jutjarien jutjaries jutjarà jutjaràs jutjaré jutjaríem jutjaríeu jutjassen jutjasses jutjassin jutjassis jutjat jutjats jutjau jutjava jutjaven jutjaves jutjo jutjà jutjàrem jutjàreu jutjàs jutjàssem jutjàsseu jutjàssim jutjàssiu jutjàvem jutjàveu occ sept val v
judicare

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ n masc
considium

jàssera /ˈd͡ʒa.se.ɾa/ /ˈʒa.sə.ɾə/ n fem
trabs
En construcció tradicional, biga molt grossa situada horitzontalment entre dues parets d'una construcció, travessant pel mig un espai sense columnes, i que suporta bigues més fines sobre les quals descansa un sostre.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ adj masc
Īō̆nius
Relatiu a, o de Jònia o els jonis.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ n masc
Īō̆nius
Dialecte del grec antic originari de l’antiga Jònia.

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ n masc
carate

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ n masc
labyrinthus
Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
Per extensió, camí o circuit intricat.
Per extensió i en general, bolic o desordre.
En mecànica, certa juntura complexa per a fluids entre un element mòbil i un altre de fix o dos de mòbils.
labyrinthus labyrinthus vestibularis
Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
labyrinthus cochlearis labyrinthus ethmoidalis labyrinthus membranaceus labyrinthus osseus
Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.

labirintulomicets n masc
labyrinthulomycetes
Labirintulomicots quan es prenen com una classe pertanyent al regne dels fongs.

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ n masc
labōrātōrium

lament /ɫaˈmen/ /ɫaˈment/ /ɫəˈmen/ /ɫəˈment/ n masc
lamentum

lamentar /ɫa.menˈta/ /ɫa.menˈtaɾ/ /ɫə.mənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lament lamenta lamentada lamentades lamentam lamentant lamentar lamentara lamentaran lamentarem lamentaren lamentares lamentareu lamentaria lamentarien lamentaries lamentarà lamentaràs lamentaré lamentaríem lamentaríeu lamentassen lamentasses lamentassin lamentassis lamentat lamentats lamentau lamentava lamentaven lamentaves lamente lamentem lamenten lamentes lamentessen lamentesses lamentessin lamentessis lamenteu lamenti lamentin lamentis lamento lamentà lamentàrem lamentàreu lamentàs lamentàssem lamentàsseu lamentàssim lamentàssiu lamentàvem lamentàveu lamentés lamentéssem lamentésseu lamentéssim lamentéssiu lamentí occ sept val v
lamentari

lantani /ɫənˈta.ni/ n masc
lanthanum

lapidar /ɫa.piˈða/ /ɫa.piˈðaɾ/ /ɫə.piˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lapid lapida lapidada lapidades lapidam lapidant lapidar lapidara lapidaran lapidarem lapidaren lapidares lapidareu lapidaria lapidarien lapidaries lapidarà lapidaràs lapidaré lapidaríem lapidaríeu lapidassen lapidasses lapidassin lapidassis lapidat lapidats lapidau lapidava lapidaven lapidaves lapide lapidem lapiden lapides lapidessen lapidesses lapidessin lapidessis lapideu lapidi lapidin lapidis lapido lapidà lapidàrem lapidàreu lapidàs lapidàssem lapidàsseu lapidàssim lapidàssiu lapidàvem lapidàveu lapidés lapidéssem lapidésseu lapidéssim lapidéssiu lapidí occ sept val v
lapido

lapislàtzuli /ɫa.pizˈɫa.d͡zu.ɫi/ n masc
lapis lazuli

lapsus /ˈɫap.sus/ n masc
lapsus

laringe /ɫaˈɾiɲ.d͡ʒe/ n fem
larynx

laringitis /ɫa.ɾiɲˈd͡ʒi.tis/ /ɫə.ɾiɲˈʒi.tis/ n fem
laryngitis

larva /ˈɫar.bə/ /ˈɫar.βa/ /ˈɫaɾ.va/ /ˈɫaɾ.və/ /ˈɫaɾ.βa/ n fem
larva

lasciu /ɫaˈsiw/ /ɫəsˈsiw/ adj masc
lascīvus

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ n fem
latitudo geographica

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ n fem
lava

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ n masc
trulleum latrina
Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
latrina
(per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lawrenci n masc
lawrencium

laxar /ɫakˈsa/ /ɫakˈsaɾ/ /ɫəkˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lax laxa laxada laxades laxam laxant laxar laxara laxaran laxarem laxaren laxares laxareu laxaria laxarien laxaries laxarà laxaràs laxaré laxaríem laxaríeu laxassen laxasses laxassin laxassis laxat laxats laxau laxava laxaven laxaves laxe laxem laxen laxes laxessen laxesses laxessin laxessis laxeu laxi laxin laxis laxo laxà laxàrem laxàreu laxàs laxàssem laxàsseu laxàssim laxàssiu laxàvem laxàveu laxés laxéssem laxésseu laxéssim laxéssiu laxí occ sept val v
laxare

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ adj masc
lector lectrix

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ n masc
lector lectrix
Persona que llegeix tot sol en silenci.

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ n fem
lectio

legal /ɫeˈɣaɫ/ adj
legalis

legalment /ɫeˌɣaɫˈmen/ /ɫeˌɣaɫˈment/ /ɫəˌɣaɫˈmen/ /ɫəˌɣaɫˈment/ adv
lēge

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) legisl legisla legislada legislades legislam legislant legislar legislara legislaran legislarem legislaren legislares legislareu legislaria legislarien legislaries legislarà legislaràs legislaré legislaríem legislaríeu legislassen legislasses legislassin legislassis legislat legislats legislau legislava legislaven legislaves legisle legislem legislen legisles legislessen legislesses legislessin legislessis legisleu legisli legislin legislis legislo legislà legislàrem legislàreu legislàs legislàssem legislàsseu legislàssim legislàssiu legislàvem legislàveu legislés legisléssem legislésseu legisléssim legisléssiu legislí occ sept val v
lēgem ferre

legió /ɫe.d͡ʒiˈo/ /ɫe.ʒiˈo/ /ɫə.ʒiˈo/ n fem
legiō

legítim /ɫeˈd͡ʒi.tim/ /ɫeˈʒi.tim/ /ɫəˈʒi.tim/ adj masc
legitimus

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ n masc
lēmma
(filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
(filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ adj masc
lentus
Que es mou molt a poc a poc.

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ adv
lente

lentitud /ɫen.tiˈtut/ /ɫən.tiˈtut/ n fem
lentitudo

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ n fem
lepra

leptó n masc
lepton

lesbiana /ɫez.biˈa.na/ /ɫəz.biˈa.nə/ n fem
tribas

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ adj
letalis

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ n fem
torpedo

letó /ɫəˈto/ adj masc
letticus
Relatiu a Letònia o la seva llengua.

letó /ɫəˈto/ n masc
letticus
Individu de Letònia.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Letònia.

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ n fem
leucaemia

leucòcit /ɫewˈkɔ.sit/ /ɫəwˈkɔ.sit/ n masc
leucocytus

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
lexica condere

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ adj masc
lexicographicus

li /ɫi/ pronoun
ei

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ n fem
libatio

libel /ɫiˈβɛɫ/ n masc
libellus
La certificació que presentaven els libel·làtics.
supplex
Petició, pediment, memorial.

libel·làtic /ɫi.βeɫˈɫa.tik/ /ɫi.βəɫˈɫa.tik/ adj masc
libellaticus
S'aplicava als cristians que per deslliurar-se de les persecucions, treien certificats d'haver obeït els decrets dels emperadors.

libido /ɫiˈbi.ðo/ /ɫiˈbi.ðu/ /ɫiˈβi.ðu/ n fem
libīdō

liburna /ɫiˈbuɾ.na/ n fem
liburna

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ n fem
libellula

licor /ɫiˈkor/ n masc
ebriamen

limfa /ˈɫiɱ.fa/ /ˈɫiɱ.fə/ n fem
lympha

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ n masc
lymphoma

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ n masc
lymphocytus

limitar /ɫi.miˈta/ /ɫi.miˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) limit limita limitada limitades limitam limitant limitar limitara limitaran limitarem limitaren limitares limitareu limitaria limitarien limitaries limitarà limitaràs limitaré limitaríem limitaríeu limitassen limitasses limitassin limitassis limitat limitats limitau limitava limitaven limitaves limite limitem limiten limites limitessen limitesses limitessin limitessis limiteu limiti limitin limitis limito limità limitàrem limitàreu limitàs limitàssem limitàsseu limitàssim limitàssiu limitàvem limitàveu limités limitéssem limitésseu limitéssim limitéssiu limití occ sept val v
finio
Posar límits, fites o termes en algun terreny.
coarcto
Escassejar, donar amb limitació.
restringo
(metafòricament) Cenyir, abreviar, coartar.

limitat /li.miˈtat/ adj masc
definitus
que té uns límits

limítrof /ɫiˈmi.tɾof/ /ɫiˈmi.tɾuf/ adj masc
finitimus

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ n fem
linguistica
Disciplina que estudia el llenguatge.

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ n masc
lynx

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ n masc
lichen

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ n fem
lyra
Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.

literalment /ɫi.teˌɾaɫˈmen/ /ɫi.teˌɾaɫˈment/ /ɫi.təˌɾaɫˈmen/ /ɫi.təˌɾaɫˈment/ adv
ad verbum

literari /ɫi.teˈɾa.ɾi/ /ɫi.təˈɾa.ɾi/ adj
litterarius

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
litteratura litterae

liti n masc
lithium

litigar /ɫi.tiˈɣa/ /ɫi.tiˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) litig litiga litigada litigades litigam litigant litigar litigara litigaran litigarem litigaren litigares litigareu litigaria litigarien litigaries litigarà litigaràs litigaré litigaríem litigaríeu litigassen litigasses litigassin litigassis litigat litigats litigau litigava litigaven litigaves litigo litigue litiguem litiguen litigues litiguessen litiguesses litiguessin litiguessis litigueu litigui litiguin litiguis litigués litiguéssem litiguésseu litiguéssim litiguéssiu litiguí litigà litigàrem litigàreu litigàs litigàssem litigàsseu litigàssim litigàssiu litigàvem litigàveu occ sept val v
litigare

lituà adj masc
lithuanicus
Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà n masc
lithuanicus
Individu de Lituània.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ n fem
liturgia

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ n masc
livermorium

llac n masc
lacus

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lladr lladra lladrada lladrades lladram lladrant lladrar lladrara lladraran lladrarem lladraren lladrares lladrareu lladraria lladrarien lladraries lladrarà lladraràs lladraré lladraríem lladraríeu lladrassen lladrasses lladrassin lladrassis lladrat lladrats lladrau lladrava lladraven lladraves lladre lladrem lladren lladres lladressen lladresses lladressin lladressis lladreu lladri lladrin lladris lladro lladrà lladràrem lladràreu lladràs lladràssem lladràsseu lladràssim lladràssiu lladràvem lladràveu lladrés lladréssem lladrésseu lladréssim lladréssiu lladrí occ sept val v
latrare
Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ n neut
latro fur

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ n masc
latratus

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ n fem
locusta
Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).

llamborda /ʎamˈboɾ.ða/ /ʎəmˈbor.də/ n fem
silex
Llosa quadrilonga per lligar els empedrats.
lapidum
Filada de distància en distància en els recs per a que serveixi de senyal als qui hagin d'escurar.

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ n masc
fulgur fulmen

llana /ˈʎa.na/ n fem
lana lāna
Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ n fem
canthus
Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ n masc
lacerta

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ n fem
fax
Llum elèctric portàtil.

llança /ˈʎan.sa/ n fem
lancea
Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llance llancem llancen llances llancessen llancesses llancessin llancessis llanceu llanci llancin llancis llancés llancéssem llancésseu llancéssim llancéssiu llancí llanç llança llançada llançades llançam llançant llançar llançara llançaran llançarem llançaren llançares llançareu llançaria llançarien llançaries llançarà llançaràs llançaré llançaríem llançaríeu llançassen llançasses llançassin llançassis llançat llançats llançau llançava llançaven llançaves llanço llançà llançàrem llançàreu llançàs llançàssem llançàsseu llançàssim llançàssiu llançàvem llançàveu occ sept val v
iactare
Tirar una cosa amb impuls.

llapis n masc
graphis plumbum
Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llar /ˈʎar/ n fem
caminus
Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.

llarg /ˈʎark/ adj masc
longus
Que té una llargada superior a la normal.

llastar /ʎasˈta/ /ʎasˈtaɾ/ /ʎəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) llast llasta llastada llastades llastam llastant llastar llastara llastaran llastarem llastaren llastares llastareu llastaria llastarien llastaries llastarà llastaràs llastaré llastaríem llastaríeu llastassen llastasses llastassin llastassis llastat llastats llastau llastava llastaven llastaves llaste llastem llasten llastes llastessen llastesses llastessin llastessis llasteu llasti llastin llastis llasto llastà llastàrem llastàreu llastàs llastàssem llastàsseu llastàssim llastàssiu llastàvem llastàveu llastés llastéssem llastésseu llastéssim llastéssiu llastí occ sept val v
saburro

llatí /ʎaˈti/ adj masc
Latinus
Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ n masc
latine lingua Latina
(lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.

llatí medieval n masc
Latinitas medii aevi

llatí vulgar n masc
lingua Latina vulgaris sermo vulgaris

llaurar /ʎawˈɾa/ /ʎawˈɾaɾ/ /ʎəwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llaur llaura llaurada llaurades llauram llaurant llaurar llaurara llauraran llaurarem llauraren llaurares llaurareu llauraria llaurarien llauraries llaurarà llauraràs llauraré llauraríem llauraríeu llaurassen llaurasses llaurassin llaurassis llaurat llaurats llaurau llaurava llauraven llauraves llaure llaurem llauren llaures llauressen llauresses llauressin llauressis llaureu llauri llaurin llauris llauro llaurà llauràrem llauràreu llauràs llauràssem llauràsseu llauràssim llauràssiu llauràvem llauràveu llaurés llauréssem llaurésseu llauréssim llauréssiu llaurí occ sept val v
arare
(agricultura) Solcar la terra amb l'arada.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ n masc
labium labrum

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ n fem
semen
Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavorar /ʎa.voˈɾaɾ/ /ʎa.βoˈɾa/ /ʎə.voˈɾa/ /ʎə.vuˈɾa/ /ʎə.βuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) llavor llavora llavorada llavorades llavoram llavorant llavorar llavorara llavoraran llavorarem llavoraren llavorares llavorareu llavoraria llavorarien llavoraries llavorarà llavoraràs llavoraré llavoraríem llavoraríeu llavorassen llavorasses llavorassin llavorassis llavorat llavorats llavorau llavorava llavoraven llavoraves llavore llavorem llavoren llavores llavoressen llavoresses llavoressin llavoressis llavoreu llavori llavorin llavoris llavoro llavorà llavoràrem llavoràreu llavoràs llavoràssem llavoràsseu llavoràssim llavoràssiu llavoràvem llavoràveu llavorés llavoréssem llavorésseu llavoréssim llavoréssiu llavorí occ sept val v
elaborare

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ adv
tum
aleshores, en aquest cas

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ n masc
lyra
Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ n masc
africus

llebre /ˈʎe.bɾe/ n fem
lepus
Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llegar /ʎeˈɣa/ /ʎeˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lleg llega llegada llegades llegam llegant llegar llegara llegaran llegarem llegaren llegares llegareu llegaria llegarien llegaries llegarà llegaràs llegaré llegaríem llegaríeu llegassen llegasses llegassin llegassis llegat llegats llegau llegava llegaven llegaves llego llegue lleguem lleguen llegues lleguessen lleguesses lleguessin lleguessis llegueu llegui lleguin lleguis llegués lleguéssem lleguésseu lleguéssim lleguéssiu lleguí llegà llegàrem llegàreu llegàs llegàssem llegàsseu llegàssim llegàssiu llegàvem llegàveu occ sept val v
legare

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ n masc
lēgātum

llegenda n fem
fabula

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ adj masc
fabularis

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ alg bal llegeix llegeixen llegeixes llegeixi llegeixin llegeixis llegeixo llegesc llegesqui llegesquin llegesquis llegia llegida llegides llegien llegies llegiguem llegigueu llegim llegint llegir llegira llegiran llegirem llegiren llegires llegireu llegiria llegirien llegiries llegirà llegiràs llegiré llegiríem llegiríeu llegisc llegisca llegisquen llegisques llegissen llegisses llegissin llegissis llegit llegits llegiu llegix llegixen llegixes llegixo llegí llegíem llegíeu llegírem llegíreu llegís llegíssem llegísseu llegíssim llegíssiu llig lligen lliges lligi lligin lligis llija n-occ occ sept val v
legere lego

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ n masc
legūmen

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ n fem
lex
Norma d'obligat compliment.
Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ adj
fīdus

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ n fem
fides

lleig /ˈʎet͡ʃ/ lletja lletjos adj masc
foedus turpis

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ n fem
lingua
Llenguatge (ús impropi).
(anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.

llengua de signes n fem
lingua gesticulatoria

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ n masc
solea
Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ n masc
lingua
Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ n fem
lens

lleny /ˈʎeɲ/ n masc
lignum

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ n fem
cremium lignum
Fusta que es destina a fer foc.

llençar /ʎenˈsa/ /ʎenˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llence llencem llencen llences llencessen llencesses llencessin llencessis llenceu llenci llencin llencis llencés llencéssem llencésseu llencéssim llencéssiu llencí llenç llença llençada llençades llençam llençant llençar llençara llençaran llençarem llençaren llençares llençareu llençaria llençarien llençaries llençarà llençaràs llençaré llençaríem llençaríeu llençassen llençasses llençassin llençassis llençat llençats llençau llençava llençaven llençaves llenço llençà llençàrem llençàreu llençàs llençàssem llençàsseu llençàssim llençàssiu llençàvem llençàveu occ sept val v
abiciō

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ n masc
sabanum

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ n masc
leopardus pardus

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) llep llepa llepada llepades llepam llepant llepar llepara lleparan lleparem lleparen llepares llepareu lleparia lleparien lleparies lleparà lleparàs lleparé lleparíem lleparíeu llepassen llepasses llepassin llepassis llepat llepats llepau llepava llepaven llepaves llepe llepem llepen llepes llepessen llepesses llepessin llepessis llepeu llepi llepin llepis llepo llepà llepàrem llepàreu llepàs llepàssem llepàsseu llepàssim llepàssiu llepàvem llepàveu llepés llepéssem llepésseu llepéssim llepéssiu llepí occ sept val v
lambo
Passar la llengua per una superfície.

llest /ˈʎest/ adj masc
sapiens
Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.

llet n fem
lac

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ n fem
littera litera
Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lletrege lletregem lletregen lletreges lletregessen lletregesses lletregessin lletregessis lletregeu lletregi lletregin lletregis lletregés lletregéssem lletregésseu lletregéssim lletregéssiu lletregí lletreig lletreja lletrejada lletrejades lletrejam lletrejant lletrejar lletrejara lletrejaran lletrejarem lletrejaren lletrejares lletrejareu lletrejaria lletrejarien lletrejaries lletrejarà lletrejaràs lletrejaré lletrejaríem lletrejaríeu lletrejassen lletrejasses lletrejassin lletrejassis lletrejat lletrejats lletrejau lletrejava lletrejaven lletrejaves lletrejo lletrejà lletrejàrem lletrejàreu lletrejàs lletrejàssem lletrejàsseu lletrejàssim lletrejàssiu lletrejàvem lletrejàveu occ sept val v
conscribo
Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lleuda /ˈʎew.ða/ /ˈʎɛw.ðə/ n fem
vectigal
Tribut molt antic de Catalunya, especialment aquell que es pagava per les mercaderies.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ adj masc
levis
De poc pes.

lleugeresa /ʎew.d͡ʒeˈɾe.za/ /ʎəw.ʒəˈɾə.zə/ /ʎəw.ʒəˈɾɛ.zə/ n fem
levitās

lleva /ˈʎe.va/ /ˈʎe.və/ /ˈʎe.βa/ /ˈʎe.βə/ n fem
delectus

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ n masc
oriens
Part de l'horitzó per on surt el sol.
subsolanus
Vent que ve de llevant del sol.

llevar /ʎeˈvaɾ/ /ʎeˈβa/ /ʎəˈva/ /ʎəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lleu llev lleva llevada llevades llevam llevant llevar llevara llevaran llevarem llevaren llevares llevareu llevaria llevarien llevaries llevarà llevaràs llevaré llevaríem llevaríeu llevassen llevasses llevassin llevassis llevat llevats llevau llevava llevaven llevaves lleve llevem lleven lleves llevessen llevesses llevessin llevessis lleveu llevi llevin llevis llevo llevà llevàrem llevàreu llevàs llevàssem llevàsseu llevàssim llevàssiu llevàvem llevàveu llevés llevéssem llevésseu llevéssim llevéssiu lleví occ sept val v
adimo
Prendre una cosa d'entre altres o del lloc on estava, recollir.
tollere
(pronominal) Eixir del llit.
obstetrico
Assistir la llevadora als parts.
ferre
Produir fruit.
inducere perfici
Estufar-se el pa, una massa que fermenta.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ n masc
fermentum
Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ preposition
praeter
exceptuant

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ n masc
extraculum

lleó /ʎəˈo/ n masc
leo
Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lli /ˈʎi/ n masc
linteum linum
Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibertar /ʎi.beɾˈtaɾ/ /ʎi.βerˈta/ /ʎi.βeɾˈta/ /ʎi.βərˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) llibert lliberta llibertada llibertades llibertam llibertant llibertar llibertara llibertaran llibertarem llibertaren llibertares llibertareu llibertaria llibertarien llibertaries llibertarà llibertaràs llibertaré llibertaríem llibertaríeu llibertassen llibertasses llibertassin llibertassis llibertat llibertats llibertau llibertava llibertaven llibertaves lliberte llibertem lliberten llibertes llibertessen llibertesses llibertessin llibertessis lliberteu lliberti llibertin llibertis lliberto llibertà llibertàrem llibertàreu llibertàs llibertàssem llibertàsseu llibertàssim llibertàssiu llibertàvem llibertàveu llibertés llibertéssem llibertésseu llibertéssim llibertéssiu llibertí occ sept val v
liberare

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ n fem
libertas
Estat o qualitat de ser lliure.

llibre /ˈʎi.bɾe/ n masc
liber codex
Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibreter /ʎi.bɾeˈteɾ/ /ʎi.βɾeˈte/ /ʎi.βɾəˈte/ n masc
bibliopola

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ n fem
licentia

lligacama /ˌʎi.ɣaˈka.ma/ /ˌʎi.ɣəˈka.mə/ n fem
genuālia
Complement del vestit (cinta o cordill) que rodeja la cama i prem contra ella el mitjó o mitja per tal de subjectar-lo i evitar que caigui.

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llig lliga lligada lligades lligam lligant lligar lligara lligaran lligarem lligaren lligares lligareu lligaria lligarien lligaries lligarà lligaràs lligaré lligaríem lligaríeu lligassen lligasses lligassin lligassis lligat lligats lligau lligava lligaven lligaves lligo lligue lliguem lliguen lligues lliguessen lliguesses lliguessin lliguessis lligueu lligui lliguin lliguis lligués lliguéssem lliguésseu lliguéssim lliguéssiu lliguí lligà lligàrem lligàreu lligàs lligàssem lligàsseu lligàssim lligàssiu lligàvem lligàveu occ sept val v
ligare
Assegurar amb una corda o similar.

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ n fem
lima
Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.

llimac /ʎiˈmak/ n masc
līmax limax

llimar /ʎiˈma/ /ʎiˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llim llima llimada llimades llimam llimant llimar llimara llimaran llimarem llimaren llimares llimareu llimaria llimarien llimaries llimarà llimaràs llimaré llimaríem llimaríeu llimassen llimasses llimassin llimassis llimat llimats llimau llimava llimaven llimaves llime llimem llimen llimes llimessen llimesses llimessin llimessis llimeu llimi llimin llimis llimo llimà llimàrem llimàreu llimàs llimàssem llimàsseu llimàssim llimàssiu llimàvem llimàveu llimés lliméssem llimésseu lliméssim lliméssiu llimí occ sept val v
limare
Treballar amb la llima.
elimare
Polir o retocar alguna obra.

llimbs /ˈʎims/ n masc
limbus

llimona /ʎiˈmo.na/ n fem
citreus
Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llimonada /ʎi.moˈna.ða/ /ʎi.moˈna.ðə/ /ʎi.muˈna.ðə/ n fem
limonāta

llinatge /ʎiˈna.d͡ʒe/ /ʎiˈna.d͡ʒə/ n masc
prōsāpia

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ n fem
hyperthyrum

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ n masc
līmen
Peça travessera de baix de la porta.
Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
Límit de percepció d’un estímul.

lliri n masc
lilium

llis /ˈʎis/ adj masc
glaber

lliscós /ʎisˈkos/ adj masc
lubricus

llista /ˈʎis.ta/ n fem
index
(informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.

llit n masc
lectus cubīle
Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ n fem
libra

lliurament /ʎiw.ɾaˈmen/ /ʎiw.ɾaˈment/ /ʎiw.ɾəˈmen/ /ʎiw.ɾəˈment/ n masc
puerperium

lliure /ˈʎiw.ɾe/ adj
liber
Que no depèn d'altri.

lliurement /ˌʎiw.ɾeˈmen/ /ˌʎiw.ɾeˈment/ /ˌʎiw.ɾəˈmen/ /ˌʎiw.ɾəˈment/ adv
līberē

lliçó n fem
auditio documentum
Ensenyament transmès per un mestre.

lloança /ʎoˈan.sa/ /ʎoˈan.sə/ /ʎuˈan.sə/ n fem
laus

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lloa lloada lloades lloam lloant lloar lloara lloaran lloarem lloaren lloares lloareu lloaria lloarien lloaries lloarà lloaràs lloaré lloaríem lloaríeu lloassen lloasses lloassin lloassis lloat lloats lloau lloava lloaven lloaves lloe lloem lloen lloes lloessen lloesses lloessin lloessis lloeu lloo llou lloà lloàrem lloàreu lloàs lloàssem lloàsseu lloàssim lloàssiu lloàvem lloàveu lloés lloéssem lloésseu lloéssim lloéssiu lloí lloï lloïn lloïs occ sept val v
laudare

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ n fem
lupa

llobató /ʎo.baˈto/ /ʎo.bəˈto/ /ʎu.bəˈto/ /ʎu.βəˈto/ n masc
lupellus

lloc n masc
locus

llom /ˈʎom/ n masc
lumbus

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ n masc
umbilicus

llop n masc
lupus hirpus
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

lloreda /ʎoˈɾe.ða/ /ʎuˈɾɛ.ðə/ n fem
daphnon

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ n masc
laurus bonifacia laurocerasus
Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

lloriga /ʎoˈɾi.ɣa/ /ʎoˈɾi.ɣə/ /ʎuˈɾi.ɣə/ n fem
lorica
Cota de malla.
Armadura de cavall per a ús en la guerra.

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ n masc
psittacus
Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
(peixos) tord lloro

llosc /ˈʎosk/ adj masc
lusciosus
Qui mira malament, o no hi veu molt.

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
podium
Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

llotós /ʎoˈtos/ /ʎuˈtos/ adj masc
limosus
Fangós.

lluerna /ʎuˈɛr.na/ /ʎuˈɛr.nə/ /ʎuˈɛɾ.na/ /ʎuˈɛɾ.nɛ/ n fem
lampyris
Cuca de llum.

llufa /ˈʎu.fa/ /ˈʎu.fə/ n fem
ventositatis
Ventositat expel·lida sense soroll.
cauda
Cua, drapot o cosa semblant que es posa amb una agulla als vestits dels homes o dones per a burlar-se d'ells.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ n fem
pugna
Acte de lluitar.

lluitador /ʎuj.taˈðo/ /ʎuj.taˈðoɾ/ /ʎuj.təˈðo/ /ʎwi.taˈðoɾ/ n masc
pugnator

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lluit lluita lluitada lluitades lluitam lluitant lluitar lluitara lluitaran lluitarem lluitaren lluitares lluitareu lluitaria lluitarien lluitaries lluitarà lluitaràs lluitaré lluitaríem lluitaríeu lluitassen lluitasses lluitassin lluitassis lluitat lluitats lluitau lluitava lluitaven lluitaves lluite lluitem lluiten lluites lluitessen lluitesses lluitessin lluitessis lluiteu lluiti lluitin lluitis lluito lluità lluitàrem lluitàreu lluitàs lluitàssem lluitàsseu lluitàssim lluitàssiu lluitàvem lluitàveu lluités lluitéssem lluitésseu lluitéssim lluitéssiu lluití occ sept val v
pugnare

llum n fem
lux lumen
Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.

lluminós /ʎu.miˈnos/ adj masc
lūminōsus
Molt il·luminat.
Que emet força llum.

lluna /ˈʎu.na/ n fem
luna lūna
Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
(dialectal) mirall
Període menstrual, regla.
(peixos) bot

lluna plena n fem
plenilūnĭum

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ adv
procul

llunyà /ʎuˈŋa/ adj masc
procul

lluquet /ʎuˈket/ /ʎuˈkət/ /ʎuˈkɛt/ n masc
sulfuratum
Tros de caramuixa ensofrat per encendre llum.

llur /ˈʎur/ adj
earum

lluscositat /ʎus.ko.ziˈtat/ /ʎus.ku.ziˈtat/ n fem
luscisio

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ n fem
lacrima

llàntia n fem
lampas

local /ɫoˈkaɫ/ /ɫuˈkaɫ/ adj
localis

localment /ɫoˌkaɫˈmen/ /ɫoˌkaɫˈment/ /ɫuˌkaɫˈmen/ adv
localiter

locució /ɫo.ku.siˈo/ /ɫu.ku.siˈo/ n fem
locutio

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ n masc
logarithmus

longeu /ɫoɲˈd͡ʒɛw/ /ɫoɲˈʒɛw/ /ɫuɲˈʒɛw/ longeva adj masc
vivax

longitud /ɫoɲ.d͡ʒiˈtut/ /ɫoɲ.ʒiˈtut/ /ɫuɲ.ʒiˈtut/ n fem
longitudo

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ adj
garrulus
Que parla molt.

loteria /ɫo.teˈɾi.a/ /ɫo.təˈɾi.ə/ /ɫu.təˈɾi.ə/ n fem
sortītiō

lumbar /ɫumˈbar/ adj
lumbus

lustre /ˈɫus.tɾe/ /ˈɫus.tɾə/ n masc
lūstrum

luteci n masc
lutetium

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ n masc
Luxemburgicus
(només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

luxúria /ɫukˈsu.ɾi.a/ /ɫukˈsu.ɾi.ə/ n fem
cupido

làser /ˈɫa.zeɾ/ n masc
laser

làtex /ˈɫa.teks/ /ˈɫa.təks/ n masc
latex

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ n neut
dux

límit /ˈɫi.mit/ n masc
terminus limes

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ n fem
linea
Longitud sense cap altra dimensió.
Ratlla.
Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
aequatorialis
Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
ramus
Llinatge, raça, successió de parentiu.
vallum
Cordó o trinxera per a destorbar l'entrada en alguna part.
ordo
Formació de la tropa en ordre de batalla.
linea ordo
(futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.

líquid adj masc
liquidus
Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid n masc
liquidus

lògica /ˈɫɔ.d͡ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.kə/ n fem
logica

lúcid /ˈɫu.sit/ adj masc
lūcidus

macerar /ma.seˈɾa/ /ma.seˈɾaɾ/ /mə.səˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) macer macera macerada macerades maceram macerant macerar macerara maceraran macerarem maceraren macerares macerareu maceraria macerarien maceraries macerarà maceraràs maceraré maceraríem maceraríeu macerassen macerasses macerassin macerassis macerat macerats macerau macerava maceraven maceraves macere macerem maceren maceres maceressen maceresses maceressin maceressis macereu maceri macerin maceris macero macerà maceràrem maceràreu maceràs maceràssem maceràsseu maceràssim maceràssiu maceràvem maceràveu macerés maceréssem macerésseu maceréssim maceréssiu macerí occ sept val v
macerare
Estovar una cosa submergint-la en un líquid.

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ n fem
noverca

madrileny /mə.ðɾiˈɫəɲ/ /mə.ðɾiˈɫɛɲ/ adj masc
Matritensis

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ n fem
fragum

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ adj masc
maturus
Crescut, adult.
En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) madur madura madurada madurades maduram madurant madurar madurara maduraran madurarem maduraren madurares madurareu maduraria madurarien maduraries madurarà maduraràs maduraré maduraríem maduraríeu madurassen madurasses madurassin madurassis madurat madurats madurau madurava maduraven maduraves madure madurem maduren madures maduressen maduresses maduressin maduressis madureu maduri madurin maduris maduro madurà maduràrem maduràreu maduràs maduràssem maduràsseu maduràssim maduràssiu maduràvem maduràveu madurés maduréssem madurésseu maduréssim maduréssiu madurí occ sept val v
maturesco

maduresa /ma.ðuˈɾe.za/ /mə.ðuˈɾə.zə/ /mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
mātūritās

mag /ˈmak/ n masc
magus
Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ n masc
apothēca

magencar /ma.d͡ʒeŋˈka/ /ma.d͡ʒeŋˈkaɾ/ /ma.ʒeŋˈka/ /mə.ʒəŋˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) magenc magenca magencada magencades magencam magencant magencar magencara magencaran magencarem magencaren magencares magencareu magencaria magencarien magencaries magencarà magencaràs magencaré magencaríem magencaríeu magencassen magencasses magencassin magencassis magencat magencats magencau magencava magencaven magencaves magenco magencà magencàrem magencàreu magencàs magencàssem magencàsseu magencàssim magencàssiu magencàvem magencàveu magenque magenquem magenquen magenques magenquessen magenquesses magenquessin magenquessis magenqueu magenqui magenquin magenquis magenqués magenquéssem magenquésseu magenquéssim magenquéssiu magenquí occ sept val v
sarculo
Fer el primer treball als sembrats traient les males herbes quan les plantes comencen a créixer.
recolo
Fer la segona cavada a la terra de conreu pel maig, especialment les vinyes.

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ n masc
magnesium

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ n masc
magnētismus

magnetòfon /maŋ.neˈtɔ.fon/ /maɡ.neˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fun/ n masc
magnetophonum
Aparell d’enregistrament i de reproducció de sons per mitjà de la imantació permanent d'una cinta magnètica.

magnitud /maŋ.niˈtut/ /maɡ.niˈtut/ /məŋ.niˈtut/ n fem
magnitudo

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ adj masc
magneticus

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ adj masc
magnificus

magrana /maˈɣɾa.na/ n fem
granatum malum granatum

mai adv
numquam umquam

maig n masc
Maius
Cinquè mes de l'any.

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ n fem
māiestās

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ adj
major
Més gran.
Més important.
instructor
Que s’encarrega del detall en un cos de l'exèrcit.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n fem
majus
(nàutica) Vela principal d'una embarcació que va en l'arbre mestre o major.
major
Primera premissa d'un sil·logisme.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n masc
praefectus
Superior, principal, cap de certes corporacions.
primus
Cap de l’exèrcit.

major d'edat n neut
major
Qui té l'edat determinada per la llei per eixir de tutela.

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ n masc
promus

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ n fem
maioritas

mal adj masc
malus
De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal n masc
malum
Maldat, fet inacceptable moralment.
Sensació de dolor o malaltia.
Resultat físic d'un cop o estrip, dany

mal de cap n masc
capitis dolor

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ adj masc
aeger

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ n fem
morbus infirmitas aegritudo
(medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ n fem
molochites

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ adj masc
nomin

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ n fem
imprecatio exsecratio

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ bal maleeix maleeixen maleeixes maleeixi maleeixin maleeixis maleeixo maleesc maleesqui maleesquin maleesquis maleint maleir maleiran maleirem maleireu maleiria maleirien maleiries maleirà maleiràs maleiré maleiríem maleiríeu maleí maleíem maleíeu maleírem maleíreu maleís maleíssem maleísseu maleíssim maleíssiu maleïa maleïda maleïdes maleïen maleïes maleïguem maleïgueu maleïm maleïra maleïren maleïres maleïsc maleïsca maleïsquen maleïsques maleïssen maleïsses maleïssin maleïssis maleït maleïts maleïu maleïx maleïxen maleïxes maleïxo n-occ occ sept val v
imprecari
Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malentendre /ˌmaɫ.enˈten.dɾe/ bal malentenc malentendran malentendre malentendrem malentendreu malentendria malentendrien malentendries malentendrà malentendràs malentendré malentendríem malentendríeu malentenem malentenen malentenent malenteneu malentenga malentenguem malentenguen malentenguera malentengueren malentengueres malentengues malentenguessen malentenguesses malentenguessin malentenguessis malentengueu malentengui malentenguin malentenguis malentengué malentenguérem malentenguéreu malentengués malentenguéssem malentenguésseu malentenguéssim malentenguéssiu malentenguí malentenia malentenien malentenies malentens malenteníem malenteníeu malentesa malenteses malentesos malentès malentén malentés occ val v
fallor

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ n masc
ambiguitas

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ n fem
riscus

malgastar /ˌmaɫ.ɣasˈta/ /ˌmaɫ.ɣasˈtaɾ/ /ˌmaɫ.ɣəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) malgast malgasta malgastada malgastades malgastam malgastant malgastar malgastara malgastaran malgastarem malgastaren malgastares malgastareu malgastaria malgastarien malgastaries malgastarà malgastaràs malgastaré malgastaríem malgastaríeu malgastassen malgastasses malgastassin malgastassis malgastat malgastats malgastau malgastava malgastaven malgastaves malgaste malgastem malgasten malgastes malgastessen malgastesses malgastessin malgastessis malgasteu malgasti malgastin malgastis malgasto malgastà malgastàrem malgastàreu malgastàs malgastàssem malgastàsseu malgastàssim malgastàssiu malgastàvem malgastàveu malgastés malgastéssem malgastésseu malgastéssim malgastéssiu malgastí occ sept val v
prodigere

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ preposition
quamquam

mallerenga /ma.ʎeˈɾeŋ.ɡa/ /mə.ʎəˈɾəŋ.ɡə/ /mə.ʎəˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
aegithalus

malson /ˌmaɫˈsɔn/ n masc
incubus incubō

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) maltract maltracta maltractada maltractades maltractam maltractant maltractar maltractara maltractaran maltractarem maltractaren maltractares maltractareu maltractaria maltractarien maltractaries maltractarà maltractaràs maltractaré maltractaríem maltractaríeu maltractassen maltractasses maltractassin maltractassis maltractat maltractats maltractau maltractava maltractaven maltractaves maltracte maltractem maltracten maltractes maltractessen maltractesses maltractessin maltractessis maltracteu maltracti maltractin maltractis maltracto maltractà maltractàrem maltractàreu maltractàs maltractàssem maltractàsseu maltractàssim maltractàssiu maltractàvem maltractàveu maltractés maltractéssem maltractésseu maltractéssim maltractéssiu maltractí occ sept val v
malo tractare

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ n masc
coxa

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n fem
malva
Planta de la família de les malvàcies de flors pentàmeres de color porpra, rosa o blanc.

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ n fem
malitia

mamífer /maˈmi.feɾ/ n masc
mammalis mammalia

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ n masc
praeceptum
Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

mancança /maŋˈkan.sa/ /məŋˈkan.sə/ n fem
penuria

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ n fem
citrus tangerina

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ n masc
lingua Sinensis Mandarinica
(només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandat /manˈdat/ /mənˈdat/ n masc
mandātum

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ n fem
maxilla

maneguí /ma.neˈɣi/ /mə.nəˈɣi/ n masc
manulcus
Mànega o cilindre de pell oberta pels dos caps per abrigar les mans.

manejar /ma.neˈd͡ʒa/ /ma.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) manege manegem manegen maneges manegessen manegesses manegessin manegessis manegeu manegi manegin manegis manegés manegéssem manegésseu manegéssim manegéssiu manegí maneig maneja manejada manejades manejam manejant manejar manejara manejaran manejarem manejaren manejares manejareu manejaria manejarien manejaries manejarà manejaràs manejaré manejaríem manejaríeu manejassen manejasses manejassin manejassis manejat manejats manejau manejava manejaven manejaves manejo manejà manejàrem manejàreu manejàs manejàssem manejàsseu manejàssim manejàssiu manejàvem manejàveu occ sept val v
afficiō
Usar alguna cosa o fer-la anar amb les mans.
(pronominal) Moure's, fer diligències hàbilment.

manera /maˈne.ɾa/ /məˈne.ɾə/ n fem
via

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ n masc
manganum

mango /ˈmaŋ.ɡo/ /ˈmaŋ.ɡu/ n masc
aniba

manifassejar /ma.ni.fa.seˈd͡ʒa/ /ma.ni.fa.seˈd͡ʒaɾ/ /ma.ni.fa.seˈʒa/ /mə.ni.fə.səˈd͡ʒa/ /mə.ni.fə.səˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) manifassege manifassegem manifassegen manifasseges manifassegessen manifassegesses manifassegessin manifassegessis manifassegeu manifassegi manifassegin manifassegis manifassegés manifassegéssem manifassegésseu manifassegéssim manifassegéssiu manifassegí manifasseig manifasseja manifassejada manifassejades manifassejam manifassejant manifassejar manifassejara manifassejaran manifassejarem manifassejaren manifassejares manifassejareu manifassejaria manifassejarien manifassejaries manifassejarà manifassejaràs manifassejaré manifassejaríem manifassejaríeu manifassejassen manifassejasses manifassejassin manifassejassis manifassejat manifassejats manifassejau manifassejava manifassejaven manifassejaves manifassejo manifassejà manifassejàrem manifassejàreu manifassejàs manifassejàssem manifassejàsseu manifassejàssim manifassejàssiu manifassejàvem manifassejàveu occ sept val v
statuere
Manejar arbitràriament alguna cosa.

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ adj masc
ardelio
Entremaliat, bulliciós i de poc profit.

manifasseria /ma.ni.fa.seˈɾi.a/ /mə.ni.fə.səˈɾi.ə/ n fem
officiositas

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ n fem
demonstratio

maniqueisme /ma.ni.keˈiz.me/ /mə.ni.kəˈiz.mə/ n masc
manichaeismus

manllevar /maɲ.ʎeˈvaɾ/ /maɲ.ʎeˈβa/ /məɲ.ʎəˈva/ /məɲ.ʎəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) manlleu manllev manlleva manllevada manllevades manllevam manllevant manllevar manllevara manllevaran manllevarem manllevaren manllevares manllevareu manllevaria manllevarien manllevaries manllevarà manllevaràs manllevaré manllevaríem manllevaríeu manllevassen manllevasses manllevassin manllevassis manllevat manllevats manllevau manllevava manllevaven manllevaves manlleve manllevem manlleven manlleves manllevessen manllevesses manllevessin manllevessis manlleveu manllevi manllevin manllevis manllevo manllevà manllevàrem manllevàreu manllevàs manllevàssem manllevàsseu manllevàssim manllevàssiu manllevàvem manllevàveu manllevés manllevéssem manllevésseu manllevéssim manllevéssiu manlleví occ sept val v
mutuor
Obtenir en préstec.

mans /ˈmans/ adj masc
cicur
Referit als animals, dòcil, domesticat.

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ n fem
lodix
Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ n fem
butyrum butyr

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ n masc
amictus

manteniment /man.te.niˈmen/ /man.te.niˈment/ /mən.tə.niˈmen/ /mən.tə.niˈment/ n masc
tuitio

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ bal mantenc mantendran mantendrem mantendreu mantendria mantendrien mantendries mantendrà mantendràs mantendré mantendríem mantendríeu mantenen mantenguda mantengudes mantenguem mantengueren mantengueres mantenguessin mantenguessis mantengueu mantengui mantenguin mantenguis mantengut mantenguts mantengué mantenguérem mantenguéreu mantengués mantenguéssim mantenguéssiu mantenguí mantenia mantenien mantenies mantenim mantenint mantenir manteniu mantens manteníem manteníeu mantinc mantindran mantindrem mantindreu mantindria mantindrien mantindries mantindrà mantindràs mantindré mantindríem mantindríeu mantinga mantinguda mantingudes mantinguem mantinguen mantinguera mantingueren mantingueres mantingues mantinguessen mantinguesses mantinguessin mantinguessis mantingueu mantingui mantinguin mantinguis mantingut mantinguts mantingué mantinguérem mantinguéreu mantingués mantinguéssem mantinguésseu mantinguéssim mantinguéssiu mantinguí manté mantén mantín occ val v
habeo
Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

manumetre /ma.nuˈme.tɾe/ /mə.nuˈmə.tɾə/ /mə.nuˈmɛ.tɾə/ bal manumesa manumeses manumesos manumet manumeta manumetem manumeten manumetent manumetera manumeteren manumeteres manumetes manumetessen manumetesses manumetessin manumetessis manumeteu manumeti manumetia manumetien manumeties manumetin manumetis manumeto manumetran manumetre manumetrem manumetreu manumetria manumetrien manumetries manumetrà manumetràs manumetré manumetríem manumetríeu manumets manumeté manumetérem manumetéreu manumetés manumetéssem manumetésseu manumetéssim manumetéssiu manumetí manumetíem manumetíeu manumès manumés occ sept val v
manumittere

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ n masc
manuscriptum

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ n fem
follis

manxiula /maɲˈt͡ʃiw.ɫa/ /məɲˈʃiw.ɫə/ n fem
causticus
(medicina) Pegat de cantàrides o altra cosa que alça bombolles.

manyà /maˈɲa/ /məˈɲa/ n masc
claustrārius

mapa /ˈma.pa/ n masc
charta tabula

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ n masc
offucia
Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ n
mare pontus pelagus

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ n fem
smaragdus

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ n fem
Marathon

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ n masc
marmor

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ n fem
nota
Senyal que un objecte deixa en un altre.
margo
(antigament) Territori fronterer amb l'enemic.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ adj masc
Mārtiāna
Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ n masc
Mārtiāna
Habitant del planeta Mart.
Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ n fem
mater māter
Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ n fem
aestus

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ n masc
vertigo

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ n masc
margō

marialluïsa /maˌɾi.a.ʎuˈi.za/ /məˌɾi.ə.ʎuˈi.zə/ n fem
Lippia citriodora

maridar /ma.ɾiˈða/ /ma.ɾiˈðaɾ/ /mə.ɾiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) marid marida maridada maridades maridam maridant maridar maridara maridaran maridarem maridaren maridares maridareu maridaria maridarien maridaries maridarà maridaràs maridaré maridaríem maridaríeu maridassen maridasses maridassin maridassis maridat maridats maridau maridava maridaven maridaves maride maridem mariden marides maridessen maridesses maridessin maridessis marideu maridi maridin maridis marido maridà maridàrem maridàreu maridàs maridàssem maridàsseu maridàssim maridàssiu maridàvem maridàveu maridés maridéssem maridésseu maridéssim maridéssiu maridí occ sept val v
maritare
Casar una dona, prendre marit.

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n fem
coccinella
Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n masc
perfluus
(despectiu) Home homosexual.

marina /məˈɾi.nə/ n fem
classis
Part de l'exèrcit d'un país dedicat a la seva flota, inclosos edificis, personal (fins i tot el de terra), embarcacions i avions embarcats.

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ n masc
nauta
En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marisc /maˈɾisk/ /məˈɾisk/ n masc
concha

marit /maˈɾit/ n masc
maritus

marital /ma.ɾiˈtaɫ/ /mə.ɾiˈtaɫ/ adj
marītālis

marlota /marˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.ta/ /maɾˈɫɔ.tɔ/ /mərˈɫɔ.tə/ n fem
maurorum

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ n masc
marchensis

marrà /maˈra/ /məˈra/ n masc
aries
Mascle de l'ovella.

marró /maˈro/ adj
brunneus brunus
D'un color propi de la castanya.

martell /maɾˈteʎ/ n masc
malleus martellus
Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martellejar /mar.te.ʎeˈʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /mər.tə.ʎəˈʒa/ /məɾ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) martellege martellegem martellegen martelleges martellegessen martellegesses martellegessin martellegessis martellegeu martellegi martellegin martellegis martellegés martellegéssem martellegésseu martellegéssim martellegéssiu martellegí martelleig martelleja martellejada martellejades martellejam martellejant martellejar martellejara martellejaran martellejarem martellejaren martellejares martellejareu martellejaria martellejarien martellejaries martellejarà martellejaràs martellejaré martellejaríem martellejaríeu martellejassen martellejasses martellejassin martellejassis martellejat martellejats martellejau martellejava martellejaven martellejaves martellejo martellejà martellejàrem martellejàreu martellejàs martellejàssem martellejàsseu martellejàssim martellejàssiu martellejàvem martellejàveu occ sept val v
malleō

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ n masc
martyrium

marxar /marˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃaɾ/ /mərˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) marx marxa marxada marxades marxam marxant marxar marxara marxaran marxarem marxaren marxares marxareu marxaria marxarien marxaries marxarà marxaràs marxaré marxaríem marxaríeu marxassen marxasses marxassin marxassis marxat marxats marxau marxava marxaven marxaves marxe marxem marxen marxes marxessen marxesses marxessin marxessis marxeu marxi marxin marxis marxo marxà marxàrem marxàreu marxàs marxàssem marxàsseu marxàssim marxàssiu marxàvem marxàveu marxés marxéssem marxésseu marxéssim marxéssiu marxí occ sept val v
duco
Desfilar.

març /ˈmals/ /ˈmars/ n masc
martio Martius
Tercer mes de l'any.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ adj masc
maritimus
Relatiu al mar.

marítim /maˈɾi.tim/ /məˈɾi.tim/ adj masc
maritimus
Pertanyent o relacionat amb el mar.

mascara /masˈka.ɾa/ /məsˈka.ɾə/ n fem
macula
Taca feta amb fum, tinta, sutge, etc.

mascarada /mas.kaˈɾa.ða/ /məs.kəˈɾa.ðə/ n fem
personatorum
Conjunt de màscares en un ball o sarau.

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ n masc
mas masculus
Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.
mascula
Peça que encaixa dins d'una altra com una clau en la seva femella.
mortariolum
Petita peça de ferro amb el seu polvorí per a fer salva en les festivitats.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ n masc
masculismus

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ adj masc
masculus
Que pertany al mascle.
masculinus
Metafòricament, dit de les expressions o estil de molta energia.

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ n fem
carcer

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ adv
nimis
En quantitat excessiva.

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
pasta
Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.

massacrar /ma.saˈkɾa/ /ma.saˈkɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) massacr massacra massacrada massacrades massacram massacrant massacrar massacrara massacraran massacrarem massacraren massacrares massacrareu massacraria massacrarien massacraries massacrarà massacraràs massacraré massacraríem massacraríeu massacrassen massacrasses massacrassin massacrassis massacrat massacrats massacrau massacrava massacraven massacraves massacre massacrem massacren massacres massacressen massacresses massacressin massacressis massacreu massacri massacrin massacris massacro massacrà massacràrem massacràreu massacràs massacràssem massacràsseu massacràssim massacràssiu massacràvem massacràveu massacrés massacréssem massacrésseu massacréssim massacréssiu massacrí occ sept val v
trucīdō

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ n fem
trucidatio

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) masteg mastega mastegada mastegades mastegam mastegant mastegar mastegara mastegaran mastegarem mastegaren mastegares mastegareu mastegaria mastegarien mastegaries mastegarà mastegaràs mastegaré mastegaríem mastegaríeu mastegassen mastegasses mastegassin mastegassis mastegat mastegats mastegau mastegava mastegaven mastegaves mastego mastegue masteguem masteguen mastegues masteguessen masteguesses masteguessin masteguessis mastegueu mastegui masteguin masteguis mastegués masteguéssem masteguésseu masteguéssim masteguéssiu masteguí mastegà mastegàrem mastegàreu mastegàs mastegàssem mastegàsseu mastegàssim mastegàssiu mastegàvem mastegàveu occ sept val v
masticare
Trinxar el menjar amb les dents.

mastí /masˈti/ /məsˈti/ n masc
canis Anglicus

matalàs /ma.taˈɫas/ n masc
culcita
Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mat mata matada matades matam matant matar matara mataran matarem mataren matares matareu mataria matarien mataries matarà mataràs mataré mataríem mataríeu matassen matasses matassin matassis matat matats matau matava mataven mataves mate matem maten mates matessen matesses matessin matessis mateu mati matin matis mato matà matàrem matàreu matàs matàssem matàsseu matàssim matàssiu matàvem matàveu matés matéssem matésseu matéssim matéssiu matí mort morta mortes morts occ sept val v
occido neco
Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ adj masc
idem
Sense canvis.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ adj
corporeus
Relatiu a la matèria.
Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ n masc
corporeus
Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.

matern /maˈtɛɾn/ /məˈtɛrn/ materna materns adj masc
maternus
Relatiu a la mare.

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ adj
māternus
Relatiu a la mare.

matinada /ma.tiˈna.ða/ /mə.tiˈna.ðə/ n fem
matutinum

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ n fem
mātūtīnum

matricidi /ma.tɾiˈsi.ði/ /mə.tɾiˈsi.ði/ n masc
mātricīdium

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
matrimonium
Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ n fem
materia
Component de l'Univers que té una massa i un volum.

matí /maˈti/ n masc
matutinum mane

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
clava ferrea
Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
malleus
Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maó /maˈo/ n masc
later

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ n masc
Maeander

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ n masc
māchina

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ adj masc
mechanicus

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ n fem
mechanicus

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ n fem
medalia

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ n masc
medicina

medicina /me.ðiˈsi.na/ n fem
medicina ars curae
Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medieval /me.ði.eˈvaɫ/ /me.ði.eˈβaɫ/ /mə.ði.əˈvaɫ/ /mə.ði.əˈβaɫ/ adj
mediaevalis
Relatiu a l'edat mitjana, període comprès entre la caiguda de l'imperi romà i el descobriment d'Amèrica aproximadament.

mediocre /me.ðiˈɔ.kɾe/ /mə.ðiˈɔ.kɾə/ adj
mediocris

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ n fem
meditātiō
Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ adj masc
mediterraneus

medul·la /meˈðu.ɫa/ /meˈðuɫ.ɫa/ /məˈðu.ɫə/ /məˈðuɫ.ɫə/ n fem
medulla

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ n fem
pulmo

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ n fem
dimidium

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ n masc
meitnerium

mel n fem
mel

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ n masc
melanoma

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ n fem
condītus

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ n fem
melodia

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ n fem
lien

meló /məˈɫo/ n masc
pepo

mem /ˈmɛm/ n masc
mīmēma
Entitat mínima de pensament.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n masc
sodālis
Cadascuna de les quatre extremitats del cos.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n neut
sodālis
Persona que forma part d'una organització, societat, etc.

memoritzar /me.mo.ɾiˈd͡za/ /me.mo.ɾiˈza/ /me.mo.ɾiˈzaɾ/ /mə.mo.ɾiˈd͡za/ /mə.mu.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) memoritz memoritza memoritzada memoritzades memoritzam memoritzant memoritzar memoritzara memoritzaran memoritzarem memoritzaren memoritzares memoritzareu memoritzaria memoritzarien memoritzaries memoritzarà memoritzaràs memoritzaré memoritzaríem memoritzaríeu memoritzassen memoritzasses memoritzassin memoritzassis memoritzat memoritzats memoritzau memoritzava memoritzaven memoritzaves memoritze memoritzem memoritzen memoritzes memoritzessen memoritzesses memoritzessin memoritzessis memoritzeu memoritzi memoritzin memoritzis memoritzo memoritzà memoritzàrem memoritzàreu memoritzàs memoritzàssem memoritzàsseu memoritzàssim memoritzàssiu memoritzàvem memoritzàveu memoritzés memoritzéssem memoritzésseu memoritzéssim memoritzéssiu memoritzí occ sept val v
memini

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ n fem
memoria

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ n masc
mendelevium

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ n fem
meningitis

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ n masc
cenaculum
Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ n masc
cibus
Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) menge mengem mengen menges mengessen mengesses mengessin mengessis mengeu mengi mengin mengis mengés mengéssem mengésseu mengéssim mengéssiu mengí menj menja menjada menjades menjam menjant menjar menjara menjaran menjarem menjaren menjares menjareu menjaria menjarien menjaries menjarà menjaràs menjaré menjaríem menjaríeu menjassen menjasses menjassin menjassis menjat menjats menjau menjava menjaven menjaves menjo menjà menjàrem menjàreu menjàs menjàssem menjàsseu menjàssim menjàssiu menjàvem menjàveu occ sept val v
edere edo
Ingerir aliments.

menovell /me.noˈveʎ/ /me.noˈβeʎ/ /mə.noˈveʎ/ /mə.nuˈveʎ/ /mə.nuˈβeʎ/ n masc
digitus minimus

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ n fem
menstrua

ment /ˈmen/ /ˈment/ n fem
mens animus

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ n fem
menta
Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
(especialment) menta pebrera (Mentha piperita)

mentida /menˈti.ða/ n fem
mendacium
Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ bal centr ment menta menteix menteixen menteixes menteixi menteixin menteixis menteixo menten mentes mentesc mentesqui mentesquin mentesquis menti mentia mentida mentides mentien menties mentiguem mentigueu mentim mentin mentint mentir mentira mentiran mentirem mentiren mentires mentireu mentiria mentirien mentiries mentirà mentiràs mentiré mentiríem mentiríeu mentis mentisc mentisca mentisquen mentisques mentissen mentisses mentissin mentissis mentit mentits mentiu mentix mentixen mentixes mentixo mento ments mentí mentíem mentíeu mentírem mentíreu mentís mentíssem mentísseu mentíssim mentíssiu n-occ occ sept val v
mentior mentiri
Dir mentides o falsedats.

mentor /menˈto/ /menˈtoɾ/ /mənˈto/ n masc
mentor

mentre /ˈmen.tɾe/ conjunction
dum
Durant el mateix temps en què.
en cas que

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ adv
interim

mentó /menˈto/ n masc
mentum

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ adv
minus

menyspreable /ˌmeɲs.pɾeˈa.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈa.βɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫe/ /ˌmeɲs.pɾeˈab.bɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈa.βɫə/ /ˌmɛɲs.pɾeˈab.bɫə/ adj
contemptibilis

menysprear /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) menysprea menyspreada menyspreades menyspream menyspreant menysprear menyspreara menysprearan menysprearem menysprearen menyspreares menyspreareu menysprearia menysprearien menysprearies menysprearà menysprearàs menysprearé menysprearíem menysprearíeu menyspreassen menyspreasses menyspreassin menyspreassis menyspreat menyspreats menyspreau menyspreava menyspreaven menyspreaves menyspree menyspreem menyspreen menysprees menyspreessen menyspreesses menyspreessin menyspreessis menyspreeu menysprei menyspreo menyspreà menyspreàrem menyspreàreu menyspreàs menyspreàssem menyspreàsseu menyspreàssim menyspreàssiu menyspreàvem menyspreàveu menyspreés menyspreéssem menyspreésseu menyspreéssim menyspreéssiu menyspreí menyspreï menyspreïn menyspreïs occ sept val v
contemno

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ n masc
contemptus

meravella /me.ɾaˈve.ʎa/ /me.ɾaˈβe.ʎa/ /mə.ɾəˈvə.ʎə/ /mə.ɾəˈvɛ.jə/ /mə.ɾəˈβe.ʎə/ /mə.ɾəˈβɛ.ʎə/ n fem
mīrābilis

meravellosament /me.ɾa.veˌʎo.zaˈment/ /me.ɾa.βeˌʎo.zaˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈmen/ /mə.ɾə.vəˌʎo.zəˈment/ /mə.ɾə.βəˌʎo.zəˈmen/ adv
mirābiliter

meravellós /me.ɾa.veˈʎos/ /me.ɾa.βeˈʎos/ /mə.ɾə.vəˈʎos/ adj
mirabilis

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ n masc
mercator

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ n fem
merx

mercat /meɾˈkat/ n masc
forum macellum
Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercuri /mərˈku.ɾi/ n masc
hydrargyrum argentum vivum

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ n fem
merda
Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ adj masc
meridianus

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ n fem
merula
(ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ alg bal mereix mereixem mereixen mereixent mereixeran mereixerem mereixeren mereixeres mereixereu mereixeria mereixerien mereixeries mereixerà mereixeràs mereixeré mereixeríem mereixeríeu mereixes mereixessin mereixessis mereixeu mereixi mereixia mereixien mereixies mereixin mereixis mereixo mereixé mereixérem mereixéreu mereixés mereixéssim mereixéssiu mereixí mereixíem mereixíeu meresc meresca merescuda merescudes merescut merescuts meresquem meresquen meresquera meresqueren meresqueres meresques meresquessen meresquesses meresquessin meresquessis meresqueu meresqui meresquin meresquis meresqué meresquérem meresquéreu meresqués meresquéssem meresquésseu meresquéssim meresquéssiu meresquí merèixer occ sept val v
merere

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ n masc
mensis

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ n fem
mixtura

mesquita /mesˈki.ta/ n fem
meschita

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ n masc
caurus

mestre /ˈmes.tɾe/ n masc
docens magister
Persona que ensenya d'altres.
litterator
Ensenyant d'educació infantil o d'educació primària.

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ n fem
domina
Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa n fem
domiseda

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mesur mesura mesurada mesurades mesuram mesurant mesurar mesurara mesuraran mesurarem mesuraren mesurares mesurareu mesuraria mesurarien mesuraries mesurarà mesuraràs mesuraré mesuraríem mesuraríeu mesurassen mesurasses mesurassin mesurassis mesurat mesurats mesurau mesurava mesuraven mesuraves mesure mesurem mesuren mesures mesuressen mesuresses mesuressin mesuressis mesureu mesuri mesurin mesuris mesuro mesurà mesuràrem mesuràreu mesuràs mesuràssem mesuràsseu mesuràssim mesuràssiu mesuràvem mesuràveu mesurés mesuréssem mesurésseu mesuréssim mesuréssiu mesurí occ sept val v
metior

metall /meˈtaʎ/ n masc
metallum

metal·lúrgia /me.taɫˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /me.taˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /mə.təɫˈɫur.ʒi.ə/ /mə.təɫˈɫuɾ.ʒi.ə/ /mə.təˈɫur.ʒi.ə/ n fem
metallurgia

metge /ˈme.d͡ʒe/ n neut
medicus
Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ n fem
metonymia

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ n masc
metrum

metre cúbic n masc
metrum cubicum

metre quadrat n masc
metrum quadratum

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ adj masc
metropolitanus
Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
Relatiu o pertanyent al metro.

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ n masc
metropolitanus
metro

metxa /ˈme.t͡ʃa/ /ˈme.t͡ʃə/ n fem
spiculum
Extrem més prim d’una peça allargada que s’encaixa en el forat d'una altra.

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ n fem
metaphora

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ adj masc
metallicus
Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ n masc
simia simius
Simi de cua llarga i prènsil.

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ n masc
microphonum

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ n fem
mensura immoducum immoducus
Dimensió d'alguna cosa, mesura lineal.
mensura fustibus immoducum immoducus
Instrument que serveix per conèixer les dimensions d'alguna cosa.
fustibus immoducum immoducus mensuralis
(catolicisme) Cinta o tafetà beneït que té la llargària d'alguna imatge.
modus immoducum immoducus
Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.

midó /miˈðo/ n masc
amylum

mig /ˈmit͡ʃ/ mitja mitjos adj
dimidium
Que és la meitat d'un tot.

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ n masc
meridianum meridies
Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ n fem
postmeridiana
Temps després de migdia.

migjorn /ˌmid͡ʒˈd͡ʒoɾn/ /ˌmiˈd͡ʒorn/ /ˌmiˈd͡ʒoɾn/ n masc
auster

migranya /miˈɣɾa.ɲa/ /miˈɣɾa.ɲə/ n fem
hemicranium

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) migr migra migrada migrades migram migrant migrar migrara migraran migrarem migraren migrares migrareu migraria migrarien migraries migrarà migraràs migraré migraríem migraríeu migrassen migrasses migrassin migrassis migrat migrats migrau migrava migraven migraves migre migrem migren migres migressen migresses migressin migressis migreu migri migrin migris migro migrà migràrem migràreu migràs migràssem migràsseu migràssim migràssiu migràvem migràveu migrés migréssem migrésseu migréssim migréssiu migrí occ sept val v
migrō

mil number
mille
(cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
(valor ordinal) Milè, milena.
Un nombre elevat indeterminat.

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ adj masc
mediolanensis
Relatiu o pertanyent a Milà.

miliar /mi.ɫiˈar/ adj
miliarius

miliard /mi.ɫiˈart/ number masc
deciens miliens centena milia

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ adj
militaris
Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ n neut
miles
Persona que forma part d'un exèrcit.

milió number masc
decies centena milia

mill /ˈmiʎ/ n masc
milium

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ adj
melior
En grau superior comparat amb un altre.

millorar /mi.ʎoˈɾa/ /mi.ʎoˈɾaɾ/ /mi.ʎuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) millor millora millorada millorades milloram millorant millorar millorara milloraran millorarem milloraren millorares millorareu milloraria millorarien milloraries millorarà milloraràs milloraré milloraríem milloraríeu millorassen millorasses millorassin millorassis millorat millorats millorau millorava milloraven milloraves millore millorem milloren millores milloressen milloresses milloressin milloressis milloreu millori millorin milloris milloro millorà milloràrem milloràreu milloràs milloràssem milloràsseu milloràssim milloràssiu milloràvem milloràveu millorés milloréssem millorésseu milloréssim milloréssiu millorí occ sept val v
melior fio
(pronominal) Fer-se una cosa millor a ella mateixa.

milà /miˈɫa/ n masc
milvus
Au rapinyaire de la família Accipitridae i subfamília Milvinae.

mim /ˈmim/ n neut
mima
Actor que fa ús de la mímica.

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ n fem
minera fodina
mina
(numismàtica) Moneda equivalent a 100 dracmes.

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) min mina minada minades minam minant minar minara minaran minarem minaren minares minareu minaria minarien minaries minarà minaràs minaré minaríem minaríeu minassen minasses minassin minassis minat minats minau minava minaven minaves mine minem minen mines minessen minesses minessin minessis mineu mini minin minis mino minà minàrem minàreu minàs minàssem minàsseu minàssim minàssiu minàvem minàveu minés minéssem minésseu minéssim minéssiu miní occ sept val v
effodere
Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ n masc
minaretum

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ n masc
minerale
Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mini /ˈmi.ni/ n masc
minium

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) minimitz minimitza minimitzada minimitzades minimitzam minimitzant minimitzar minimitzara minimitzaran minimitzarem minimitzaren minimitzares minimitzareu minimitzaria minimitzarien minimitzaries minimitzarà minimitzaràs minimitzaré minimitzaríem minimitzaríeu minimitzassen minimitzasses minimitzassin minimitzassis minimitzat minimitzats minimitzau minimitzava minimitzaven minimitzaves minimitze minimitzem minimitzen minimitzes minimitzessen minimitzesses minimitzessin minimitzessis minimitzeu minimitzi minimitzin minimitzis minimitzo minimitzà minimitzàrem minimitzàreu minimitzàs minimitzàssem minimitzàsseu minimitzàssim minimitzàssiu minimitzàvem minimitzàveu minimitzés minimitzéssem minimitzésseu minimitzéssim minimitzéssiu minimitzí occ sept val v
abscondo
Reduir la importància d'una cosa.
(informàtica) Fer que un element visual ocupi un espai reduït preestablert en pantalla.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ n masc
ministerium

minut n masc
minuta horae pars sexagesima

minúscul /miˈnus.kuɫ/ adj masc
minūtus

miolar /mi.oˈɫa/ /mi.oˈɫaɾ/ /mi.uˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) miol miola miolada miolades miolam miolant miolar miolara miolaran miolarem miolaren miolares miolareu miolaria miolarien miolaries miolarà miolaràs miolaré miolaríem miolaríeu miolassen miolasses miolassin miolassis miolat miolats miolau miolava miolaven miolaves miole miolem miolen mioles miolessen miolesses miolessin miolessis mioleu mioli miolin miolis miolo miolà miolàrem miolàreu miolàs miolàssem miolàsseu miolàssim miolàssiu miolàvem miolàveu miolés mioléssem miolésseu mioléssim mioléssiu miolí occ sept val v
felio

miracle /miˈɾa.kɫe/ n masc
miraculum mīrāculum

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ n masc
speculum
Material polit que reflecteix imatges.

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[mirar-se]], [[mirar-s'hi]] alg bal bal (1) mir mira mirada mirades miram mirant mirar mirara miraran mirarem miraren mirares mirareu miraria mirarien miraries mirarà miraràs miraré miraríem miraríeu mirassen mirasses mirassin mirassis mirat mirats mirau mirava miraven miraves mire mirem miren mires miressen miresses miressin miressis mireu miri mirin miris miro mirà miràrem miràreu miràs miràssem miràsseu miràssim miràssiu miràvem miràveu mirés miréssem mirésseu miréssim miréssiu mirí occ sept val v
video
Fixar l'atenció visual.

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ n fem
murra

mirífic /miˈɾi.fik/ adj masc
mirifĭcus

miscel·lani /mi.seɫˈɫa.ni/ /mi.seˈɫa.ni/ /mi.səɫˈɫa.ni/ /mi.səˈɫa.ni/ /mis.səɫˈɫa.ni/ adj masc
miscellus

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ n fem
missa

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ n masc
nuntius

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ n masc
nuntius

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ n masc
missionarius missiōnārius

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ n fem
litterae

missió n fem
missio

misteri n masc
mysterium
Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ adj masc
obscurus

misèria /miˈzɛ.ɾi.a/ /miˈzɛ.ɾi.ə/ n fem
miseria
Situació de pobresa.

mite n masc
mythos
Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitigar /mi.tiˈɣa/ /mi.tiˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) mitig mitiga mitigada mitigades mitigam mitigant mitigar mitigara mitigaran mitigarem mitigaren mitigares mitigareu mitigaria mitigarien mitigaries mitigarà mitigaràs mitigaré mitigaríem mitigaríeu mitigassen mitigasses mitigassin mitigassis mitigat mitigats mitigau mitigava mitigaven mitigaves mitigo mitigue mitiguem mitiguen mitigues mitiguessen mitiguesses mitiguessin mitiguessis mitigueu mitigui mitiguin mitiguis mitigués mitiguéssem mitiguésseu mitiguéssim mitiguéssiu mitiguí mitigà mitigàrem mitigàreu mitigàs mitigàssem mitigàsseu mitigàssim mitigàssiu mitigàvem mitigàveu occ sept val v
mītigō

mitja lluna n masc
semiluna
Figura que representa la lluna minvant o creixent amb un quart de la cara visible.

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ n fem
noctis intempestum

mitjançant /mi.d͡ʒanˈsan/ /mi.d͡ʒanˈsant/ /mi.d͡ʒənˈsan/ /mi.d͡ʒənˈsant/ preposition
per

mitjà adj
mediocris
Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjó /miˈd͡ʒo/ n masc
udo

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
mythologia

mitosi /miˈtɔ.zi/ n fem
mitosis

mitridat /mi.tɾiˈðat/ n masc
mithridaticia

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ adj masc
mōbilis
Relatiu als béns mobles.

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
mōbilitās

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ n masc
mucus
Humor que penja del nas.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ n masc
sudarium
Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.

moció /mo.siˈo/ /mu.siˈo/ n fem
mōtiō

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ n fem
habitus novus
Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.

moderar /mo.ðeˈɾa/ /mo.ðeˈɾaɾ/ /mo.ðəˈɾa/ /mu.ðəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) moder modera moderada moderades moderam moderant moderar moderara moderaran moderarem moderaren moderares moderareu moderaria moderarien moderaries moderarà moderaràs moderaré moderaríem moderaríeu moderassen moderasses moderassin moderassis moderat moderats moderau moderava moderaven moderaves modere moderem moderen moderes moderessen moderesses moderessin moderessis modereu moderi moderin moderis modero moderà moderàrem moderàreu moderàs moderàssem moderàsseu moderàssim moderàssiu moderàvem moderàveu moderés moderéssem moderésseu moderéssim moderéssiu moderí occ sept val v
moderor

modestament /moˌðes.taˈmen/ /moˌðes.taˈment/ /moˌðes.təˈment/ /muˌðes.təˈmen/ adv
modestē

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) modific modifica modificada modificades modificam modificant modificar modificara modificaran modificarem modificaren modificares modificareu modificaria modificarien modificaries modificarà modificaràs modificaré modificaríem modificaríeu modificassen modificasses modificassin modificassis modificat modificats modificau modificava modificaven modificaves modifico modificà modificàrem modificàreu modificàs modificàssem modificàsseu modificàssim modificàssiu modificàvem modificàveu modifique modifiquem modifiquen modifiques modifiquessen modifiquesses modifiquessin modifiquessis modifiqueu modifiqui modifiquin modifiquis modifiqués modifiquéssem modifiquésseu modifiquéssim modifiquéssiu modifiquí occ sept val v
adaptō

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ n fem
modestia

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ n fem
mephitis

moixera de pastor n fem
sorbus

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ n fem
mola
Pedra rodona i plana del molí.
Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.
moles
Cosa gran en volum o quantitat.
cos
Pedra rodona que serveix per esmolar les tisores, ganivets i altres instruments d'acer.
aqua
Quantitat d'aigua que basta per fer anar un molí.

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ bal mol molc moldran moldre moldrem moldreu moldria moldrien moldries moldrà moldràs moldré moldríem moldríeu molem molen molent moleu molga molguem molguen molguera molgueren molgueres molgues molguessen molguesses molguessin molguessis molgueu molgui molguin molguis molgué molguérem molguéreu molgués molguéssem molguésseu molguéssim molguéssiu molguí molia molien molies mols molíem molíeu mòlt mòlta mòltes mòlts occ val v
molere

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) molest molesta molestada molestades molestam molestant molestar molestara molestaran molestarem molestaren molestares molestareu molestaria molestarien molestaries molestarà molestaràs molestaré molestaríem molestaríeu molestassen molestasses molestassin molestassis molestat molestats molestau molestava molestaven molestaves moleste molestem molesten molestes molestessen molestesses molestessin molestessis molesteu molesti molestin molestis molesto molestà molestàrem molestàreu molestàs molestàssem molestàsseu molestàssim molestàssiu molestàvem molestàveu molestés molestéssem molestésseu molestéssim molestéssiu molestí occ sept val v
turbare

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ n masc
molybdaenum

moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ n masc
molitor

moll adj masc
udus
Ple d'aigua.

moll n masc
medulla
Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ n fem
frustum
Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ n fem
muscus
Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adj
multi
En gran quantitat o nombre.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adv
multa
De manera abundant.

moltonada n fem
grex

moltíssim /moɫˈti.sim/ /muɫˈti.sim/ adj masc
plurimus

moltó /moɫˈto/ /muɫˈto/ n masc
aries
Mascle de l'ovella castrat.

mol·lificar /mo.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mu.ɫi.fiˈka/ /muɫ.ɫi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mol·lific mol·lifica mol·lificada mol·lificades mol·lificam mol·lificant mol·lificar mol·lificara mol·lificaran mol·lificarem mol·lificaren mol·lificares mol·lificareu mol·lificaria mol·lificarien mol·lificaries mol·lificarà mol·lificaràs mol·lificaré mol·lificaríem mol·lificaríeu mol·lificassen mol·lificasses mol·lificassin mol·lificassis mol·lificat mol·lificats mol·lificau mol·lificava mol·lificaven mol·lificaves mol·lifico mol·lificà mol·lificàrem mol·lificàreu mol·lificàs mol·lificàssem mol·lificàsseu mol·lificàssim mol·lificàssiu mol·lificàvem mol·lificàveu mol·lifique mol·lifiquem mol·lifiquen mol·lifiques mol·lifiquessen mol·lifiquesses mol·lifiquessin mol·lifiquessis mol·lifiqueu mol·lifiqui mol·lifiquin mol·lifiquis mol·lifiqués mol·lifiquéssem mol·lifiquésseu mol·lifiquéssim mol·lifiquéssiu mol·lifiquí occ sept val v
mollificare

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ n fem
molecula
Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ n masc
mola

moma /ˈmo.ma/ /ˈmo.mə/ n fem
mens pecunia
Familiarment, diners.
mens
Allò que es dóna o es rep per sobre l'estipulat per llei.
Ganga.

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ n masc
punctum

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ n fem
monarchia
Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ n fem
pecunia nummus

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ n masc
crumēna
Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ n masc
monasterium

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ adj masc
monetalis

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ n fem
faba

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ n masc
mongolicus
(masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ n fem
monacha

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ n masc
monachus nonnus

monopatí /mo.no.paˈti/ /mo.no.pəˈti/ /mu.nu.pəˈti/ n masc
tabula subrotata

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ n masc
monstrum

monsó /monˈso/ /munˈso/ n masc
ventus monsonius

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ n masc
monumentum

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ adj
mōrālitās

moralitat n fem
mōrālitās

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ n fem
muraena
(peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

morera /moˈɾe.ɾa/ /moˈɾe.ɾə/ /muˈɾe.ɾə/ n fem
morus

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ n masc
morphema

morfina /moɾˈfi.na/ /moɾˈfi.nə/ /murˈfi.nə/ n fem
morphinum

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ n fem
morphologia

morganàtic /moɾ.ɣaˈna.tik/ /mur.gəˈna.tik/ adj masc
morganaticus

morigerar /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /mo.ɾi.ʒeˈɾa/ /mo.ɾi.ʒəˈɾa/ /mu.ɾi.ʒəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) moriger morigera morigerada morigerades morigeram morigerant morigerar morigerara morigeraran morigerarem morigeraren morigerares morigerareu morigeraria morigerarien morigeraries morigerarà morigeraràs morigeraré morigeraríem morigeraríeu morigerassen morigerasses morigerassin morigerassis morigerat morigerats morigerau morigerava morigeraven morigeraves morigere morigerem morigeren morigeres morigeressen morigeresses morigeressin morigeressis morigereu morigeri morigerin morigeris morigero morigerà morigeràrem morigeràreu morigeràs morigeràssem morigeràsseu morigeràssim morigeràssiu morigeràvem morigeràveu morigerés morigeréssem morigerésseu morigeréssim morigeréssiu morigerí occ sept val v
morigero

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ alg bal mor mora moren mores mori moria morien mories moriguem morigueu morim morin morint morir morira moriran morirem moriren morires morireu moriria moririen moriries morirà moriràs moriré moriríem moriríeu moris morissen morisses morissin morissis moriu moro mors mort morta mortes morts morí moríem moríeu morírem moríreu morís moríssem morísseu moríssim moríssiu muir muira muiren muires muiri muirin muiris n-occ sept val v
morior mori
Deixar d'existir, cessar.

moro /ˈmɔ.ɾo/ /ˈmɔ.ɾu/ adj masc
mauris
(popularment) Magribí, relatiu al nord d'Àfrica.

mort adj masc
mortuus
Que no viu.

mort n fem
mors exitium
Fi de la vida.

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ adj
letalis
Que pot morir.
Que pot matar, letal.

mortificar /mor.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈkaɾ/ /mur.ti.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mortific mortifica mortificada mortificades mortificam mortificant mortificar mortificara mortificaran mortificarem mortificaren mortificares mortificareu mortificaria mortificarien mortificaries mortificarà mortificaràs mortificaré mortificaríem mortificaríeu mortificassen mortificasses mortificassin mortificassis mortificat mortificats mortificau mortificava mortificaven mortificaves mortifico mortificà mortificàrem mortificàreu mortificàs mortificàssem mortificàsseu mortificàssim mortificàssiu mortificàvem mortificàveu mortifique mortifiquem mortifiquen mortifiques mortifiquessen mortifiquesses mortifiquessin mortifiquessis mortifiqueu mortifiqui mortifiquin mortifiquis mortifiqués mortifiquéssem mortifiquésseu mortifiquéssim mortifiquéssiu mortifiquí occ sept val v
mortificare
Llevar la vitalitat natural o disminuir el vigor o activitat d'alguna part del cos.
(també pronominal) Refrenar les passions castigant el cos i reprimint la voluntat.
molestare
Afligir, disgustar, causar pena o molèstia.

mosca /ˈmos.kə/ n fem
musca
Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ n masc
moscovium

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ n masc
mosquetum

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ n masc
culex
Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mosseg mossega mossegada mossegades mossegam mossegant mossegar mossegara mossegaran mossegarem mossegaren mossegares mossegareu mossegaria mossegarien mossegaries mossegarà mossegaràs mossegaré mossegaríem mossegaríeu mossegassen mossegasses mossegassin mossegassis mossegat mossegats mossegau mossegava mossegaven mossegaves mossego mossegue mosseguem mosseguen mossegues mosseguessen mosseguesses mosseguessin mosseguessis mossegueu mossegui mosseguin mosseguis mossegués mosseguéssem mosseguésseu mosseguéssim mosseguéssiu mosseguí mossegà mossegàrem mossegàreu mossegàs mossegàssem mossegàsseu mossegàssim mossegàssiu mossegàvem mossegàveu occ sept val v
mordere
Clavar les dents en alguna cosa.
(figuradament) Dir mal d'algú.

most /ˈmost/ n masc
mustum

mostassa /mosˈta.sə/ /musˈta.sə/ n fem
saurion

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ n masc
mystax

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ n fem
mustela

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ n fem
indicare ostento
Acció de mostrar.
indico
Tros o petita quantitat d'un material, utilitzat per a analitzar-lo o determinar-ne les propietats o conèixer les seves qualitats. Testimoni, prova, senyal, indici, espècimen.
specimen
(estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.
exemplum
Disseny, patró, model, exemple.
delineatio
El dibuix de les robes.
panni
El cap de peça en les teles, panys i teixits.
stipendium
En l'àmbit militar, paga dels soldats o soldada.
delineatio panni stamen
Flor de les oliveres i de les vinyes.
signum
Detenció que fa el gos quan veu la caça.
laquearium mostratio panni
Feix de cànem o de lli de cert nombre de manolls.

mot n masc
verbum

motiu /muˈtiw/ n masc
ratio
Causa d'un fet.

motivar /mo.tiˈva/ /mo.tiˈvaɾ/ /mo.tiˈβa/ /mu.tiˈva/ /mu.tiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) motiu motiv motiva motivada motivades motivam motivant motivar motivara motivaran motivarem motivaren motivares motivareu motivaria motivarien motivaries motivarà motivaràs motivaré motivaríem motivaríeu motivassen motivasses motivassin motivassis motivat motivats motivau motivava motivaven motivaves motive motivem motiven motives motivessen motivesses motivessin motivessis motiveu motivi motivin motivis motivo motivà motivàrem motivàreu motivàs motivàssem motivàsseu motivàssim motivàssiu motivàvem motivàveu motivés motivéssem motivésseu motivéssim motivéssiu motiví occ sept val v
corrōborō

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ n fem
autobirota

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ n fem
sacciperium

motí /moˈti/ /muˈti/ n masc
seditio

moure /ˈmɔw.ɾe/ bal moc moem moeu moga moguda mogudes moguem moguen moguera mogueren mogueres mogues moguessen moguesses moguessin moguessis mogueu mogui moguin moguis mogut moguts mogué moguérem moguéreu mogués moguéssem moguésseu moguéssim moguéssiu moguí mou mouen mouran moure mourem moureu mouria mourien mouries mourà mouràs mouré mouríem mouríeu mous movem movent moveu movia movien movies movíem movíeu occ val v
moveo
Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ n masc
motus
Acció de moure.

mudar /muˈða/ /muˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mud muda mudada mudades mudam mudant mudar mudara mudaran mudarem mudaren mudares mudareu mudaria mudarien mudaries mudarà mudaràs mudaré mudaríem mudaríeu mudassen mudasses mudassin mudassis mudat mudats mudau mudava mudaven mudaves mude mudem muden mudes mudessen mudesses mudessin mudessis mudeu mudi mudin mudis mudo mudà mudàrem mudàreu mudàs mudàssem mudàsseu mudàssim mudàssiu mudàvem mudàveu mudés mudéssem mudésseu mudéssim mudéssiu mudí occ sept val v
migrō
Canviar de domicili.

mugró n masc
papilla

mullar /muˈja/ /muˈʎa/ /muˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) mull mulla mullada mullades mullam mullant mullar mullara mullaran mullarem mullaren mullares mullareu mullaria mullarien mullaries mullarà mullaràs mullaré mullaríem mullaríeu mullassen mullasses mullassin mullassis mullat mullats mullau mullava mullaven mullaves mulle mullem mullen mulles mullessen mullesses mullessin mullessis mulleu mulli mullin mullis mullo mullà mullàrem mullàreu mullàs mullàssem mullàsseu mullàssim mullàssiu mullàvem mullàveu mullés mulléssem mullésseu mulléssim mulléssiu mullí occ sept val v
imbuere
Impregnar d'aigua o altre líquid.

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ n fem
uxor

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ n fem
multa

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mult multa multada multades multam multant multar multara multaran multarem multaren multares multareu multaria multarien multaries multarà multaràs multaré multaríem multaríeu multassen multasses multassin multassis multat multats multau multava multaven multaves multe multem multen multes multessen multesses multessin multessis multeu multi multin multis multo multà multàrem multàreu multàs multàssem multàsseu multàssim multàssiu multàvem multàveu multés multéssem multésseu multéssim multéssiu multí occ sept val v
multō

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) multiplic multiplica multiplicada multiplicades multiplicam multiplicant multiplicar multiplicara multiplicaran multiplicarem multiplicaren multiplicares multiplicareu multiplicaria multiplicarien multiplicaries multiplicarà multiplicaràs multiplicaré multiplicaríem multiplicaríeu multiplicassen multiplicasses multiplicassin multiplicassis multiplicat multiplicats multiplicau multiplicava multiplicaven multiplicaves multiplico multiplicà multiplicàrem multiplicàreu multiplicàs multiplicàssem multiplicàsseu multiplicàssim multiplicàssiu multiplicàvem multiplicàveu multiplique multipliquem multipliquen multipliques multipliquessen multipliquesses multipliquessin multipliquessis multipliqueu multipliqui multipliquin multipliquis multipliqués multipliquéssem multipliquésseu multipliquéssim multipliquéssiu multipliquí occ sept val v
accumulō

municipal /mu.ni.siˈpaɫ/ adj
mūnicipālis
Relatiu o pertanyent al municipi.

municipi n masc
municipium

munt /ˈmun/ /ˈmunt/ n masc
cumulus
(per extensió) Pila de coses (coses que s'apilen fent forma de muntanya).

muntanya /munˈta.ɲa/ n fem
mons

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ adj masc
montaniosus

muntar /munˈta/ /munˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) munt munta muntada muntades muntam muntant muntar muntara muntaran muntarem muntaren muntares muntareu muntaria muntarien muntaries muntarà muntaràs muntaré muntaríem muntaríeu muntassen muntasses muntassin muntassis muntat muntats muntau muntava muntaven muntaves munte muntem munten muntes muntessen muntesses muntessin muntessis munteu munti muntin muntis munto muntà muntàrem muntàreu muntàs muntàssem muntàsseu muntàssim muntàssiu muntàvem muntàveu muntés muntéssem muntésseu muntéssim muntéssiu muntí occ sept val v
equito
Una animal equí, cobrir la femella, cavalcar.
Disposar un establiment, un negoci per a que comenci a funcionar.

mur /ˈmu/ /ˈmuɾ/ n masc
mūrus
Paret gruixuda.

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ n fem
murus
Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.

murgonar /mur.ɡuˈna/ /mur.ɣoˈna/ /mur.ɣuˈna/ /muɾ.ɣoˈna/ /muɾ.ɣoˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) murgon murgona murgonada murgonades murgonam murgonant murgonar murgonara murgonaran murgonarem murgonaren murgonares murgonareu murgonaria murgonarien murgonaries murgonarà murgonaràs murgonaré murgonaríem murgonaríeu murgonassen murgonasses murgonassin murgonassis murgonat murgonats murgonau murgonava murgonaven murgonaves murgone murgonem murgonen murgones murgonessen murgonesses murgonessin murgonessis murgoneu murgoni murgonin murgonis murgono murgonà murgonàrem murgonàreu murgonàs murgonàssem murgonàsseu murgonàssim murgonàssiu murgonàvem murgonàveu murgonés murgonéssem murgonésseu murgonéssim murgonéssiu murgoní occ sept val v
fulcire

murri /ˈmu.ri/ múrria adj masc
grassator
Esquerp, taciturn, melancòlic, sorrut.

murta /ˈmur.tə/ /ˈmuɾ.ta/ n fem
murta

murí adj masc
mūrīnus

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ n fem
Musa

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ n masc
spondylus

museu /muˈzew/ n masc
museum
Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

musical adj
mūsicus
Relacionat amb la música.

musical n masc
mūsicus
Espectacle teatral amb música i cançons.

mussol n masc
Athene noctua
Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).

mussolina /mu.soˈɫi.na/ /mu.soˈɫi.nə/ /mu.suˈɫi.nə/ n fem
tela

musulmà /mu.zuɫˈma/ adj masc
muslimanus
Relatiu a l'Islam.

musulmà /mu.zuɫˈma/ n masc
muslimanus
Persona seguidora de l'Islam

mut /ˈmut/ adj masc
mutus

muó n masc
myon

mà n fem
manus
(anatomia) Part final del braç, dividida en dits.

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ n fem
magia magice

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ adj masc
magicus

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ n masc
manubrium
Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.

mànega /ˈma.ne.ɣa/ n fem
caligas
Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.

màniga n fem
manica

màquina /ˈma.ki.na/ n fem
machina

màrtir /ˈmar.tir/ n neut
martyr

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ n fem
masca
Careta per amagar o cobrir el rostre.
personata
Disfressa, vestit per a disfressar-se, persona tràgica.

màstil /ˈmas.tiɫ/ n masc
malus

màxim /ˈmak.sim/ adj masc
maximum

mèrit /ˈmɛ.ɾit/ n masc
meritum

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ n masc
via methodus

mèu /ˈmɛw/ Interjection
miau

més adv
magis
Diferència comparativa per excés.

mínim /ˈmi.nim/ adj masc
minimum

mític /ˈmi.tik/ adj masc
fabularis

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ n masc
mōbilis
Telèfon mòbil.

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ n fem
mumia

món n masc
mundus
Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ n fem
morum
Fruit de la morera.

múscul n masc
musculus nervus

músic /ˈmu.zik/ n masc
mūsica

música /ˈmu.zi.ka/ n fem
musica cantus
Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

mústic /ˈmus.tik/ mústiga adj masc
marcidus

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ n masc
vaccinium

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ adj
nātiōnālis

nacionalisme /na.si.o.naˈɫiz.me/ /nə.si.o.nəˈɫiz.mə/ /nə.si.u.nəˈɫiz.mə/ n masc
nationalismus

nació /na.siˈo/ n fem
gens
Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).

nadalenc /na.ðaˈɫeŋ/ /na.ðaˈɫeŋk/ /nə.ðəˈɫəŋk/ /nə.ðəˈɫɛŋ/ /nə.ðəˈɫɛŋk/ adj masc
natalicius

nadó /naˈðo/ /nəˈðo/ n masc
infans

naixement n masc
nascentia

nan /ˈnan/ adj
nanus

nap n masc
nāpus
Planta de la família de les crucíferes (Brassica napus) que es conrea per la seva arrel comestible i les seves llavors.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ adj masc
neāpolītānus
Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ n masc
neāpolītānus
Persona que habita o és originària de Nàpols.

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ n masc
naris

nas n masc
nasus naris
En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nata /ˈna.tə/ n fem
cramum
Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ n fem
natatio

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ n fem
clūnis

natura /naˈtu.ɾa/ n fem
natura
Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ adj
naturalis
Relatiu a la natura.

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ adv
naturaliter

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ adj masc
Nazarēnus
Relatiu o pertanyent a Natzaret.

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ n masc
Nazarēnus
Persona que habita o és originària de Natzaret.
Imatge de Jesucrist portant la creu durant el via crucis.
Penitent durant una processó de setmana santa, típicament vestit amb una túnica morada.

nau n fem
navis
Embarcació.
(arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ n masc
naufragium

naval /naˈvaɫ/ /naˈβaɫ/ /nəˈvaɫ/ /nəˈβaɫ/ adj
classarius

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ n fem
navigatio

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) naveg navega navegada navegades navegam navegant navegar navegara navegaran navegarem navegaren navegares navegareu navegaria navegarien navegaries navegarà navegaràs navegaré navegaríem navegaríeu navegassen navegasses navegassin navegassis navegat navegats navegau navegava navegaven navegaves navego navegue naveguem naveguen navegues naveguessen naveguesses naveguessin naveguessis navegueu navegui naveguin naveguis navegués naveguéssem naveguésseu naveguéssim naveguéssiu naveguí navegà navegàrem navegàreu navegàs navegàssem navegàsseu navegàssim navegàssiu navegàvem navegàveu occ sept val v
navigare

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ n fem
filia fratris

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ n masc
nepos filius fratris

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) necessit necessita necessitada necessitades necessitam necessitant necessitar necessitara necessitaran necessitarem necessitaren necessitares necessitareu necessitaria necessitarien necessitaries necessitarà necessitaràs necessitaré necessitaríem necessitaríeu necessitassen necessitasses necessitassin necessitassis necessitat necessitats necessitau necessitava necessitaven necessitaves necessite necessitem necessiten necessites necessitessen necessitesses necessitessin necessitessis necessiteu necessiti necessitin necessitis necessito necessità necessitàrem necessitàreu necessitàs necessitàssem necessitàsseu necessitàssim necessitàssiu necessitàvem necessitàveu necessités necessitéssem necessitésseu necessitéssim necessitéssiu necessití occ sept val v
requirere egere

necessitat /ne.se.siˈtat/ n fem
necessitudo

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ned neda nedada nedades nedam nedant nedar nedaran nedarem nedaren nedares nedareu nedaria nedarien nedaries nedarà nedaràs nedaré nedaríem nedaríeu nedassen nedasses nedassin nedassis nedat nedats nedau nedava nedaven nedaves nedem neden nedes nedessen nedesses nedessin nedessis nedeu nedi nedin nedis nedo nedà nedàrem nedàreu nedàs nedàssem nedàsseu nedàssim nedàssiu nedàvem nedàveu nedés nedéssem nedésseu nedéssim nedéssiu nedí sept v
natare nato

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) neg nega negada negades negam negant negar negara negaran negarem negaren negares negareu negaria negarien negaries negarà negaràs negaré negaríem negaríeu negassen negasses negassin negassis negat negats negau negava negaven negaves nego negue neguem neguen negues neguessen neguesses neguessin neguessis negueu negui neguin neguis negués neguéssem neguésseu neguéssim neguéssiu neguí negà negàrem negàreu negàs negàssem negàsseu negàssim negàssiu negàvem negàveu occ sept val v
negare
Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.

negligent /ne.ɣɫiˈd͡ʒen/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒent/ /ne.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒent/ adj
neglegens

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ bal n-occ negligeix negligeixen negligeixes negligeixi negligeixin negligeixis negligeixo negligesc negligesqui negligesquin negligesquis negligia negligida negligides negligien negligies negligiguem negligigueu negligim negligint negligir negligira negligiran negligirem negligiren negligires negligireu negligiria negligirien negligiries negligirà negligiràs negligiré negligiríem negligiríeu negligisc negligisca negligisquen negligisques negligissen negligisses negligissin negligissis negligit negligits negligiu negligix negligixen negligixes negligixo negligí negligíem negligíeu negligírem negligíreu negligís negligíssem negligísseu negligíssim negligíssiu occ sept val v
neglegō
Deixar de tenir cura.
No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
incūria

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) negocia negociada negociades negociam negociant negociar negociara negociaran negociarem negociaren negociares negociareu negociaria negociarien negociaries negociarà negociaràs negociaré negociaríem negociaríeu negociassen negociasses negociassin negociassis negociat negociats negociau negociava negociaven negociaves negocie negociem negocien negocies negociessen negociesses negociessin negociessis negocieu negocii negocio negocià negociàrem negociàreu negociàs negociàssem negociàsseu negociàssim negociàssiu negociàvem negociàveu negociés negociéssem negociésseu negociéssim negociéssiu negocií negociï negociïn negociïs occ sept val v
agō
Fer negoci amb béns, mercaderies.
Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ adj masc
niger ater
Del color del carbó, fosc, sense blancor.

negror /neˈɣɾo/ /neˈɣɾoɾ/ /nəˈɣɾo/ n fem
nigredo nigritia

nen /ˈnen/ n masc
puer infans
Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ n masc
neodymium

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
neologismus

neptuni /nəpˈtu.ni/ n masc
neptunium

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ n masc
nervus
Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.

nervi medià n masc
nervus medianus

nerviós /ner.βiˈos/ /neɾ.viˈos/ /neɾ.βiˈos/ /nər.biˈos/ /nəɾ.viˈos/ adj masc
trepidus
Relatiu al nervi.
Dit d'algú que es mou molt, que canvia d'estat d'humor o que es mostra intranquil.

nespla /ˈnes.pɫa/ /ˈnes.pɫə/ n fem
mespilum

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ adj masc
purus mundus
Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) netege netegem netegen neteges netegessen netegesses netegessin netegessis netegeu netegi netegin netegis netegés netegéssem netegésseu netegéssim netegéssiu netegí neteig neteja netejada netejades netejam netejant netejar netejara netejaran netejarem netejaren netejares netejareu netejaria netejarien netejaries netejarà netejaràs netejaré netejaríem netejaríeu netejassen netejasses netejassin netejassis netejat netejats netejau netejava netejaven netejaves netejo netejà netejàrem netejàreu netejàs netejàssem netejàsseu netejàssim netejàssiu netejàvem netejàveu occ sept val v
purgare

neu n fem
nix

neurociència /ˌnew.ɾo.siˈɛn.si.a/ /ˌnɛw.ɾo.siˈɛn.si.ə/ /ˌnɛw.ɾu.siˈɛn.si.ə/ n fem
neuroscientia

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ n fem
neuron

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ n fem
neutralitas

neutrí n masc
neutrino

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ n masc
neutron

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ n fem
ningor

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ v
nivare ningere

nevera /neˈve.ɾa/ /neˈβe.ɾa/ /nəˈve.ɾə/ /nəˈβe.ɾə/ n fem
neviera
Lloc on es conserva la neu per al seu ús.

nexe /ˈnɛk.se/ /ˈnɛk.sə/ n masc
nexus

neó /nəˈo/ n masc
neon

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ n fem
nicotina

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ n fem
necromantia

nihoni n masc
nihonium

nimbe /ˈnim.be/ /ˈnim.bə/ n masc
nimbus
Cercle brillant col·locat darrere del cap d'un personatge sagrat en una pintura o escultura.

nimfa /ˈniɱ.fa/ /ˈniɱ.fə/ n fem
nympha

nina /ˈni.na/ n fem
pūpa
Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ningú /niŋˈɡu/ pronoun
nemo

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ n masc
pupa
Joguina que representa una figura humana masculina.
(plural) Joguina que representa un animal.

ninot /niˈnɔt/ n masc
neuropastum
Persona que es deixa dominar pels altres.

ninot de neu n masc
vir nivis

niobi n masc
niobium

nit n fem
nox
Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ n masc
nitrogenium

niu n masc
nidus
Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ n masc
gradus

no adv
non
Partícula de negació o contradicció.

no entendre-hi un borrall v
nil in aliqua re percipere

no-binari /ˌno.βiˈna.ɾi/ adj masc
non binarium
(LGBTI) Que no compleix les exigències del binarisme de gènere, especialment algú que no s'emmarca ni com a home ni com a dona.

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ n masc
nobelium

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ adj
nōbilis
Relatiu o pertanyent a la noblesa.
Allò que és especialment digne i ètic.

noblesa /nobˈbɫe.za/ /nobˈbɫə.zə/ /noˈbɫe.za/ /noˈβɫe.za/ /nubˈbɫɛ.zə/ /nuˈβɫɛ.zə/ n fem
ingenuitas
Classe social formada per aquells que en una alguna època foren distingits amb un títol nobiliari. També els seus hereus quan el títol és hereditari.
Qualitat de noble (en qualsevol dels seus significats).

nociu /noˈsiw/ /nuˈsiw/ adj masc
nocuus

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ n fem
nōtiō
concepte, idea

nocturn /nokˈtuɾn/ /nukˈturn/ adj masc
nocturnus

nogensmenys /ˌnoˌd͡ʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmɛɲs/ adv
tamen

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ n masc
iuglans

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ n fem
puella

noli /ˈnɔ.ɫi/ n masc
vectura

nom /ˈnom/ n masc
nomen
(lingüística) Substantiu, categoria gramatical que designa éssers, accions, estats o conceptes.
nomen nōmen
Apel·latiu personal.

nom propi n masc
nōmen prōprium

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ n masc
numerus

nombre atòmic n masc
numerus atomicus

nombrós /nomˈbɾos/ /numˈbɾos/ adj masc
creber

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ adj masc
nōminātīvus

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ n masc
nominativus

només /noˈmes/ /nuˈmes/ adv
solum

nona /ˈnɔ.na/ /ˈnɔ.nɔ/ /ˈnɔ.nə/ n fem
nōna
(litúrgia) Hora de l’ofici diví abans de les vespres.
(històric, plural) Novè dia abans dels idus del calendari romà, corresponent al dia 5 o al 7 segons el mes.

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ n fem
nurus

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ number
nonaginta

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ number
nonaginta quinque

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ number
nonaginta duo

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ number
ūndēcentum

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
nonaginta quattuor

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ number
nonaginta septem

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ number
nonaginta sex

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ number
nonaginta tres

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ number
nonaginta unus

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ number
nōnāgēsimus

nord n masc
septentrio septemtrio

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ n masc
caurus

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ n fem
norma

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ adj
normalis
Que segueix una norma.

normalitzar /nor.ma.ɫiˈd͡za/ /noɾ.ma.ɫiˈza/ /noɾ.ma.ɫiˈzaɾ/ /noɾ.mə.ɫiˈd͡za/ /nur.mə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) normalitz normalitza normalitzada normalitzades normalitzam normalitzant normalitzar normalitzara normalitzaran normalitzarem normalitzaren normalitzares normalitzareu normalitzaria normalitzarien normalitzaries normalitzarà normalitzaràs normalitzaré normalitzaríem normalitzaríeu normalitzassen normalitzasses normalitzassin normalitzassis normalitzat normalitzats normalitzau normalitzava normalitzaven normalitzaves normalitze normalitzem normalitzen normalitzes normalitzessen normalitzesses normalitzessin normalitzessis normalitzeu normalitzi normalitzin normalitzis normalitzo normalitzà normalitzàrem normalitzàreu normalitzàs normalitzàssem normalitzàsseu normalitzàssim normalitzàssiu normalitzàvem normalitzàveu normalitzés normalitzéssem normalitzésseu normalitzéssim normalitzéssiu normalitzí occ sept val v
ad normam redigō

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ adv
normaliter

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ adj masc
Normannus
Relatiu o pertanyent a Normandia o la seva llengua.
Relatiu o pertanyent a l'estil arquitectònic normand, present també a Anglaterra i a la Itàlia meridional.

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ n masc
Normannus
Persona que habita o és originària de Normandia.
Teixit de cotó fet amb lligat de sarja.
(masculí singular) Llengua romànica parlada a Normandia.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ noruega adj masc
lingua norvegica
Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ n masc
lingua norvegica
(només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ pronoun
nos

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ adj masc
noster

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ n fem
nota
Anotació ràpida, avís deixat a una altra persona, apunt.
Cada un dels elements de l'escala musical.
tonus
Valoració, quantitativa o qualitativa, d'una assignatura, un examen, un exercici escolar, etc. amb vista a una avaluació educativa.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ adj
notābilis
Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notari /noˈta.ɾi/ /nuˈta.ɾi/ n masc
notārius

nou adj masc
novus
Recent, modern, que implica novetat.

nou number
novem
(cardinal) Vuit més un.

nou del coll n masc
prominentia laryngea

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ n fem
mythistoria

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ n masc
November november
Onzè mes de l'any.

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ n masc
novicius

novè /noˈve/ /noˈvə/ /noˈβe/ /nuˈvɛ/ number
nonus

nu adj masc
nudus
Sense roba o vestit.

nucli /ˈnu.kli/ n masc
nucleus

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ n fem
nūditas

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) numer numera numerada numerades numeram numerant numerar numerara numeraran numerarem numeraren numerares numerareu numeraria numerarien numeraries numerarà numeraràs numeraré numeraríem numeraríeu numerassen numerasses numerassin numerassis numerat numerats numerau numerava numeraven numeraves numere numerem numeren numeres numeressen numeresses numeressin numeressis numereu numeri numerin numeris numero numerà numeràrem numeràreu numeràs numeràssem numeràsseu numeràssim numeràssiu numeràvem numeràveu numerés numeréssem numerésseu numeréssim numeréssiu numerí occ sept val v
numerare

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ n fem
numismatica
Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

nus n masc
nodus
Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ n masc
sponsus

nyanyo /ˈɲa.ɲo/ /ˈɲa.ɲu/ n masc
tuber

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ alg bal n-occ nada nades naix naixem naixen naixent naixeran naixerem naixeren naixeres naixereu naixeria naixerien naixeries naixerà naixeràs naixeré naixeríem naixeríeu naixes naixessin naixessis naixeu naixi naixia naixien naixies naixin naixis naixo naixé naixérem naixéreu naixés naixéssim naixéssiu naixí naixíem naixíeu nasc nasca nascuda nascudes nascut nascuts nasquem nasquen nasquera nasqueren nasqueres nasques nasquessen nasquesses nasquessin nasquessis nasqueu nasqué nasquérem nasquéreu nasqués nasquéssem nasquésseu nasquéssim nasquéssiu nasquí nat nats neix neixen neixes neixi neixin neixis neixo nesc nesqui nesquin nesquis néixer occ sept val v
nascor
Sortir a llum del ventre de la mare.

nét n masc
nepos

néta /ˈne.ta/ n fem
neptis

níquel /ˈni.kəɫ/ n masc
niccolum

nòrdic antic n masc
lingua Nordica antiqua

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ n masc
numerus
Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ n fem
nūpta

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ n masc
nubes aer
Condensació d'aigua al cel.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ conjunction
aut
Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ n fem
ō

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ bal n-occ obeeix obeeixen obeeixes obeeixi obeeixin obeeixis obeeixo obeesc obeesqui obeesquin obeesquis obeint obeir obeiran obeirem obeireu obeiria obeirien obeiries obeirà obeiràs obeiré obeiríem obeiríeu obeí obeíem obeíeu obeírem obeíreu obeís obeíssem obeísseu obeíssim obeíssiu obeïa obeïda obeïdes obeïen obeïes obeïguem obeïgueu obeïm obeïra obeïren obeïres obeïsc obeïsca obeïsquen obeïsques obeïssen obeïsses obeïssin obeïssis obeït obeïts obeïu obeïx obeïxen obeïxes obeïxo occ sept val v
pareo

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ n masc
obeliscus

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ adj masc
apertus

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ n fem
adeps

objecte /obˈd͡ʒɛk.te/ /obˈʒɛk.tə/ /ubˈʒek.tə/ /ubˈʒɛk.tə/ n masc
objectum

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ n masc
scopus
(militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.

oblic /oˈbɫik/ /uˈbɫik/ /uˈβɫik/ obliqua adj masc
limus
Dit de la línia o pla que cau sobre una altra i no forma angle recte.

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) oblid oblida oblidada oblidades oblidam oblidant oblidar oblidara oblidaran oblidarem oblidaren oblidares oblidareu oblidaria oblidarien oblidaries oblidarà oblidaràs oblidaré oblidaríem oblidaríeu oblidassen oblidasses oblidassin oblidassis oblidat oblidats oblidau oblidava oblidaven oblidaves oblide oblidem obliden oblides oblidessen oblidesses oblidessin oblidessis oblideu oblidi oblidin oblidis oblido oblidà oblidàrem oblidàreu oblidàs oblidàssem oblidàsseu oblidàssim oblidàssiu oblidàvem oblidàveu oblidés oblidéssem oblidésseu oblidéssim oblidéssiu oblidí occ sept val v
obliviscor
No recordar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ n fem
obligātiō

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) oblig obliga obligada obligades obligam obligant obligar obligara obligaran obligarem obligaren obligares obligareu obligaria obligarien obligaries obligarà obligaràs obligaré obligaríem obligaríeu obligassen obligasses obligassin obligassis obligat obligats obligau obligava obligaven obligaves obligo obligue obliguem obliguen obligues obliguessen obliguesses obliguessin obliguessis obligueu obligui obliguin obliguis obligués obliguéssem obliguésseu obliguéssim obliguéssiu obliguí obligà obligàrem obligàreu obligàs obligàssem obligàsseu obligàssim obligàssiu obligàvem obligàveu occ sept val v
compellere

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ n masc
oblivio

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ adj masc
oblongus

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ alg bal obert oberta obertes oberts obr obre obren obres obri obria obrien obries obriguem obrigueu obrim obrin obrint obrir obrira obriran obrirem obriren obrires obrireu obriria obririen obriries obrirà obriràs obriré obriríem obriríeu obris obrissen obrisses obrissin obrissis obriu obro obrí obríem obríeu obrírem obríreu obrís obríssem obrísseu obríssim obríssiu occ sept val òbric òbriga òbriguen òbrigues v
aperire

obscenament /opˌse.naˈmen/ /opˌse.naˈment/ /opˌse.nəˈment/ /upˌse.nəˈmen/ /upˌsɛ.nəˈmen/ adv
obscēnē

obscenitat /op.se.niˈtat/ /op.sə.niˈtat/ /up.sə.niˈtat/ n fem
obscēnitās
Expressió o paraula obscena.

obscè /opˈse/ /upˈse/ /upˈsɛ/ adj masc
obscēnus

observació /op.ser.βa.siˈo/ /op.seɾ.va.siˈo/ /op.seɾ.βa.siˈo/ /op.səɾ.və.siˈo/ /up.sər.və.siˈo/ n fem
animadversiō
Acte o efecte d'observar.

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ n fem
obsessio

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ adj
obsolētus

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ n masc
obstantia

obstrucció /ops.tɾuk.siˈo/ /os.tɾuk.siˈo/ /ups.tɾuk.siˈo/ Interjection
obstructiō

obstruir /ops.tɾuˈi/ /ops.tɾuˈiɾ/ /os.tɾuˈi/ /ups.tɾuˈi/ bal n-occ obstrueix obstrueixen obstrueixes obstrueixi obstrueixin obstrueixis obstrueixo obstruesc obstruesqui obstruesquin obstruesquis obstruint obstruir obstruiran obstruirem obstruireu obstruiria obstruirien obstruiries obstruirà obstruiràs obstruiré obstruiríem obstruiríeu obstruí obstruíem obstruíeu obstruírem obstruíreu obstruís obstruíssem obstruísseu obstruíssim obstruíssiu obstruïa obstruïda obstruïdes obstruïen obstruïes obstruïguem obstruïgueu obstruïm obstruïra obstruïren obstruïres obstruïsc obstruïsca obstruïsquen obstruïsques obstruïssen obstruïsses obstruïssin obstruïssis obstruït obstruïts obstruïu obstruïx obstruïxen obstruïxes obstruïxo occ sept val v
obstruō

obtenir /op.teˈni/ /op.teˈniɾ/ /op.təˈni/ /up.təˈni/ bal obtenc obtendran obtendrem obtendreu obtendria obtendrien obtendries obtendrà obtendràs obtendré obtendríem obtendríeu obtenen obtenguda obtengudes obtenguem obtengueren obtengueres obtenguessin obtenguessis obtengueu obtengui obtenguin obtenguis obtengut obtenguts obtengué obtenguérem obtenguéreu obtengués obtenguéssim obtenguéssiu obtenguí obtenia obtenien obtenies obtenim obtenint obtenir obteniu obtens obteníem obteníeu obtinc obtindran obtindrem obtindreu obtindria obtindrien obtindries obtindrà obtindràs obtindré obtindríem obtindríeu obtinga obtinguda obtingudes obtinguem obtinguen obtinguera obtingueren obtingueres obtingues obtinguessen obtinguesses obtinguessin obtinguessis obtingueu obtingui obtinguin obtinguis obtingut obtinguts obtingué obtinguérem obtinguéreu obtingués obtinguéssem obtinguésseu obtinguéssim obtinguéssiu obtinguí obté obtén obtín occ val v
potior

obvi /ˈɔb.bi/ /ˈɔb.vi/ /ˈɔb.vi/ òbvia adj masc
perspicuus

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ adj masc
corpulentus

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ n fem
anser avica

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ n masc
avis

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ n masc
oceanus

oci /ˈɔ.si/ n masc
otium

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ n masc
October
Desè mes de l'any.

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ n masc
octagonon octagonum

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ocup ocupa ocupada ocupades ocupam ocupant ocupar ocupara ocuparan ocuparem ocuparen ocupares ocupareu ocuparia ocuparien ocuparies ocuparà ocuparàs ocuparé ocuparíem ocuparíeu ocupassen ocupasses ocupassin ocupassis ocupat ocupats ocupau ocupava ocupaven ocupaves ocupe ocupem ocupen ocupes ocupessen ocupesses ocupessin ocupessis ocupeu ocupi ocupin ocupis ocupo ocupà ocupàrem ocupàreu ocupàs ocupàssem ocupàsseu ocupàssim ocupàssiu ocupàvem ocupàveu ocupés ocupéssem ocupésseu ocupéssim ocupéssiu ocupí sept val v
possideo
Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
Omplir un lloc o espai.

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ n fem
oda

odi n masc
odium invidia

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ odia odiada odiades odiam odiant odiar odiara odiaran odiarem odiaren odiares odiareu odiaria odiarien odiaries odiarà odiaràs odiaré odiaríem odiaríeu odiassen odiasses odiassin odiassis odiat odiats odiau odiava odiaven odiaves odie odiem odien odies odiessen odiesses odiessin odiessis odieu odii odio odià odiàrem odiàreu odiàs odiàssem odiàsseu odiàssim odiàssiu odiàvem odiàveu odiés odiéssem odiésseu odiéssim odiéssiu odií odiï odiïn odiïs sept val v
odere odisse

oest /oˈest/ /uˈest/ n masc
occidens occasus

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ bal occ ofenc ofendran ofendre ofendrem ofendreu ofendria ofendrien ofendries ofendrà ofendràs ofendré ofendríem ofendríeu ofenem ofenen ofenent ofeneu ofenga ofenguem ofenguen ofenguera ofengueren ofengueres ofengues ofenguessen ofenguesses ofenguessin ofenguessis ofengueu ofengui ofenguin ofenguis ofengué ofenguérem ofenguéreu ofengués ofenguéssem ofenguésseu ofenguéssim ofenguéssiu ofenguí ofenia ofenien ofenies ofens ofeníem ofeníeu ofesa ofeses ofesos ofèn ofès ofén ofés val v
offendere

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ n fem
offensa

ofensiu /o.fenˈsiw/ /o.fənˈsiw/ /u.fənˈsiw/ adj masc
offensus

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ alg bal n-occ occ ofereix ofereixen ofereixes ofereixi ofereixin ofereixis ofereixo oferesc oferesqui oferesquin oferesquis oferia oferida oferides oferien oferies oferiguem oferigueu oferim oferint oferir oferira oferiran oferirem oferiren oferires oferireu oferiria oferirien oferiries oferirà oferiràs oferiré oferiríem oferiríeu oferisc oferisca oferisquen oferisques oferissen oferisses oferissin oferissis oferit oferits oferiu oferix oferixen oferixes oferixo ofert oferta ofertes oferts oferí oferíem oferíeu oferírem oferíreu oferís oferíssem oferísseu oferíssim oferíssiu sept val v
offerre
Posar alguna cosa a disposició d'algú.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ adj
official
Sancionat per l'autoritat competent, formal, legal.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ n masc
praefectus
Càrrec militar de sergent en amunt.

oficialment /o.fi.siˌaɫˈmen/ /o.fi.siˌaɫˈment/ /u.fi.siˌaɫˈmen/ adv
officialiter

ofrenar /o.fɾeˈna/ /o.fɾeˈnaɾ/ /o.fɾəˈna/ /u.fɾəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ ofrena ofrenada ofrenades ofrenam ofrenant ofrenar ofrenara ofrenaran ofrenarem ofrenaren ofrenares ofrenareu ofrenaria ofrenarien ofrenaries ofrenarà ofrenaràs ofrenaré ofrenaríem ofrenaríeu ofrenassen ofrenasses ofrenassin ofrenassis ofrenat ofrenats ofrenau ofrenava ofrenaven ofrenaves ofrene ofrenem ofrenen ofrenes ofrenessen ofrenesses ofrenessin ofrenessis ofreneu ofreni ofrenin ofrenis ofreno ofrenà ofrenàrem ofrenàreu ofrenàs ofrenàssem ofrenàsseu ofrenàssim ofrenàssiu ofrenàvem ofrenàveu ofrenés ofrenéssem ofrenésseu ofrenéssim ofrenéssiu ofrení ofrèn sept val v
offerō

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ n masc
oganesson

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ n masc
olfactus

oli n masc
oleum
(normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ n fem
Olympias

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ n fem
oliva olea

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ n masc
olea

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ n fem
olla

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ n fem
odor

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ n masc
ulmus

ombra /ˈom.bɾa/ n fem
umbra
Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

ombrívol /omˈbɾi.voɫ/ /omˈbɾi.βoɫ/ /umˈbɾi.vuɫ/ /umˈbɾi.βuɫ/ adj
umbrans
Dit d'un lloc on dóna poc el sol i acostuma a haver-hi ombra.
nubilus
Tenebrós, cobert de tenebres.

ometre /oˈme.tɾe/ /oˈmə.tɾə/ /uˈmɛ.tɾə/ bal occ omesa omeses omesos omet ometa ometem ometen ometent ometera ometeren ometeres ometes ometessen ometesses ometessin ometessis ometeu ometi ometia ometien ometies ometin ometis ometo ometran ometre ometrem ometreu ometria ometrien ometries ometrà ometràs ometré ometríem ometríeu omets ometé ometérem ometéreu ometés ometéssem ometésseu ometéssim ometéssiu ometí ometíem ometíeu omès omés sept val v
omittō

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ n fem
omissiō
Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omniscient /om.ni.siˈen/ /om.ni.siˈent/ /om.nis.siˈent/ /um.ni.siˈen/ /um.nis.siˈen/ adj
omnisciens

omplir /omˈpɫi/ /omˈpɫiɾ/ /umˈpɫi/ bal occ ompl omple omplen omplert omplerta omplertes omplerts omples ompli omplia omplida omplides omplien omplies ompliguem ompligueu omplim omplin omplint omplir omplira ompliran omplirem ompliren omplires omplireu ompliria omplirien ompliries omplirà ompliràs ompliré ompliríem ompliríeu omplis omplissen omplisses omplissin omplissis omplit omplits ompliu omplo omplí omplíem omplíeu omplírem omplíreu omplís omplíssem omplísseu omplíssim omplíssiu sept val òmplic òmpliga òmpliguen òmpligues v
oppleo

on adv
unde ubi

ona /ˈo.na/ n fem
fluctus

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ n fem
unda
Ona gran.
Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

onagre /oˈna.ɣɾe/ /oˈna.ɣɾə/ /uˈna.ɣɾə/ n masc
onager

oncle /ˈoŋ.kɫe/ n masc
patruus avunculus
Germà del pare o de la mare.

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
oncologia

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ n fem
onomatopoeia

onomatopeic /o.no.ma.toˈpɛjk/ /o.no.mə.toˈpɛjk/ /u.nu.mə.tuˈpɛjk/ adj masc
onomatopoeticus

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ adv
uspiam

onze /ˈon.ze/ number
undecim

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ number
undecimus

opció n fem
optiō
Elecció entre dues o més possibilitats.

operar /o.peˈɾa/ /o.peˈɾaɾ/ /o.pəˈɾa/ /u.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ oper opera operada operades operam operant operar operara operaran operarem operaren operares operareu operaria operarien operaries operarà operaràs operaré operaríem operaríeu operassen operasses operassin operassis operat operats operau operava operaven operaves opere operem operen operes operessen operesses operessin operessis opereu operi operin operis opero operà operàrem operàreu operàs operàssem operàsseu operàssim operàssiu operàvem operàveu operés operéssem operésseu operéssim operéssiu operí sept val v
agere

opilar /o.piˈɫa/ /o.piˈɫaɾ/ /u.piˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ opil opila opilada opilades opilam opilant opilar opilara opilaran opilarem opilaren opilares opilareu opilaria opilarien opilaries opilarà opilaràs opilaré opilaríem opilaríeu opilassen opilasses opilassin opilassis opilat opilats opilau opilava opilaven opilaves opile opilem opilen opiles opilessen opilesses opilessin opilessis opileu opili opilin opilis opilo opilà opilàrem opilàreu opilàs opilàssem opilàsseu opilàssim opilàssiu opilàvem opilàveu opilés opiléssem opilésseu opiléssim opiléssiu opilí sept val v
obstruo

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ n fem
opinio iudicium

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ n fem
opportunitas

oportú /o.poɾˈtu/ /u.purˈtu/ adj masc
opportūnus

oposar /o.poˈza/ /o.poˈzaɾ/ /u.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ oposa oposada oposades oposam oposant oposar oposara oposaran oposarem oposaren oposares oposareu oposaria oposarien oposaries oposarà oposaràs oposaré oposaríem oposaríeu oposassen oposasses oposassin oposassis oposat oposats oposau oposava oposaven oposaves opose oposem oposen oposes oposessen oposesses oposessin oposessis oposeu oposi oposin oposis oposo oposà oposàrem oposàreu oposàs oposàssem oposàsseu oposàssim oposàssiu oposàvem oposàveu oposés oposéssem oposésseu oposéssim oposéssiu oposí opòs sept val v
adversor

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ adj masc
oppositus

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ n fem
oppositio
Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
(astronomia) Posició de dos astres amb longitud celeste que difereix en 180º.
Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

oprimir /o.pɾiˈmi/ /o.pɾiˈmiɾ/ /u.pɾiˈmi/ bal n-occ occ oprimeix oprimeixen oprimeixes oprimeixi oprimeixin oprimeixis oprimeixo oprimesc oprimesqui oprimesquin oprimesquis oprimia oprimida oprimides oprimien oprimies oprimiguem oprimigueu oprimim oprimint oprimir oprimira oprimiran oprimirem oprimiren oprimires oprimireu oprimiria oprimirien oprimiries oprimirà oprimiràs oprimiré oprimiríem oprimiríeu oprimisc oprimisca oprimisquen oprimisques oprimissen oprimisses oprimissin oprimissis oprimit oprimits oprimiu oprimix oprimixen oprimixes oprimixo oprimí oprimíem oprimíeu oprimírem oprimíreu oprimís oprimíssem oprimísseu oprimíssim oprimíssiu sept val v
opprimō
Tractar amb rigor injust, amb autoritat excessiva.

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ adj
optimisticus
Persona que veu les coses de manera positiva

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ n masc
aurum

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ n masc
pongo

oratori /o.ɾaˈtɔ.ɾi/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi/ oratòria adj masc
ōrātōrium

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
ōrātōria

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ n masc
ordo

ordenar /or.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈnaɾ/ /oɾ.ðəˈna/ /ur.dəˈna/ /ur.ðəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ordena ordenada ordenades ordenam ordenant ordenar ordenara ordenaran ordenarem ordenaren ordenares ordenareu ordenaria ordenarien ordenaries ordenarà ordenaràs ordenaré ordenaríem ordenaríeu ordenassen ordenasses ordenassin ordenassis ordenat ordenats ordenau ordenava ordenaven ordenaves ordene ordenem ordenen ordenes ordenessen ordenesses ordenessin ordenessis ordeneu ordeni ordenin ordenis ordeno ordenà ordenàrem ordenàreu ordenàs ordenàssem ordenàsseu ordenàssim ordenàssiu ordenàvem ordenàveu ordenés ordenéssem ordenésseu ordenéssim ordenéssiu ordení ordén sept val v
imperō
Arranjar en un ordre.
Donar ordres, manar.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ n masc
hordeum

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ n masc
computatrum ordinatrum

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ adj masc
ordinarius cotidianus

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n masc
ordo
Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ n fem
auris auricula

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ n fem
hirundo

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
orīganum
Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ n masc
orphanus

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ n neut
aurifex

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ n masc
orphanotrophium

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ n masc
organismus

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
consociatio
(metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ organitz organitza organitzada organitzades organitzam organitzant organitzar organitzara organitzaran organitzarem organitzaren organitzares organitzareu organitzaria organitzarien organitzaries organitzarà organitzaràs organitzaré organitzaríem organitzaríeu organitzassen organitzasses organitzassin organitzassis organitzat organitzats organitzau organitzava organitzaven organitzaves organitze organitzem organitzen organitzes organitzessen organitzesses organitzessin organitzessis organitzeu organitzi organitzin organitzis organitzo organitzà organitzàrem organitzàreu organitzàs organitzàssem organitzàsseu organitzàssim organitzàssiu organitzàvem organitzàveu organitzés organitzéssem organitzésseu organitzéssim organitzéssiu organitzí sept val v
ordinō
Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ n masc
orgasmus patrātiō

orgia /oɾˈd͡ʒi.a/ /oɾˈʒi.ə/ /urˈʒi.ə/ n fem
orgia

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ n masc
organum organum tubulatum

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ n masc
superbia

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ adj
superbus
Persona que té orgull.

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ n masc
oriens

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ adj
orientalis

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ n masc
origo

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ adj
primitivus
Que es remunta a l’origen.
originalis
Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
novitatis
Creat des d'un punt de vista innovador.

originar /o.ɾi.d͡ʒiˈna/ /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɾ/ /o.ɾi.ʒiˈna/ /u.ɾi.ʒiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ origina originada originades originam originant originar originara originaran originarem originaren originares originareu originaria originarien originaries originarà originaràs originaré originaríem originaríeu originassen originasses originassin originassis originat originats originau originava originaven originaves origine originem originen origines originessen originesses originessin originessis origineu origini originin originis origino originà originàrem originàreu originàs originàssem originàsseu originàssim originàssiu originàvem originàveu originés originéssem originésseu originéssim originéssiu originí origín sept val v
provenio

orina /oˈɾi.na/ /oˈɾi.nə/ /uˈɾi.nə/ n fem
lōtium

orinar /o.ɾiˈna/ /o.ɾiˈnaɾ/ /u.ɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ orina orinada orinades orinam orinant orinar orinara orinaran orinarem orinaren orinares orinareu orinaria orinarien orinaries orinarà orinaràs orinaré orinaríem orinaríeu orinassen orinasses orinassin orinassis orinat orinats orinau orinava orinaven orinaves orine orinem orinen orines orinessen orinesses orinessin orinessis orineu orini orinin orinis orino orinà orinàrem orinàreu orinàs orinàssem orinàsseu orinàssim orinàssiu orinàvem orinàveu orinés orinéssem orinésseu orinéssim orinéssiu oriní orín sept val v
mingo

ornar /orˈna/ /oɾˈna/ /oɾˈnaɾ/ /urˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ orn orna ornada ornades ornam ornant ornar ornara ornaran ornarem ornaren ornares ornareu ornaria ornarien ornaries ornarà ornaràs ornaré ornaríem ornaríeu ornassen ornasses ornassin ornassis ornat ornats ornau ornava ornaven ornaves orne ornem ornen ornes ornessen ornesses ornessin ornessis orneu orni ornin ornis orno ornà ornàrem ornàreu ornàs ornàssem ornàsseu ornàssim ornàssiu ornàvem ornàveu ornés ornéssem ornésseu ornéssim ornéssiu orní sept val v
decoro

ornitologia /or.ni.to.ɫoˈʒi.a/ /oɾ.ni.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oɾ.ni.to.ɫoˈʒi.ə/ /ur.ni.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ornithologia
Branca de la zoologia que estudia els ocells.

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ n masc
ornithorhynchus

orpiment /or.piˈmen/ /oɾ.piˈmen/ /oɾ.piˈment/ /ur.piˈmen/ n masc
auripigmentum

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ n fem
orchestra

orquídia /oɾˈki.ði.ə/ /urˈki.ði.ə/ n fem
orchis

ortodòxia /oɾ.toˈðɔk.si.a/ /oɾ.toˈðɔk.si.ə/ /ur.tuˈðɔk.si.ə/ n fem
orthodoxia

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
orthographia

os /ˈos/ n masc
os
Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ oscil oscil·la oscil·lada oscil·lades oscil·lam oscil·lant oscil·lar oscil·lara oscil·laran oscil·larem oscil·laren oscil·lares oscil·lareu oscil·laria oscil·larien oscil·laries oscil·larà oscil·laràs oscil·laré oscil·laríem oscil·laríeu oscil·lassen oscil·lasses oscil·lassin oscil·lassis oscil·lat oscil·lats oscil·lau oscil·lava oscil·laven oscil·laves oscil·le oscil·lem oscil·len oscil·les oscil·lessen oscil·lesses oscil·lessin oscil·lessis oscil·leu oscil·li oscil·lin oscil·lis oscil·lo oscil·là oscil·làrem oscil·làreu oscil·làs oscil·làssem oscil·làsseu oscil·làssim oscil·làssiu oscil·làvem oscil·làveu oscil·lés oscil·léssem oscil·lésseu oscil·léssim oscil·léssiu oscil·lí sept val v
oscillare
Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi n masc
osmium

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ n neut
obses

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ n fem
ostrea

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ adj masc
osmanicus
Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

ou /ˈow/ n masc
ovum
Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
(aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.
(col·loquial) testicle

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ n masc
ovarium

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ n fem
ovis

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ ovul ovula ovulada ovulades ovulam ovulant ovular ovulara ovularan ovularem ovularen ovulares ovulareu ovularia ovularien ovularies ovularà ovularàs ovularé ovularíem ovularíeu ovulassen ovulasses ovulassin ovulassis ovulat ovulats ovulau ovulava ovulaven ovulaves ovule ovulem ovulen ovules ovulessen ovulesses ovulessin ovulessis ovuleu ovuli ovulin ovulis ovulo ovulà ovulàrem ovulàreu ovulàs ovulàssem ovulàsseu ovulàssim ovulàssiu ovulàvem ovulàveu ovulés ovuléssem ovulésseu ovuléssim ovuléssiu ovulí sept val v
ovulo
L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ n masc
oxygenium

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ n masc
oxymorum

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ n masc
ozonum

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ n fem
audientia
Sentit responsable de la percepció dels sons.

pa n masc
panis
(aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ adj
patiens
Que té paciència.

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ n fem
patientia
(no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
expectatio patientia
(no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ n masc
novercus
El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ n fem
matrina

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ n masc
patrinus
Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

paella /paˈe.ʎa/ n fem
sartago
Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ n masc
pensio

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pag paga pagada pagades pagam pagant pagar pagara pagaran pagarem pagaren pagares pagareu pagaria pagarien pagaries pagarà pagaràs pagaré pagaríem pagaríeu pagassen pagasses pagassin pagassis pagat pagats pagau pagava pagaven pagaves pago pague paguem paguen pagues paguessen paguesses paguessin paguessis pagueu pagui paguin paguis pagués paguéssem paguésseu paguéssim paguéssiu paguí pagà pagàrem pagàreu pagàs pagàssem pagàsseu pagàssim pagàssiu pagàvem pagàveu sept val v
solvere

pagell /paˈd͡ʒeʎ/ /paˈʒeʎ/ /pəˈʒeʎ/ n masc
erythinus

palada /paˈɫa.ða/ /pəˈɫa.ðə/ n fem
copiosa
Porció de material o coses que s'agafen d'un cop amb una pala, com per exemple: una palada de sorra.

paladar /pa.ɫaˈða/ /pa.ɫaˈðaɾ/ /pə.ɫəˈða/ n masc
palātum
Sostre de la boca en els humans i els animals vertebrats.
Sentit del gust

palanca /paˈɫaŋ.ka/ n fem
vectis

palau n masc
palatium

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ n fem
palaeographia

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ adj masc
palaeolithicus

palestra /paˈɫes.tɾa/ /pəˈɫes.tɾə/ n fem
palaestra

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ n neut
caementarius
Mestre obrer de la construcció.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ n masc
palimpsestus
Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ n fem
stipula

pallanga /paˈʎaŋ.ɡa/ /pəˈʎaŋ.ɡə/ n neut
prolongus
Persona alta i prima.

pallissa /paˈʎi.sa/ /pəˈji.sə/ /pəˈʎi.sə/ n fem
palearium
Lloc on es guarda la palla; paller.

pallús /paˈʎus/ /pəˈjus/ /pəˈʎus/ n masc
stranem
El rebuig o allò que queda de la palla llarga.

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ n masc
palma
(anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ n fem
palma
Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.

palpís n masc
frustulum pars polpa

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ n masc
palladium

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ n fem
panacēa

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ n fem
pandemia

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ panegírica panegírics adj masc
panegiricus
Pertanyent a l'oració homònima.

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ n masc
panegiricus
Oració retòrica en alabança d'algú.
panegyris
lloança

panerola /pa.neˈɾɔ.ɫa/ /pa.neˈɾɔ.ɫɔ/ n fem
blatta

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ n fem
passa
Gra de raïm dessecat al sol.

pansit /panˈsit/ /pənˈsit/ adj masc
marcidus

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ n fem
monitorium
(voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ n masc
bracae

panteix /panˈtaјʃ/ /pənˈtɛʃ/ n masc
anhelitus

panteixar /pan.tejˈʃa/ /pan.tejˈʃaɾ/ /pan.teˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) panteix panteixa panteixada panteixades panteixam panteixant panteixar panteixaran panteixarem panteixaren panteixares panteixareu panteixaria panteixarien panteixaries panteixarà panteixaràs panteixaré panteixaríem panteixaríeu panteixassen panteixasses panteixassin panteixassis panteixat panteixats panteixau panteixava panteixaven panteixaves panteixem panteixen panteixes panteixessen panteixesses panteixessin panteixessis panteixeu panteixi panteixin panteixis panteixo panteixà panteixàrem panteixàreu panteixàs panteixàssem panteixàsseu panteixàssim panteixàssiu panteixàvem panteixàveu panteixés panteixéssem panteixésseu panteixéssim panteixéssiu panteixí sept v
anhelare

pantà /panˈta/ /pənˈta/ n masc
palūs

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ n fem
abdomen
Ventre, estómac, abdomen dels animals.

panxell /paɲˈt͡ʃeʎ/ /pəɲˈʃeʎ/ n masc
apala

pany n masc
sera claustrum
Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.
distensio
Paret d'un edifici.
limus
Falda de roba, com el d'una capa.
bracteola
Fulla d'or, o de plata.
clavis
Part d'una arma de foc que serveix per a disparar-la.

pap /ˈpap/ n masc
edo guttur
Part carnosa entre la barba i el coll d'un animal, en especial dels ocells, en forma de bossa i on dipositen el menjar. Gavatx.
edo stomachus
Ventre de l'home.
cor edo
L'interior de l'home.

papa /ˈpa.pa/ n masc
papa
(religió) Títol del bisbe de Roma, cap de l'Església catòlica.

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ n fem
papilio
Insecte lepidòpter.

paparra /paˈpa.ra/ /pəˈpa.rə/ n fem
ricinus
Àcar paràsit pla i ovalat amb mandíbules que xuclen la sang.

papat /paˈpat/ /pəˈpat/ n masc
papatus

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ n masc
charta papyrus
Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.

paper higiènic n masc
anitergium charta purgatoria

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ n fem
papissa

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ n masc
papyrus

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ n masc
fascis
Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ n fem
paradoxum

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ n masc
paradisus

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ n masc
umbrella

paral·lelogram /pa.ɾa.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾə.ɫə.ɫuˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫuˈɣɾam/ n masc
parallelogramma

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
paraplegia

paraula /paˈɾaw.ɫa/ n fem
verbum vocabulum
Allò que es diu.

parc /ˈpark/ n masc
hortī
Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

pardal /pərˈdaɫ/ n masc
passer
(ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ n masc
pater atta
Progenitor masculí.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ n masc
par
Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
crobyi
(balear) Uns quants, una partida, un nombre petit indeterminat.
par jugum
(agronomia) Conjunt de dos animals de jou.

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ n fem
par
Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
(esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ adj
parentālis

pares /ˈpa.ɾəs/ n masc
parentes
Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ n fem
paries
Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ bal n-occ occ pareix pareixen pareixes pareixi pareixin pareixis pareixo paresc paresqui paresquin paresquis paria parida parides parien paries pariguem parigueu parim parint parir parira pariran parirem pariren parires parireu pariria paririen pariries parirà pariràs pariré pariríem pariríeu parisc parisca parisquen parisques parissen parisses parissin parissis parit parits pariu parix parixen parixes parixo parí paríem paríeu parírem paríreu parís paríssem parísseu paríssim paríssiu sept val v
parere

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ adj masc
Lutetianus
Relatiu o pertanyent a París.

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ n masc
Lutetianus
Persona que habita o és originària de París.

parió /pa.ɾiˈo/ /pə.ɾiˈo/ adj masc
æquus
Igual, semblant, company, companyó, parell.

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ n fem
dictio

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ n masc
senatus parlamentum
Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ adj
orator

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ parl parla parlada parlades parlam parlant parlar parlara parlaran parlarem parlaren parlares parlareu parlaria parlarien parlaries parlarà parlaràs parlaré parlaríem parlaríeu parlassen parlasses parlassin parlassis parlat parlats parlau parlava parlaven parlaves parle parlem parlen parles parlessen parlesses parlessin parlessis parleu parli parlin parlis parlo parlà parlàrem parlàreu parlàs parlàssem parlàsseu parlàssim parlàssiu parlàvem parlàveu parlés parléssem parlésseu parléssim parléssiu parlí sept val v
parlare loqui
Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parpella /paɾˈpe.ʎa/ n fem
palpebra cilium

parrell /paˈreʎ/ n masc
gypsus
Guix amb què s’acostuma a mesclar el vi.

parsimònia /paɾ.siˈmɔ.ni.a/ /pəɾ.siˈmɔ.ni.ə/ n fem
parsimonia

part n fem
pars
Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.

part n masc
nascentia partus
Acte de donar a llum a un infant.

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ n fem
participatio

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ adj
particeps
Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ n neut
particeps
Individu que participa en alguna cosa.

particular /paɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /pər.ti.kuˈɫar/ /pəɾ.ti.kuˈɫa/ adj
speciālis

partit /paɾˈtit/ n masc
certamen
(esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ n fem
partitura

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ n fem
particula

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ n fem
parabola

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ n masc
paragraphus

paràlisi cerebral n fem
paralysis cerebralis

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ n masc
parasitus
Persona que viu aprofitant-se d'altres.

paròdia n masc
cavillatio

pas n masc
passus
Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ n masc
andron
Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ n masc
syngraphus

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pas passa passada passades passam passant passar passara passaran passarem passaren passares passareu passaria passarien passaries passarà passaràs passaré passaríem passaríeu passassen passasses passassin passassis passat passats passau passava passaven passaves passe passem passen passes passessen passesses passessin passessis passeu passi passin passis passo passà passàrem passàreu passàs passàssem passàsseu passàssim passàssiu passàvem passàveu passés passéssem passésseu passéssim passéssiu passí sept val v
praetereo
Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
Canviar, portar, d'un lloc a un altre.
(esports de pilota) Fer arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ n masc
praeteritum

passatemps /ˌpa.saˈtems/ /ˌpa.səˈtems/ n masc
delicium

passatger /pa.saˈd͡ʒe/ /pa.saˈd͡ʒeɾ/ /pə.səˈd͡ʒe/ n masc
vector
Persona que viatja en un vehicle sense haver de tripular-lo ni participar en qualsevol altra feina. En especial les que viatgen en embarcacions.

passeig /paˈset͡ʃ/ /pəˈsət͡ʃ/ /pəˈsɛt͡ʃ/ n masc
iter
Acte de passejar.

passejar /pa.seˈd͡ʒa/ /pa.seˈd͡ʒaɾ/ /pa.seˈʒa/ /pə.səˈd͡ʒa/ /pə.səˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ passege passegem passegen passeges passegessen passegesses passegessin passegessis passegeu passegi passegin passegis passegés passegéssem passegésseu passegéssim passegéssiu passegí passeig passeja passejada passejades passejam passejant passejar passejara passejaran passejarem passejaren passejares passejareu passejaria passejarien passejaries passejarà passejaràs passejaré passejaríem passejaríeu passejassen passejasses passejassin passejassis passejat passejats passejau passejava passejaven passejaves passejo passejà passejàrem passejàreu passejàs passejàssem passejàsseu passejàssim passejàssiu passejàvem passejàveu sept val v
ambulo
(intransitiu) Caminar a poc a poc pel plaer de fer-ho.
(transitiu) Acompanyar algú a prendre l’aire.

passivitat n fem
passivitas

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ n fem
perturbatio

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ n fem
pasta

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ n fem
carota
Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ past pasta pastada pastades pastam pastant pastar pastara pastaran pastarem pastaren pastares pastareu pastaria pastarien pastaries pastarà pastaràs pastaré pastaríem pastaríeu pastassen pastasses pastassin pastassis pastat pastats pastau pastava pastaven pastaves paste pastem pasten pastes pastessen pastesses pastessin pastessis pasteu pasti pastin pastis pasto pastà pastàrem pastàreu pastàs pastàssem pastàsseu pastàssim pastàssiu pastàvem pastàveu pastés pastéssem pastésseu pastéssim pastéssiu pastí sept val v
conficere
Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pastera /pasˈte.ɾa/ /pəsˈte.ɾə/ n fem
alveāre
Recipient còncau per a pastar guix, morter, argila, etc.

pastereta /pas.teˈɾe.ta/ /pəs.təˈɾə.tə/ /pəs.təˈɾɛ.tə/ n fem
alveolus
Cotxinilla, baconet, panerola.
Caixó de fusta en què es rep l'aigua en la cuina.
Eina petita de fusta que seveix d'escopidora.
Gaveta.

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ n masc
pastor
Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pastur pastura pasturada pasturades pasturam pasturant pasturar pasturara pasturaran pasturarem pasturaren pasturares pasturareu pasturaria pasturarien pasturaries pasturarà pasturaràs pasturaré pasturaríem pasturaríeu pasturassen pasturasses pasturassin pasturassis pasturat pasturats pasturau pasturava pasturaven pasturaves pasture pasturem pasturen pastures pasturessen pasturesses pasturessin pasturessis pastureu pasturi pasturin pasturis pasturo pasturà pasturàrem pasturàreu pasturàs pasturàssem pasturàsseu pasturàssim pasturàssiu pasturàvem pasturàveu pasturés pasturéssem pasturésseu pasturéssim pasturéssiu pasturí sept val v
pabulor

pastís /pasˈtis/ n masc
scriblita placenta
Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.

patacada /pa.taˈka.ða/ /pə.təˈka.ðə/ n fem
ictus

patata /pəˈta.tə/ n fem
patata

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ paterna paterns adj masc
paternus
Relatiu al pare.

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ n masc
pedisequus

pati /ˈpa.ti/ n masc
aula

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ bal n-occ occ pateix pateixen pateixes pateixi pateixin pateixis pateixo patesc patesqui patesquin patesquis patia patida patides patien paties patiguem patigueu patim patint patir patira patiran patirem patiren patires patireu patiria patirien patiries patirà patiràs patiré patiríem patiríeu patisc patisca patisquen patisques patissen patisses patissin patissis patit patits patiu patix patixen patixes patixo patí patíem patíeu patírem patíreu patís patíssem patísseu patíssim patíssiu sept val v
patior
Penar, tolerar, sofrir amb resignació.
Tenir, estar posseït d'alguna cosa.
sustineo
Sentir els greuges, injúries o pesars.
aegroto
Tenir algun mal o algun dolor (doldre).

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ patògena adj masc
pathogenum

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ n masc
patriarcha

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
patrimonium bona
Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrocinar /pa.tɾo.siˈna/ /pa.tɾo.siˈnaɾ/ /pə.tɾo.siˈna/ /pə.tɾu.siˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ patrocina patrocinada patrocinades patrocinam patrocinant patrocinar patrocinara patrocinaran patrocinarem patrocinaren patrocinares patrocinareu patrocinaria patrocinarien patrocinaries patrocinarà patrocinaràs patrocinaré patrocinaríem patrocinaríeu patrocinassen patrocinasses patrocinassin patrocinassis patrocinat patrocinats patrocinau patrocinava patrocinaven patrocinaves patrocine patrocinem patrocinen patrocines patrocinessen patrocinesses patrocinessin patrocinessis patrocineu patrocini patrocinin patrocinis patrocino patrocinà patrocinàrem patrocinàreu patrocinàs patrocinàssem patrocinàsseu patrocinàssim patrocinàssiu patrocinàvem patrocinàveu patrocinés patrocinéssem patrocinésseu patrocinéssim patrocinéssiu patrociní patrocín sept val v
patrōcinor

patrulla /paˈtɾu.ʎa/ /pəˈtɾu.ʎə/ n fem
circuitus

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ patrull patrulla patrullada patrullades patrullam patrullant patrullar patrullara patrullaran patrullarem patrullaren patrullares patrullareu patrullaria patrullarien patrullaries patrullarà patrullaràs patrullaré patrullaríem patrullaríeu patrullassen patrullasses patrullassin patrullassis patrullat patrullats patrullau patrullava patrullaven patrullaves patrulle patrullem patrullen patrulles patrullessen patrullesses patrullessin patrullessis patrulleu patrulli patrullin patrullis patrullo patrullà patrullàrem patrullàreu patrullàs patrullàssem patrullàsseu patrullàssim patrullàssiu patrullàvem patrullàveu patrullés patrulléssem patrullésseu patrulléssim patrulléssiu patrullí sept val v
fraxō

pau n fem
pax
Absència de guerra.

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ n fem
pausa

pavelló de l'orella n masc
auricula

paviment /pa.viˈment/ /pa.βiˈmen/ /pə.viˈmen/ /pə.viˈment/ /pə.βiˈmen/ n masc
pavīmentum

país /paˈis/ n masc
regio patria
Unitat fisiogràfica o paisatgística.
topia
Pintura que representa viles, llocs, cases de camp, etc.
pintura
Tela o paper pintat que es posa en els ventalls.

paó /paˈo/ n masc
pavo pāvō

pe /ˈpe/ n fem
pē
Lletra p/P.

peanya /peˈa.ɲa/ /peˈa.ɲə/ n fem
suppedaneum
Pedestal o base sobre la que reposa una estàtua o una imatge.

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ n masc
piper

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ n masc
Capsicum annuum
Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ adj masc
peccans

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pec peca pecada pecades pecam pecant pecar pecara pecaran pecarem pecaren pecares pecareu pecaria pecarien pecaries pecarà pecaràs pecaré pecaríem pecaríeu pecassen pecasses pecassin pecassis pecat pecats pecau pecava pecaven pecaves peco pecà pecàrem pecàreu pecàs pecàssem pecàsseu pecàssim pecàssiu pecàvem pecàveu peque pequem pequen peques pequessen pequesses pequessin pequessis pequeu pequi pequin pequis pequés pequéssem pequésseu pequéssim pequéssiu pequí sept val v
peccare peccō
Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ n masc
peccatum scelus

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ adj
pectorālis
Relatiu al pit o al tòrax.

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ n masc
pectorālis
Peça d’orfebreria o de tela portada penjada sobre el pit com a insígnia o ritual.

pedal /peˈðaɫ/ /pəˈðaɫ/ n masc
insilia

pedaç /peˈðas/ n masc
assumentum
Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.
pannus
(informàtica) Fitxer que conté una o diverses modificacions d'un programa destinades a corregir-ne un error, a incorporar-hi funcions noves o a actualitzar-lo.

pedestal /pe.ðesˈtaɫ/ /pə.ðəsˈtaɫ/ n masc
crepido

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ n fem
paediatria

pedra /ˈpe.ðɾa/ n fem
lapis petra
Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència

pedrer /peˈðɾe/ /peˈðɾeɾ/ /pəˈðɾe/ n masc
gigēria
Segon estómac muscular dels ocells amb funció trituradora ajudada per petites pedres que s'empassen.

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ n fem
lapicīdīnae

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ peg pega pegada pegades pegam pegant pegar pegara pegaran pegarem pegaren pegares pegareu pegaria pegarien pegaries pegarà pegaràs pegaré pegaríem pegaríeu pegassen pegasses pegassin pegassis pegat pegats pegau pegava pegaven pegaves pego pegue peguem peguen pegues peguessen peguesses peguessin peguessis pegueu pegui peguin peguis pegués peguéssem peguésseu peguéssim peguéssiu peguí pegà pegàrem pegàreu pegàs pegàssem pegàsseu pegàssim pegàssiu pegàvem pegàveu sept val v
battuere
Donar un cop o cops amb una certa força.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ n masc
piscis
Animal vertebrat aquàtic ovípar.

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ n masc
bolonae

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pel pela pelada pelades pelam pelant pelar pelara pelaran pelarem pelaren pelares pelareu pelaria pelarien pelaries pelarà pelaràs pelaré pelaríem pelaríeu pelassen pelasses pelassin pelassis pelat pelats pelau pelava pelaven pelaves pele pelem pelen peles pelessen pelesses pelessin pelessis peleu peli pelin pelis pelo pelà pelàrem pelàreu pelàs pelàssem pelàsseu pelàssim pelàssiu pelàvem pelàveu pelés peléssem pelésseu peléssim peléssiu pelí sept val v
glubere

pelar-se-la /peˈɫaɾ.se.ɫa/ /pəˈɫar.sə.ɫə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pel pela pelada pelades pelam pelant pelar pelara pelaran pelarem pelaren pelares pelareu pelaria pelarien pelaries pelarà pelaràs pelaré pelaríem pelaríeu pelassen pelasses pelassin pelassis pelat pelats pelau pelava pelaven pelaves pele pelem pelen peles pelessen pelesses pelessin pelessis peleu peli pelin pelis pelo pelà pelàrem pelàreu pelàs pelàssem pelàsseu pelàssim pelàssiu pelàvem pelàveu pelés peléssem pelésseu peléssim peléssiu pelí sept val v
glubo

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ n masc
pelicanus

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ n fem
cutis
Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pellingo n masc
vestis

pellingoy n masc
vestis

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ n fem
pellicula
Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

penca /ˈpeŋ.ka/ /ˈpɛŋ.kə/ n fem
folium
Fulla de cansalada.
crusta
Tros llarg de ceba, pebrot, etc., panna.
affectare
El tros de sola o baqueta amb que assotaven als delinqüents.

pendent /penˈden/ /penˈdent/ /pənˈden/ /pənˈdent/ adj
pendens

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ bal n-occ occ penedeix penedeixen penedeixes penedeixi penedeixin penedeixis penedeixo peneden penedesc penedesqui penedesquin penedesquis penedi penedia penedida penedides penedien penedies penediguem penedigueu penedim penedin penedint penedir penedira penediran penedirem penediren penedires penedireu penediria penedirien penediries penedirà penediràs penediré penediríem penediríeu penedis penedisc penedisca penedisquen penedisques penedissen penedisses penedissin penedissis penedit penedits penediu penedix penedixen penedixes penedixo penedí penedíem penedíeu penedírem penedíreu penedís penedíssem penedísseu penedíssim penedíssiu penet penets sept val v
paeniteo

penell /peˈneʎ/ n masc
ventilogium

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ n masc
pernio

penetració /pe.ne.tɾa.siˈo/ /pə.nə.tɾə.siˈo/ n fem
penetratio
(voleibol) Acció de joc d'un saguer consistent a desplaçar-se momentàniament a la zona d'atac per fer de col·locador, de manera que tots els davanters puguin fer d'atacants.

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ penetr penetra penetrada penetrades penetram penetrant penetrar penetrara penetraran penetrarem penetraren penetrares penetrareu penetraria penetrarien penetraries penetrarà penetraràs penetraré penetraríem penetraríeu penetrassen penetrasses penetrassin penetrassis penetrat penetrats penetrau penetrava penetraven penetraves penetre penetrem penetren penetres penetressen penetresses penetressin penetressis penetreu penetri penetrin penetris penetro penetrà penetràrem penetràreu penetràs penetràssem penetràsseu penetràssim penetràssiu penetràvem penetràveu penetrés penetréssem penetrésseu penetréssim penetréssiu penetrí sept val v
penetrare

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ n masc
penis

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ penge pengem pengen penges pengessen pengesses pengessin pengessis pengeu pengi pengin pengis pengés pengéssem pengésseu pengéssim pengéssiu pengí penj penja penjada penjades penjam penjant penjar penjara penjaran penjarem penjaren penjares penjareu penjaria penjarien penjaries penjarà penjaràs penjaré penjaríem penjaríeu penjassen penjasses penjassin penjassis penjat penjats penjau penjava penjaven penjaves penjo penjà penjàrem penjàreu penjàs penjàssem penjàsseu penjàssim penjàssiu penjàvem penjàveu sept val v
pendeō
Disposar una cosa de manera que estigui agafada només per dalt i el seu pes no reposi en lloc.
Estrangular algun animal o persona deixant el seu cos suspès d'una corda agafada al voltant del coll.

penol /peˈnɔɫ/ /pəˈnɔɫ/ n masc
extremum

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ n masc
cogitatio

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[pensar-se]], [[pensar-s'hi]] alg bal bal (1) occ pens pensa pensada pensades pensam pensant pensar pensara pensaran pensarem pensaren pensares pensareu pensaria pensarien pensaries pensarà pensaràs pensaré pensaríem pensaríeu pensassen pensasses pensassin pensassis pensat pensats pensau pensava pensaven pensaves pense pensem pensen penses pensessen pensesses pensessin pensessis penseu pensi pensin pensis penso pensà pensàrem pensàreu pensàs pensàssem pensàsseu pensàssim pensàssiu pensàvem pensàveu pensés penséssem pensésseu penséssim penséssiu pensí sept val v
cogitare cogito

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ n fem
alimonia
Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pentina pentinada pentinades pentinam pentinant pentinar pentinara pentinaran pentinarem pentinaren pentinares pentinareu pentinaria pentinarien pentinaries pentinarà pentinaràs pentinaré pentinaríem pentinaríeu pentinassen pentinasses pentinassin pentinassis pentinat pentinats pentinau pentinava pentinaven pentinaves pentine pentinem pentinen pentines pentinessen pentinesses pentinessin pentinessis pentineu pentini pentinin pentinis pentino pentinà pentinàrem pentinàreu pentinàs pentinàssem pentinàsseu pentinàssim pentinàssiu pentinàvem pentinàveu pentinés pentinéssem pentinésseu pentinéssim pentinéssiu pentiní pentín sept val v
pectere pectō
Posar en ordre els cabells amb una pinta.

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ n masc
rupes

penyora /peˈɲo.ɾa/ /pəˈɲo.ɾə/ n fem
pignori pignoris pignus signum
Allò que es dóna per seguretat d'algun deute o contracte.
pignori pignoris pignus
Qualsevol cosa no material que serveix per seguretat i fermesa d'alguna cosa.
En alguns jocs, cosa que cal pagar o obligació contreta per culpa d'una mala jugada o situació similar.

península /peˈnin.su.ɫa/ n fem
paeninsula paenīnsula

penó /peˈno/ /pəˈno/ n masc
extremum
La punta dels pals de les antenes d'una embarcació.

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ preposition
nam

per casualitat /peɾ adv
fortuito

per exemple adv
exempli gratia

per molts anys Interjection
felicem natalem
Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què adv
quare cur

per si de cas adv
si forte

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ n fem
pirum

perca /ˈpeɾ.ka/ /ˈpɛr.kə/ n fem
perca

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ bal occ perceba percebem perceben percebent percebera perceberen perceberes percebes percebessen percebesses percebessin percebessis percebeu percebi percebia percebien percebies percebin percebis percebo percebran percebre percebrem percebreu percebria percebrien percebries percebrà percebràs percebré percebríem percebríeu percebuda percebudes percebut percebuts percebé percebérem percebéreu percebés percebéssem percebésseu percebéssim percebéssiu percebí percebíem percebíeu percep perceps sept val v
sagire
Copsar per mitjà dels sentits.

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ n fem
sensus

perdiu /peɾˈðiw/ n fem
perdrix perdix

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perdon perdona perdonada perdonades perdonam perdonant perdonar perdonara perdonaran perdonarem perdonaren perdonares perdonareu perdonaria perdonarien perdonaries perdonarà perdonaràs perdonaré perdonaríem perdonaríeu perdonassen perdonasses perdonassin perdonassis perdonat perdonats perdonau perdonava perdonaven perdonaves perdone perdonem perdonen perdones perdonessen perdonesses perdonessin perdonessis perdoneu perdoni perdonin perdonis perdono perdonà perdonàrem perdonàreu perdonàs perdonàssem perdonàsseu perdonàssim perdonàssiu perdonàvem perdonàveu perdonés perdonéssem perdonésseu perdonéssim perdonéssiu perdoní sept val v
ignoscere
Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdre /ˈpɛ.ðɾe/ /ˈpɛɾ.ðɾe/ alg bal occ perd perda perdem perden perdent perdera perderen perderes perdes perdessen perdesses perdessin perdessis perdeu perdi perdia perdien perdies perdin perdis perdo perdran perdre perdrem perdreu perdria perdrien perdries perdrà perdràs perdré perdríem perdríeu perds perduda perdudes perdut perduts perdé perdérem perdéreu perdés perdéssem perdésseu perdéssim perdéssiu perdí perdíem perdíeu sept val v
amitto perdo
No saber on es troba una cosa pròpia. No trobar alguna cosa que es tenia o que estava a la vista. Extraviar.
superari
En un joc, aposta, competició o batalla, treure menys puntuació que un altre, fracassar, o no guanyar.
perdo
Mancar d'algun subjecte amb qui abans es tenia tracte, amistat, etc. o de les seves conveniències, utilitat, etc., com per exemple, perdre un bon amic, els seus bons consells, etc.
Ocasionar dany o ruïna, espiritual o temporal.
evanescere
Anar faltant el color o llustre que alguna cosa tenia.
decido
Decaure algú del concepte o estimació en què era tingut, com per exemple, perdre molt amb el seu cap un empleat.
dilapido
Destruir, desaprofitar, fer malbé.
amittere jure nudo stupeo
Faltar a l'obligació d'allò que significa, o fer el contrari; per exemple, perdre el respecte (ser irrespectuós), perdre la cortesia (ser groller), etc.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ Interjection
repete
Fórmula de cortesia per a demanar disculpes.

peregrinar /pe.ɾe.ɣɾiˈna/ /pe.ɾe.ɣɾiˈnaɾ/ /pə.ɾə.ɣɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ peregrina peregrinada peregrinades peregrinam peregrinant peregrinar peregrinara peregrinaran peregrinarem peregrinaren peregrinares peregrinareu peregrinaria peregrinarien peregrinaries peregrinarà peregrinaràs peregrinaré peregrinaríem peregrinaríeu peregrinassen peregrinasses peregrinassin peregrinassis peregrinat peregrinats peregrinau peregrinava peregrinaven peregrinaves peregrine peregrinem peregrinen peregrines peregrinessen peregrinesses peregrinessin peregrinessis peregrineu peregrini peregrinin peregrinis peregrino peregrinà peregrinàrem peregrinàreu peregrinàs peregrinàssem peregrinàsseu peregrinàssim peregrinàssiu peregrinàvem peregrinàveu peregrinés peregrinéssem peregrinésseu peregrinéssim peregrinéssiu peregriní peregrín sept val v
erro
Anar d'un lloc a un altre per terres estranyes.

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perfeccion perfecciona perfeccionada perfeccionades perfeccionam perfeccionant perfeccionar perfeccionara perfeccionaran perfeccionarem perfeccionaren perfeccionares perfeccionareu perfeccionaria perfeccionarien perfeccionaries perfeccionarà perfeccionaràs perfeccionaré perfeccionaríem perfeccionaríeu perfeccionassen perfeccionasses perfeccionassin perfeccionassis perfeccionat perfeccionats perfeccionau perfeccionava perfeccionaven perfeccionaves perfeccione perfeccionem perfeccionen perfecciones perfeccionessen perfeccionesses perfeccionessin perfeccionessis perfeccioneu perfeccioni perfeccionin perfeccionis perfecciono perfeccionà perfeccionàrem perfeccionàreu perfeccionàs perfeccionàssem perfeccionàsseu perfeccionàssim perfeccionàssiu perfeccionàvem perfeccionàveu perfeccionés perfeccionéssem perfeccionésseu perfeccionéssim perfeccionéssiu perfeccioní sept val v
perficere

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ n fem
perfectiō

perfectament /perˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈment/ /pərˌfek.təˈmen/ /pərˌfɛk.təˈmen/ /pəɾˌfɛk.təˈment/ adv
ad unguem

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ adj masc
perfectus
Sense cap defecte o mancança.

perfet /peɾˈfet/ /pərˈfet/ n masc
perfectum

perfum /peɾˈfum/ n masc
unguentum costum

pergamí /pər.ɡəˈmi/ n masc
membrana

pericardi /pe.ɾiˈkaɾ.ði/ /pə.ɾiˈkar.di/ n masc
pericardium

perill /peˈɾiʎ/ n masc
periculum

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ adj masc
periculosus

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
diurnalismus

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ n neut
diurnarius

peristàltic /pe.ɾisˈtaɫ.tik/ /pə.ɾisˈtaɫ.tik/ adj masc
peristalticus
Referent al moviment rítmic de contracció o compressió i relaxació del tub digestiu.

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ adj masc
recurrens
Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ n masc
recurrens
Publicació de gran abast amb noticies que genera nova edició de forma freqüent i periòdica (un diari cada dia, un setmanari cada setmana). La informació acostuma a ser de tipus generalista.

perjudicar /per.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /pər.ʒu.ðiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perjudic perjudica perjudicada perjudicades perjudicam perjudicant perjudicar perjudicara perjudicaran perjudicarem perjudicaren perjudicares perjudicareu perjudicaria perjudicarien perjudicaries perjudicarà perjudicaràs perjudicaré perjudicaríem perjudicaríeu perjudicassen perjudicasses perjudicassin perjudicassis perjudicat perjudicats perjudicau perjudicava perjudicaven perjudicaves perjudico perjudicà perjudicàrem perjudicàreu perjudicàs perjudicàssem perjudicàsseu perjudicàssim perjudicàssiu perjudicàvem perjudicàveu perjudique perjudiquem perjudiquen perjudiques perjudiquessen perjudiquesses perjudiquessin perjudiquessis perjudiqueu perjudiqui perjudiquin perjudiquis perjudiqués perjudiquéssem perjudiquésseu perjudiquéssim perjudiquéssiu perjudiquí sept val v
praejudico

perjurar /per.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾaɾ/ /pər.ʒuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ perjur perjura perjurada perjurades perjuram perjurant perjurar perjurara perjuraran perjurarem perjuraren perjurares perjurareu perjuraria perjurarien perjuraries perjurarà perjuraràs perjuraré perjuraríem perjuraríeu perjurassen perjurasses perjurassin perjurassis perjurat perjurats perjurau perjurava perjuraven perjuraves perjure perjurem perjuren perjures perjuressen perjuresses perjuressin perjuressis perjureu perjuri perjurin perjuris perjuro perjurà perjuràrem perjuràreu perjuràs perjuràssem perjuràsseu perjuràssim perjuràssiu perjuràvem perjuràveu perjurés perjuréssem perjurésseu perjuréssim perjuréssiu perjurí sept val v
perjuro
Jurar fals, ser perjur.
pejero
Jurar molt o per vici o per afegir força a un jurament.

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ n masc
periūrium

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ n fem
margarita
Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ adj
aeternus

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ bal occ permesa permeses permesos permet permeta permetem permeten permetent permetera permeteren permeteres permetes permetessen permetesses permetessin permetessis permeteu permeti permetia permetien permeties permetin permetis permeto permetran permetre permetrem permetreu permetria permetrien permetries permetrà permetràs permetré permetríem permetríeu permets permeté permetérem permetéreu permetés permetéssem permetésseu permetéssim permetéssiu permetí permetíem permetíeu permès permés sept val v
permittere

permutar /per.muˈta/ /peɾ.muˈta/ /peɾ.muˈtaɾ/ /pər.muˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ permut permuta permutada permutades permutam permutant permutar permutara permutaran permutarem permutaren permutares permutareu permutaria permutarien permutaries permutarà permutaràs permutaré permutaríem permutaríeu permutassen permutasses permutassin permutassis permutat permutats permutau permutava permutaven permutaves permute permutem permuten permutes permutessen permutesses permutessin permutessis permuteu permuti permutin permutis permuto permutà permutàrem permutàreu permutàs permutàssem permutàsseu permutàssim permutàssiu permutàvem permutàveu permutés permutéssem permutésseu permutéssim permutéssiu permutí sept val v
permuto
Intercanviar de lloc dues coses.

permòdol /peɾˈmɔ.ðoɫ/ /pərˈmɔ.ðuɫ/ /pəɾˈmɔ.ðoɫ/ n masc
abacus
Peça composta de tres fustes col·locades en triangle per a sostenir prestatges.
mensala mutulus
Peça de ferro que surt de la paret sobre la què se sostenen els balcons.

pern /ˈpɛrn/ n masc
clavus
Clau rodó i de gran cabota quasi rodona.
cuodax
Clavilla de ferro.
munire
Instrument de ferro amb què es tanquen i obren portes, finestres, etc.
uncus
Espècie de mig golfo o clau ganxut sense punta que usen els fusters per posar i treure fàcilment les portes.

pernil /pərˈniɫ/ n masc
perna
(aliments) Embotit format amb la carn del porc.

perorar /pe.ɾoˈɾa/ /pe.ɾoˈɾaɾ/ /pə.ɾoˈɾa/ /pə.ɾuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ peror perora perorada perorades peroram perorant perorar perorara peroraran perorarem peroraren perorares perorareu peroraria perorarien peroraries perorarà peroraràs peroraré peroraríem peroraríeu perorassen perorasses perorassin perorassis perorat perorats perorau perorava peroraven peroraves perore perorem peroren perores peroressen peroresses peroressin peroressis peroreu perori perorin peroris peroro perorà peroràrem peroràreu peroràs peroràssem peroràsseu peroràssim peroràssiu peroràvem peroràveu perorés peroréssem perorésseu peroréssim peroréssiu perorí sept val v
peroro
Fer un discurs llarg i inoportú.

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ adj
perpendiculāris

perpetuar /per.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈaɾ/ /pər.pə.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perpetua perpetuada perpetuades perpetuam perpetuant perpetuar perpetuara perpetuaran perpetuarem perpetuaren perpetuares perpetuareu perpetuaria perpetuarien perpetuaries perpetuarà perpetuaràs perpetuaré perpetuaríem perpetuaríeu perpetuassen perpetuasses perpetuassin perpetuassis perpetuat perpetuats perpetuau perpetuava perpetuaven perpetuaves perpetue perpetuem perpetuen perpetues perpetuessen perpetuesses perpetuessin perpetuessis perpetueu perpetuo perpetuu perpetuà perpetuàrem perpetuàreu perpetuàs perpetuàssem perpetuàsseu perpetuàssim perpetuàssiu perpetuàvem perpetuàveu perpetués perpetuéssem perpetuésseu perpetuéssim perpetuéssiu perpetuí perpetuï perpetuïn perpetuïs sept val v
aeternō

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ conjunction
quia
Nexe causal.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ n fem
capillamentum caliandrum

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ adj
persicus
Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ n neut
perses
Natural de Pèrsia.

perseguir /pal.siˈɣi/ /per.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣiɾ/ /pər.səˈɣi/ /pəɾ.səˈɣi/ bal n-occ occ persegueix persegueixen persegueixes persegueixi persegueixin persegueixis persegueixo perseguesc perseguesqui perseguesquin perseguesquis perseguia perseguida perseguides perseguien perseguies perseguiguem perseguigueu perseguim perseguint perseguir perseguira perseguiran perseguirem perseguiren perseguires perseguireu perseguiria perseguirien perseguiries perseguirà perseguiràs perseguiré perseguiríem perseguiríeu perseguisc perseguisca perseguisquen perseguisques perseguissen perseguisses perseguissin perseguissis perseguit perseguits perseguiu perseguix perseguixen perseguixes perseguixo perseguí perseguíem perseguíeu perseguírem perseguíreu perseguís perseguíssem perseguísseu perseguíssim perseguíssiu sept val v
apīscor
Seguir una persona, animal o objecte que s'està escapant amb intenció d'atrapar-lo.
Intentar aconseguir un objectiu a través del treball assidu.

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ persever persevera perseverada perseverades perseveram perseverant perseverar perseverara perseveraran perseverarem perseveraren perseverares perseverareu perseveraria perseverarien perseveraries perseverarà perseveraràs perseveraré perseveraríem perseveraríeu perseverassen perseverasses perseverassin perseverassis perseverat perseverats perseverau perseverava perseveraven perseveraves persevere perseverem perseveren perseveres perseveressen perseveresses perseveressin perseveressis persevereu perseveri perseverin perseveris persevero perseverà perseveràrem perseveràreu perseveràs perseveràssem perseveràsseu perseveràssim perseveràssiu perseveràvem perseveràveu perseverés perseveréssem perseverésseu perseveréssim perseveréssiu perseverí sept val v
persevērō

persistència /peɾ.sisˈtɛn.si.a/ n fem
pervicacia

persona /peɾˈso.na/ n fem
homo

persona jurídica n fem
persona iuridica

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ adj
proprius
Relatiu o pertanyent a la persona.

personalitat n fem
indoles
Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.

persuadir /per.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈðiɾ/ /pər.su.əˈði/ bal n-occ occ persuadeix persuadeixen persuadeixes persuadeixi persuadeixin persuadeixis persuadeixo persuadesc persuadesqui persuadesquin persuadesquis persuadia persuadida persuadides persuadien persuadies persuadiguem persuadigueu persuadim persuadint persuadir persuadira persuadiran persuadirem persuadiren persuadires persuadireu persuadiria persuadirien persuadiries persuadirà persuadiràs persuadiré persuadiríem persuadiríeu persuadisc persuadisca persuadisquen persuadisques persuadissen persuadisses persuadissin persuadissis persuadit persuadits persuadiu persuadix persuadixen persuadixes persuadixo persuadí persuadíem persuadíeu persuadírem persuadíreu persuadís persuadíssem persuadísseu persuadíssim persuadíssiu sept val v
exōrō

pertot /peɾˈtot/ /pərˈtot/ adv
ubicumque

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ bal pertanc pertanga pertanguda pertangudes pertanguem pertanguen pertanguera pertangueren pertangueres pertangues pertanguessen pertanguesses pertanguessin pertanguessis pertangueu pertangui pertanguin pertanguis pertangut pertanguts pertangué pertanguérem pertanguéreu pertangués pertanguéssem pertanguésseu pertanguéssim pertanguéssiu pertanguí pertany pertanyem pertanyen pertanyent pertanyeran pertanyerem pertanyeren pertanyeres pertanyereu pertanyeria pertanyerien pertanyeries pertanyerà pertanyeràs pertanyeré pertanyeríem pertanyeríeu pertanyessin pertanyessis pertanyeu pertanyi pertanyia pertanyien pertanyies pertanyin pertanyis pertanyo pertanys pertanyuda pertanyudes pertanyut pertanyuts pertanyé pertanyérem pertanyéreu pertanyés pertanyéssim pertanyéssiu pertanyí pertanyíem pertanyíeu pertànyer sept val v
insum
Ésser alguna cosa propietat d'algú.

peruà /pə.ɾuˈa/ adj masc
peruviana
Relatiu o pertanyent al Perú o la seva llengua.

peruà /pə.ɾuˈa/ n masc
peruviana
Persona que habita o és originària del Perú.

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ n masc
circumferentia

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ n masc
aetas
Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ n masc
pondus
(no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pes pesa pesada pesades pesam pesant pesar pesara pesaran pesarem pesaren pesares pesareu pesaria pesarien pesaries pesarà pesaràs pesaré pesaríem pesaríeu pesassen pesasses pesassin pesassis pesat pesats pesau pesava pesaven pesaves pese pesem pesen peses pesessen pesesses pesessin pesessis peseu pesi pesin pesis peso pesà pesàrem pesàreu pesàs pesàssem pesàsseu pesàssim pesàssiu pesàvem pesàveu pesés peséssem pesésseu peséssim peséssiu pesí sept val v
expendō
(transitiu) Mesurar el pes.

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ adj masc
gravis

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ n masc
piscator
Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pesc pesca pescada pescades pescam pescant pescar pescara pescaran pescarem pescaren pescares pescareu pescaria pescarien pescaries pescarà pescaràs pescaré pescaríem pescaríeu pescassen pescasses pescassin pescassis pescat pescats pescau pescava pescaven pescaves pesco pescà pescàrem pescàreu pescàs pescàssem pescàsseu pescàssim pescàssiu pescàvem pescàveu pesque pesquem pesquen pesques pesquessen pesquesses pesquessin pesquessis pesqueu pesqui pesquin pesquis pesqués pesquéssem pesquésseu pesquéssim pesquéssiu pesquí sept val v
piscor
Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ n masc
praesepe

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ n fem
peseta
Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessigar /pa.siˈɡa/ /pe.siˈɣa/ /pe.siˈɣaɾ/ /pə.siˈɣa/ /pə.siˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pessig pessiga pessigada pessigades pessigam pessigant pessigar pessigara pessigaran pessigarem pessigaren pessigares pessigareu pessigaria pessigarien pessigaries pessigarà pessigaràs pessigaré pessigaríem pessigaríeu pessigassen pessigasses pessigassin pessigassis pessigat pessigats pessigau pessigava pessigaven pessigaves pessigo pessigue pessiguem pessiguen pessigues pessiguessen pessiguesses pessiguessin pessiguessis pessigueu pessigui pessiguin pessiguis pessigués pessiguéssem pessiguésseu pessiguéssim pessiguéssiu pessiguí pessigà pessigàrem pessigàreu pessigàs pessigàssem pessigàsseu pessigàssim pessigàssiu pessigàvem pessigàveu sept val v
vellicare
Estrènyer la pell amb dos dits.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ n fem
pestis

pestanya /pesˈta.ɲa/ n fem
cilia cilium
Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ n masc
peditum
Ventositat expel·lida per l'anus.

petar /peˈta/ /peˈtaɾ/ /pəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pet peta petada petades petam petant petar petara petaran petarem petaren petares petareu petaria petarien petaries petarà petaràs petaré petaríem petaríeu petassen petasses petassin petassis petat petats petau petava petaven petaves pete petem peten petes petessen petesses petessin petessis peteu peti petin petis peto petà petàrem petàreu petàs petàssem petàsseu petàssim petàssiu petàvem petàveu petés petéssem petésseu petéssim petéssiu petí sept val v
pēdō
(pronominal) Expulsar gas per l'anus, resultat de la digestió.

petició /pe.ti.siˈo/ /pə.ti.siˈo/ n fem
petitio

petit /peˈtit/ petita adj masc
parvus
De poca grandària, volum o alçada.

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ n fem
vestīgium vola

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ n masc
petroleum
Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ n masc
navis petrolearia
Vaixell de càrrega dissenyat per al transport de petroli o altres combustibles líquids.

petó /peˈto/ n masc
basium osculum

peu n masc
pes pēs
Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ n fem
pars

peó /peˈo/ n masc
pedes
(històric) Soldat d'infanteria que lluitava a peu.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ n fem
ungula

pi n masc
pinus taeda
(botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ n neut
pianistus

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ n masc
clavile
Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

pic /ˈpik/ n masc
aestus punctum
Punt que es fa amb la punta de la ploma o amb altre instrument semblant.
aestus discrimine pulsatio
Cop que es dóna a la porta per trucar.
aestus discrimine macula
Senyal o taca a manera de piga que tenen algunes coses.
punctio aestus
Forat que es fa amb instrument petit i de punxa, com l'agulla.
aestus picus
Cim d'un puig o muntanya que termina en punta.
aestus
(golf) Marca deixada per la bola en un camp de joc, especialment al green i al carrer, en caure-hi.

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ n fem
hasta amula labrum
Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
amula labrum pila
Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
amula labrum
aigüera
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
Pic, cim d'una muntanya.

picada /piˈka.ða/ /piˈka.ðə/ n fem
punctio
Acció i efecte de picar.
Ferida produïda amb algun instrument de punxa, o per insectes o ocells amb el fibló o amb el bec.
condimentum
Composició d'algunes coses aixafades al morter que es fa per amanir les viandes.

picant /piˈkan/ /piˈkant/ adj
acromonia
Acrimònia d'algunes coses que exciten el sentit del gust.
mordax
Que té certa acrimònia ofensiva, o per la forma de dir o pel significat de les paraules.

picaporta /pi.kaˈpɔr.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.tɔ/ /pi.kəˈpɔr.tə/ n masc
cantharus

picar /piˈka/ /piˈkaɾ/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ pic pica picada picades picaia picaien picaies picam picant picar picara picaran picarem picaren picares picareu picaria picarien picaries picariva picariven picarives picarà picaràs picaré picaríem picaríeu picarívem picaríveu picassen picasses picassin picassis picat picats picau picava picaven picaves picavi picavo pico picos picà picàiem picàieu picàrem picàreu picàs picàssem picàsseu picàssim picàssiu picàvem picàvets picàveu picàvom pique piqueguem piqueguessa piqueguessen piqueguesses piquegueu piquegués piqueguéssom piqueguéssou piquem piquen piques piquessa piquessen piquesses piquessi piquessin piquessis piqueu piqui piquin piquis piqués piquéssem piquésseu piquéssim piquéssiu piquí sept v.cent val v
percutere
Donar cops a alguna cosa amb pedra, bastó, martell o altre instrument.
percutere pruire pungere stomachari
picar la carn, trinxar-la
pungere
picar l'ullet, fer l'ullet, tancar-lo ràpidament com a signe de complicitat.
mordere
Mossegar el peix l'esquer posar en l'ham per pescar.
ferire
Agafar els ocells alguna cosa amb el bec, prendre's el menjar.
pruire
Coure, causar coïssor, tenir una sensació desagradable de picor, cremor o formigueig.
picar a algú, provocar
gloriari stomachari
(pronominal) Jactar-se d'alguna bona qualitat o habilitat, tenir-se per destre en algun art.

picat /piˈkat/ n masc
gurguliosus
Resultat de picar.

picola /piˈkɔ.ɫa/ /piˈkɔ.ɫɔ/ /piˈkɔ.ɫə/ n fem
parvi

picotejar /pi.ko.teˈd͡ʒa/ /pi.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ko.teˈʒa/ /pi.ko.təˈd͡ʒa/ /pi.ku.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ picotege picotegem picotegen picoteges picotegessen picotegesses picotegessin picotegessis picotegeu picotegi picotegin picotegis picotegés picotegéssem picotegésseu picotegéssim picotegéssiu picotegí picoteig picoteja picotejada picotejades picotejam picotejant picotejar picotejara picotejaran picotejarem picotejaren picotejares picotejareu picotejaria picotejarien picotejaries picotejarà picotejaràs picotejaré picotejaríem picotejaríeu picotejassen picotejasses picotejassin picotejassis picotejat picotejats picotejau picotejava picotejaven picotejaves picotejo picotejà picotejàrem picotejàreu picotejàs picotejàssem picotejàsseu picotejàssim picotejàssiu picotejàvem picotejàveu sept val v
ferire

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ adj masc
lingua Pedemontana
Relatiu o pertanyent a Piemont o a la seva parla.

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ n masc
lingua Pedemontana
Persona que habita o és originària de Piemont.

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ n fem
pietas

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ n fem
lentigo

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ n masc
pigmentum

pila /ˈpi.ɫa/ n fem
pila
Bateria elèctrica.

pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ n neut
columna
Element vertical de suport en una construcció.

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ n fem
pila
Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ pilot pilota pilotada pilotades pilotaia pilotaien pilotaies pilotam pilotant pilotar pilotara pilotaran pilotarem pilotaren pilotares pilotareu pilotaria pilotarien pilotaries pilotariva pilotariven pilotarives pilotarà pilotaràs pilotaré pilotaríem pilotaríeu pilotarívem pilotaríveu pilotassen pilotasses pilotassin pilotassis pilotat pilotats pilotau pilotava pilotaven pilotaves pilotavi pilotavo pilote piloteguem piloteguessa piloteguessen piloteguesses pilotegueu pilotegués piloteguéssom piloteguéssou pilotem piloten pilotes pilotessa pilotessen pilotesses pilotessi pilotessin pilotessis piloteu piloti pilotin pilotis piloto pilotos pilots pilotà pilotàiem pilotàieu pilotàrem pilotàreu pilotàs pilotàssem pilotàsseu pilotàssim pilotàssiu pilotàvem pilotàvets pilotàveu pilotàvom pilotés pilotéssem pilotésseu pilotéssim pilotéssiu pilotí sept v.cent val v
gubernō

pimpoll /pimˈpoʎ/ n masc
pullulus

pineda /piˈne.ða/ n fem
pinetum

pinsà n masc
fringillus

pinta /ˈpin.ta/ n fem
pecten
Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintallavis /ˌpin.taˈʎa.vis/ /ˌpin.taˈʎa.βis/ /ˌpin.təˈʎa.vis/ /ˌpin.təˈʎa.βis/ n masc
baculum

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pint pinta pintada pintades pintam pintant pintar pintara pintaran pintarem pintaren pintares pintareu pintaria pintarien pintaries pintarà pintaràs pintaré pintaríem pintaríeu pintassen pintasses pintassin pintassis pintat pintats pintau pintava pintaven pintaves pinte pintem pinten pintes pintessen pintesses pintessin pintessis pinteu pinti pintin pintis pinto pintà pintàrem pintàreu pintàs pintàssem pintàsseu pintàssim pintàssiu pintàvem pintàveu pintés pintéssem pintésseu pintéssim pintéssiu pintí sept val v
pingere pingō
Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ n masc
pictor

pintura /pinˈtu.ɾa/ n fem
pigmentum
Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.

pinyol /piˈɲɔɫ/ n masc
nūcleus

pinyó n masc
nucleus pineus
Roda dentada utilitzada en diverses màquines i en especial en els vehicles per transferir el moviment de l'element propulsor (pedalada, motor, etc.) a la roda.

pinzell n masc
penicillum

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ n fem
pyra

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ adj
pirata
Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ n neut
pirata
Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

pirinenc /pi.ɾiˈneŋk/ /pi.ɾiˈnɛŋ/ adj
Pyrenaicus

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ n fem
pyramis

pisa /ˈpi.za/ /ˈpi.zə/ n fem
fictilis
Ceràmica de pasta porosa recoberta d'un vernís vitrificat transparent o opac.

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ n fem
piscina piscīna
Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ n fem
abacus
Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ n fem
pistolium

pit n masc
pectus mamma
Tòrax humà.
pectus
Part exterior del tòrax humà.
sumen mamma
Mamella, especialment de la dona.

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ adj
peior
De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pix pixa pixada pixades pixam pixant pixar pixara pixaran pixarem pixaren pixares pixareu pixaria pixarien pixaries pixarà pixaràs pixaré pixaríem pixaríeu pixassen pixasses pixassin pixassis pixat pixats pixau pixava pixaven pixaves pixe pixem pixen pixes pixessen pixesses pixessin pixessis pixeu pixi pixin pixis pixo pixà pixàrem pixàreu pixàs pixàssem pixàsseu pixàssim pixàssiu pixàvem pixàveu pixés pixéssem pixésseu pixéssim pixéssiu pixí sept val v
meiere
(col·loquial) orinar

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ n fem
placentula pitta

pla plana plans adj masc
planus
Llis, sense elevacions.

pla n masc
planum
Zona geogràfica sense grans elevacions.
consilium
Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ n fem
placenta

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ n masc
iucunditas
Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ n fem
pestis

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ n fem
campus
Àrea de terreny extensa amb un relleu relativament pla i d'altitud escassa.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ n masc
planeta stella errans

planta n fem
planta herba
Vegetal herbaci.
tabulatum
Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu n fem
planta

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ plant planta plantada plantades plantam plantant plantar plantara plantaran plantarem plantaren plantares plantareu plantaria plantarien plantaries plantarà plantaràs plantaré plantaríem plantaríeu plantassen plantasses plantassin plantassis plantat plantats plantau plantava plantaven plantaves plante plantem planten plantes plantessen plantesses plantessin plantessis planteu planti plantin plantis planto plantà plantàrem plantàreu plantàs plantàssem plantàsseu plantàssim plantàssiu plantàvem plantàveu plantés plantéssem plantésseu plantéssim plantéssiu plantí sept val v
serere
Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.

plantatge /pɫanˈta.d͡ʒe/ /pɫənˈta.d͡ʒə/ n masc
plantāgō

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ planx planxa planxada planxades planxam planxant planxar planxara planxaran planxarem planxaren planxares planxareu planxaria planxarien planxaries planxarà planxaràs planxaré planxaríem planxaríeu planxassen planxasses planxassin planxassis planxat planxats planxau planxava planxaven planxaves planxe planxem planxen planxes planxessen planxesses planxessin planxessis planxeu planxi planxin planxis planxo planxà planxàrem planxàreu planxàs planxàssem planxàsseu planxàssim planxàssiu planxàvem planxàveu planxés planxéssem planxésseu planxéssim planxéssiu planxí sept val v
ferro levigare

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ n fem
thrombocytus

plastre /ˈpɫas.tɾe/ /ˈpɫas.tɾə/ n masc
plasma

plat n masc
catillus
Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ n fem
ora acta litus

platí /pɫəˈti/ n masc
platinum

plaça /ˈpɫa.sə/ n fem
forum

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ plena plens adj masc
plenus
Que està farcit fins a estar complet.

pleura /ˈpɫɛw.ɾa/ /ˈpɫɛw.ɾə/ /ˈpɫɛw.ɾɛ/ n fem
pleura

pleural /pɫewˈɾaɫ/ /pɫəwˈɾaɫ/ adj
pleuralis

plom n masc
plumbum

ploma /ˈpɫo.ma/ n fem
pluma penna
Estructura de ceratines de la pell dels ocells.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ n masc
fletus

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ plor plora plorada plorades ploram plorant plorar plorara ploraran plorarem ploraren plorares plorareu ploraria plorarien ploraries plorarà ploraràs ploraré ploraríem ploraríeu plorassen plorasses plorassin plorassis plorat plorats plorau plorava ploraven ploraves plore plorem ploren plores ploressen ploresses ploressin ploressis ploreu plori plorin ploris ploro plorà ploràrem ploràreu ploràs ploràssem ploràsseu ploràssim ploràssiu ploràvem ploràveu plorés ploréssem plorésseu ploréssim ploréssiu plorí sept val v
flere fleo

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ v
pluere
Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ n fem
pluvia imber

plural adj
multitudo
Que denota més d’un.

plural n masc
multitudo
Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ n masc
plusquamperfectum

plutoni n masc
plutonium

plànyer /ˈpɫa.ɲe/ /ˈpɫa.ɲeɾ/ /ˈpɫa.ɲə/ bal planc planga planguda plangudes planguem planguen planguera plangueren plangueres plangues planguessen planguesses planguessin planguessis plangueu plangui planguin planguis plangut planguts plangué planguérem planguéreu plangués planguéssem planguésseu planguéssim planguéssiu planguí plany planyem planyen planyent planyeran planyerem planyeren planyeres planyereu planyeria planyerien planyeries planyerà planyeràs planyeré planyeríem planyeríeu planyessin planyessis planyeu planyi planyia planyien planyies planyin planyis planyo planys planyuda planyudes planyut planyuts planyé planyérem planyéreu planyés planyéssim planyéssiu planyí planyíem planyíeu plànyer sept val v
plango
Plorar, lamentar-se.
misereor
Compadir, sentir compassió.

plàstic n masc
plastica
Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

plàtan /ˈpɫa.tən/ n masc
platanus

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ n fem
pneumonia
Pulmonia

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ n fem
populus
Conjunt de gent residint a una zona.

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ n masc
gens populus
Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
pagus vicus
(castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ pobra pobres adj masc
pauper
Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ n fem
paupertas
Manca de diners o recursos.

poc poca pocs adj masc
non multus
En quantitat escassa.

poc adv
non multus
De manera escassa.

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ n fem
veneficium

podar /poˈða/ /poˈðaɾ/ /puˈða/ /puˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pod poda podada podades podam podant podar podara podaran podarem podaren podares podareu podaria podarien podaries podarà podaràs podaré podaríem podaríeu podassen podasses podassin podassis podat podats podau podava podaven podaves pode podem poden podes podessen podesses podessin podessis podeu podi podin podis podo podà podàrem podàreu podàs podàssem podàsseu podàssim podàssiu podàvem podàveu podés podéssem podésseu podéssim podéssiu podí sept val v
pampino

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ occ podem poden podent poder podeu podia podien podies podran podrem podreu podria podrien podries podrà podràs podré podríem podríeu podíem podíeu poguda pogudes poguera pogueren pogueres poguessen poguesses poguessin poguessis pogut poguts pogué poguérem poguéreu pogués poguéssem poguésseu poguéssim poguéssiu poguí pot pots puc puga pugam pugau puguem puguen pugues pugueu pugui puguin puguis val v
valere possum
Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
valere
Tenir força i activitat per a obrar, resistir o sofrir.
posse
Excitar a algú a que faci o deixi de fer alguna cosa.

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ adj masc
imperiosus

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ podreix podreixa podreixen podreixes podreixi podreixin podreixis podreixo podreixs podresc podresca podresquen podresques podresqui podresquin podresquis podria podrida podrides podrien podries podriguem podriguera podrigueren podrigueres podriguessen podriguesses podriguessin podriguessis podrigueu podrigueva podrigueven podrigueves podrigué podriguérem podriguéreu podrigués podriguéssem podriguésseu podriguéssim podriguéssiu podriguévem podriguéveu podrim podrint podrir podrira podriran podrirem podriren podrires podrireu podriria podririen podriries podririva podririven podririves podrirà podriràs podriré podriríem podriríeu podrirívem podriríveu podrisc podrisca podrisco podriscos podrisquem podrisquen podrisques podrisqueu podrissa podrissen podrisses podrissi podrissin podrissis podrist podrit podrits podriu podriva podriven podrives podrix podrixa podrixen podrixes podrixi podrixin podrixis podrixo podrixos podrí podríem podríets podríeu podrírem podríreu podrís podríscon podríssem podrísseu podríssim podríssiu podríssom podríssou podrívem podríveu podríxon sept v.cent val v
putrescere

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ n masc
carmen poema

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ n fem
poesis

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ n neut
poeta

pol /ˈpɔɫ/ n masc
polus

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ n fem
vigil vigiles
Cos de seguretat civil.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ bal n-occ occ poleix poleixen poleixes poleixi poleixin poleixis poleixo polesc polesqui polesquin polesquis polia polida polides polien polies poliguem poligueu polim polint polir polira poliran polirem poliren polires polireu poliria polirien poliries polirà poliràs poliré poliríem poliríeu polisc polisca polisquen polisques polissen polisses polissin polissis polit polits poliu polix polixen polixes polixo polí políem políeu polírem políreu polís políssem polísseu políssim políssiu sept val v
poliō
Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.
Donar a quelcom un aspecte net i endreçat.
Passar una llima i rebaixar un material fins que quedi llis.

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ n fem
trochlea

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ n masc
pediculus
Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ n masc
populus

polleguera /po.ʎeˈɣe.ɾa/ /po.ʎəˈɣe.ɾə/ /pu.ʎəˈɣe.ɾə/ n fem
axis
Eix sobre del qual descansa i es mouen les portes.
En les campanes el piu o tenidor.

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ n masc
polonium

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ adj masc
Polonicus
Relatiu a Polònia, als seus habitants o a la seva llengua.

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ n masc
Polonicus
Habitant de Polònia.
(masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols n fem
pulvis
Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols n masc
pulsus
Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

poltre n masc
equuleus
Aparell per subjectar les bèsties que cal ferrar les potes.
Aparell que es feia servir antigament per subjectar una persona mentre rebia càstig corporal.

polze /ˈpoɫ.ze/ n masc
pollex

pol·len /ˈpɔ.ɫen/ /ˈpɔ.ɫən/ /ˈpɔɫ.ɫen/ /ˈpɔɫ.ɫən/ n masc
pollen

polígon n masc
polygonum
Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ adj masc
polīticus
Relatiu o pertanyent a la política.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ n masc
politicus
Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ n fem
cīvīlitās
En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.

pom /ˈpom/ n masc
fasciculus
Grup de flors que, agafades per les tiges, caben en una mà.

poma /ˈpo.mə/ n fem
malum mālum

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ n fem
unguentum
Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ n fem
pompa

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ n masc
favonius
Vent que bufa procedent de l'oest.
occidens
(punt cardinal) oest

poni /ˈpɔ.ni/ n masc
caballio

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ n masc
pons
Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.

pop n masc
polypus
Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ n fem
puppis
(nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
Part del darrere d'una aeronau.

popular /po.puˈɫa/ /po.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɫa/ /pu.puˈɫar/ /pu.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɾaɾ/ adj
favōrābilis

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
popularitas

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ n fem
metus timor

porc n masc
sus porcus
Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.
porcus
Brut, poc polit, que taca.

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ n fem
portio

pornografia /poɾ.no.ɣɾaˈfi.a/ /poɾ.no.ɣɾəˈfi.ə/ /pur.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
pornographia

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n fem
purpura
Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n masc
purpura
Color vermell fosc tirant a morat.

porrer /poˈre/ /poˈreɾ/ /puˈre/ n masc
claviger sceptrifer
Macer, qui porta porra.

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ n masc
porrum
Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).

port /ˈpɔrt/ n masc
portus
Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ n fem
porta ianua ostium
Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
foris ianua
Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
(futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ n masc
navis aëroplanigera

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ port porta portada portades portam portant portar portara portaran portarem portaren portares portareu portaria portarien portaries portarà portaràs portaré portaríem portaríeu portassen portasses portassin portassis portat portats portau portava portaven portaves porte portem porten portes portessen portesses portessin portessis porteu porti portin portis porto portà portàrem portàreu portàs portàssem portàsseu portàssim portàssiu portàvem portàveu portés portéssem portésseu portéssim portéssiu portí sept val v
vestire
Vestir una roba concreta.
portare
Transportar quelcom amb si mateix.

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ n masc
lingua Lusitana
Natural de Portugal.

porós /poˈɾos/ /puˈɾos/ adj masc
multicavus

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pos posa posada posades posam posant posar posara posaran posarem posaren posares posareu posaria posarien posaries posarà posaràs posaré posaríem posaríeu posassen posasses posassin posassis posat posats posau posava posaven posaves pose posem posen poses posessen posesses posessin posessis poseu posi posin posis poso posà posàrem posàreu posàs posàssem posàsseu posàssim posàssiu posàvem posàveu posés poséssem posésseu poséssim poséssiu posí sept val v
ponere
Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.

posició n fem
positio

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ n masc
positron

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ bal n-occ occ posseeix posseeixen posseeixes posseeixi posseeixin posseeixis posseeixo posseesc posseesqui posseesquin posseesquis posseint posseir posseiran posseirem posseireu posseiria posseirien posseiries posseirà posseiràs posseiré posseiríem posseiríeu posseí posseíem posseíeu posseírem posseíreu posseís posseíssem posseísseu posseíssim posseíssiu posseïa posseïda posseïdes posseïen posseïes posseïguem posseïgueu posseïm posseïra posseïren posseïres posseïsc posseïsca posseïsquen posseïsques posseïssen posseïsses posseïssin posseïssis posseït posseïts posseïu posseïx posseïxen posseïxes posseïxo sept val v
habeō
Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ adj
possibilis
Que pot tenir lloc.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ n masc
possibilis
Cosa que pot tenir lloc.

possiblement /poˌsi.bɫeˈment/ /poˌsi.βɫeˈmen/ /poˌsib.bɫeˈmen/ /poˌsib.bɫəˈment/ /puˌsi.βɫəˈmen/ /puˌsib.bɫəˈmen/ adv
fortasse

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ n fem
bellaria
(no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ n fem
pes
Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ n masc
kalium

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ adv
fortasse forsitan

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ n fem
potentia

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ n masc
puteus
Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

practicant /pɾak.tiˈkan/ /pɾak.tiˈkant/ /pɾək.tiˈkan/ /pɾək.tiˈkant/ n neut
exercens
Aquell qui practica.

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ n masc
praseodymium

prat /ˈpɾat/ n masc
pratum

prebenda /pɾeˈβen.da/ /pɾəˈβen.də/ n fem
præbenda

precaucionar /pɾe.kaw.si.oˈna/ /pɾe.kaw.si.oˈnaɾ/ /pɾə.kəw.si.oˈna/ /pɾə.kəw.si.uˈna/ precauciona precaucionada precaucionades precaucionant precaucionar precaucionaran precaucionarem precaucionaren precaucionares precaucionareu precaucionaria precaucionarien precaucionaries precaucionarà precaucionaràs precaucionaré precaucionaríem precaucionaríeu precaucionat precaucionats precaucionava precaucionaven precaucionaves precaucionem precaucionen precauciones precaucionessen precaucionesses precaucionessin precaucionessis precaucioneu precaucioni precaucionin precaucionis precauciono precaucionà precaucionàrem precaucionàreu precaucionàvem precaucionàveu precaucionés precaucionéssem precaucionésseu precaucionéssim precaucionéssiu precaucioní v
praecaveo

precedir /pɾe.seˈði/ /pɾe.seˈðiɾ/ /pɾə.səˈði/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ precedeix precedeixa precedeixen precedeixes precedeixi precedeixin precedeixis precedeixo precedeixs precedesc precedesca precedesquen precedesques precedesqui precedesquin precedesquis precedia precedida precedides precedien precedies precediguem precediguera precedigueren precedigueres precediguessen precediguesses precediguessin precediguessis precedigueu precedigueva precedigueven precedigueves precedigué precediguérem precediguéreu precedigués precediguéssem precediguésseu precediguéssim precediguéssiu precediguévem precediguéveu precedim precedint precedir precedira precediran precedirem precediren precedires precedireu precediria precedirien precediries precediriva precediriven precedirives precedirà precediràs precediré precediríem precediríeu precedirívem precediríveu precedisc precedisca precedisco precediscos precedisquem precedisquen precedisques precedisqueu precedissa precedissen precedisses precedissi precedissin precedissis precedist precedit precedits precediu precediva precediven precedives precedix precedixa precedixen precedixes precedixi precedixin precedixis precedixo precedixos precedí precedíem precedíets precedíeu precedírem precedíreu precedís precedíscon precedíssem precedísseu precedíssim precedíssiu precedíssom precedíssou precedívem precedíveu precedíxon sept v.cent val v
antecedere

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ n masc
praeceptum

precipici /pɾe.siˈpi.si/ /pɾə.siˈpi.si/ n masc
praecipitium

precisament /pɾeˌsi.zaˈmen/ /pɾeˌsi.zaˈment/ /pɾəˌsi.zəˈmen/ /pɾəˌsi.zəˈment/ adv
ad unguem

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ adj masc
pretiōsus

precoç /pɾeˈkos/ adj
praecox

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ precisa precisos adj masc
exactus
Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.

predicable /pɾe.ðiˈka.bɫe/ /pɾe.ðiˈka.βɫe/ /pɾe.ðiˈkab.bɫe/ /pɾə.ðiˈka.βɫə/ /pɾə.ðiˈkab.bɫə/ adj
prædicabilis
Que és digne de ser predicat.
prædicabile
(lògica) Una de les cinc classes a què es redueixen totes les coses que es poden dir del subjecte.

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ n masc
concionator
Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicament /pɾe.ði.kaˈmen/ /pɾe.ði.kaˈment/ /pɾə.ði.kəˈmen/ /pɾə.ði.kəˈment/ n masc
existimatio praedicamentum
(filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.

predicat /pɾe.ðiˈkat/ /pɾə.ðiˈkat/ n masc
attribūtum

predicció n fem
praedictio

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ bal eiv nota 1 occ predeia predeien predeies predeim predeis predic prediem predient predieu prediga predigau prediguem prediguen prediguera predigueren predigueres predigues prediguessen prediguesses prediguessin prediguessis predigueu predigui prediguin prediguis predigué prediguérem prediguéreu predigués prediguéssem prediguésseu prediguéssim prediguéssiu prediguí predir prediran predirem predireu prediria predirien prediries predirà prediràs prediré prediríem prediríeu predis predit predita predites predits prediu prediuen predius predèiem predèieu v.cent val v
praeloqui

preferiblement /pɾe.feˌɾi.bɫeˈment/ /pɾe.feˌɾi.βɫeˈmen/ /pɾe.feˌɾib.bɫeˈmen/ /pɾə.fəˌɾi.βɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈmen/ /pɾə.fəˌɾib.bɫəˈment/ adv
potior

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ bal n-occ occ prefereix prefereixen prefereixes prefereixi prefereixin prefereixis prefereixo preferesc preferesqui preferesquin preferesquis preferia preferida preferides preferien preferies preferiguem preferigueu preferim preferint preferir preferira preferiran preferirem preferiren preferires preferireu preferiria preferirien preferiries preferirà preferiràs preferiré preferiríem preferiríeu preferisc preferisca preferisquen preferisques preferissen preferisses preferissin preferissis preferit preferits preferiu preferix preferixen preferixes preferixo preferí preferíem preferíeu preferírem preferíreu preferís preferíssem preferísseu preferíssim preferíssiu sept val v
addicere

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ n masc
praeverbium praefīxum
En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ preg prega pregada pregades pregam pregant pregar pregara pregaran pregarem pregaren pregares pregareu pregaria pregarien pregaries pregarà pregaràs pregaré pregaríem pregaríeu pregassen pregasses pregassin pregassis pregat pregats pregau pregava pregaven pregaves prego pregue preguem preguen pregues preguessen preguesses preguessin preguessis pregueu pregui preguin preguis pregués preguéssem preguésseu preguéssim preguéssiu preguí pregà pregàrem pregàreu pregàs pregàssem pregàsseu pregàssim pregàssiu pregàvem pregàveu sept val v
orare
(intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.

pregonar /pɾe.ɣoˈna/ /pɾe.ɣoˈnaɾ/ /pɾə.ɣoˈna/ /pɾə.ɣuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pregon pregona pregonada pregonades pregonam pregonant pregonar pregonara pregonaran pregonarem pregonaren pregonares pregonareu pregonaria pregonarien pregonaries pregonarà pregonaràs pregonaré pregonaríem pregonaríeu pregonassen pregonasses pregonassin pregonassis pregonat pregonats pregonau pregonava pregonaven pregonaves pregone pregonem pregonen pregones pregonessen pregonesses pregonessin pregonessis pregoneu pregoni pregonin pregonis pregono pregonà pregonàrem pregonàreu pregonàs pregonàssem pregonàsseu pregonàssim pregonàssiu pregonàvem pregonàveu pregonés pregonéssem pregonésseu pregonéssim pregonéssiu pregoní sept val v
proclamo

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ n fem
rogatio quaestio
Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pregunt pregunta preguntada preguntades preguntam preguntant preguntar preguntara preguntaran preguntarem preguntaren preguntares preguntareu preguntaria preguntarien preguntaries preguntarà preguntaràs preguntaré preguntaríem preguntaríeu preguntassen preguntasses preguntassin preguntassis preguntat preguntats preguntau preguntava preguntaven preguntaves pregunte preguntem pregunten preguntes preguntessen preguntesses preguntessin preguntessis pregunteu pregunti preguntin preguntis pregunto preguntà preguntàrem preguntàreu preguntàs preguntàssem preguntàsseu preguntàssim preguntàssiu preguntàvem preguntàveu preguntés preguntéssem preguntésseu preguntéssim preguntéssiu preguntí sept val v
quaerere

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ n fem
oratio

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ n masc
praemium

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ alg bal eiv nota 1 occ premia premiada premiades premiam premiant premiar premiara premiaran premiarem premiaren premiares premiareu premiaria premiarien premiaries premiarà premiaràs premiaré premiaríem premiaríeu premiassen premiasses premiassin premiassis premiat premiats premiau premiava premiaven premiaves premie premiem premien premies premiessen premiesses premiessin premiessis premieu premii premio premià premiàrem premiàreu premiàs premiàssem premiàsseu premiàssim premiàssiu premiàvem premiàveu premiés premiéssem premiésseu premiéssim premiéssiu premií premiï premiïn premiïs sept v.cent val v
addicere

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ n fem
praemonitio

premsa /ˈpɾem.sa/ /ˈpɾem.sə/ n fem
pressorium
Màquina que serveix per a comprimir entre dos elements que fan pressió.
Conjunt de publicacions periòdiques dels mitjans de comunicació i llurs periodistes i editors.

premunir /pɾe.muˈni/ /pɾe.muˈniɾ/ /pɾə.muˈni/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ premuneix premuneixa premuneixen premuneixes premuneixi premuneixin premuneixis premuneixo premuneixs premunesc premunesca premunesquen premunesques premunesqui premunesquin premunesquis premunia premunida premunides premunien premunies premuniguem premuniguera premunigueren premunigueres premuniguessen premuniguesses premuniguessin premuniguessis premunigueu premunigueva premunigueven premunigueves premunigué premuniguérem premuniguéreu premunigués premuniguéssem premuniguésseu premuniguéssim premuniguéssiu premuniguévem premuniguéveu premunim premunint premunir premunira premuniran premunirem premuniren premunires premunireu premuniria premunirien premuniries premuniriva premuniriven premunirives premunirà premuniràs premuniré premuniríem premuniríeu premunirívem premuniríveu premunisc premunisca premunisco premuniscos premunisquem premunisquen premunisques premunisqueu premunissa premunissen premunisses premunissi premunissin premunissis premunist premunit premunits premuniu premuniva premuniven premunives premunix premunixa premunixen premunixes premunixi premunixin premunixis premunixo premunixos premuní premuníem premuníets premuníeu premunírem premuníreu premunís premuníscon premuníssem premunísseu premuníssim premuníssiu premuníssom premuníssou premunívem premuníveu premuníxon sept v.cent val v
praemunire

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ bal occ pren prenc prendran prendre prendrem prendreu prendria prendrien prendries prendrà prendràs prendré prendríem prendríeu prenem prenen prenent preneu prenga prenguem prenguen prenguera prengueren prengueres prengues prenguessen prenguesses prenguessin prenguessis prengueu prengui prenguin prenguis prengué prenguérem prenguéreu prengués prenguéssem prenguésseu prenguéssim prenguéssiu prenguí prenia prenien prenies prens preníem preníeu pres presa preses presos val v
prehendo
(transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.

prenom /pɾeˈnɔm/ /pɾəˈnɔm/ n masc
praenomen
En l'antiga Roma, nom propi personal que s'anteposava al familiar o bé al gentilici.
Nom propi personal que normalment s'anteposa als cognoms.

prenyar /pɾeˈɲa/ /pɾeˈɲaɾ/ /pɾəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ preny prenya prenyada prenyades prenyam prenyant prenyar prenyara prenyaran prenyarem prenyaren prenyares prenyareu prenyaria prenyarien prenyaries prenyarà prenyaràs prenyaré prenyaríem prenyaríeu prenyassen prenyasses prenyassin prenyassis prenyat prenyats prenyau prenyava prenyaven prenyaves prenye prenyem prenyen prenyes prenyessen prenyesses prenyessin prenyessis prenyeu prenyi prenyin prenyis prenyo prenyà prenyàrem prenyàreu prenyàs prenyàssem prenyàsseu prenyàssim prenyàssiu prenyàvem prenyàveu prenyés prenyéssem prenyésseu prenyéssim prenyéssiu prenyí sept val v
gravidare

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ n fem
sollicitudo
Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ prepar prepara preparada preparades preparaia preparaien preparaies preparam preparant preparar preparara prepararan prepararem prepararen preparares preparareu prepararia prepararien prepararies preparariva preparariven prepararives prepararà prepararàs prepararé prepararíem prepararíeu prepararívem prepararíveu preparassen preparasses preparassin preparassis preparat preparats preparau preparava preparaven preparaves preparavi preparavo prepare prepareguem prepareguessa prepareguessen prepareguesses preparegueu preparegués prepareguéssom prepareguéssou preparem preparen prepares preparessa preparessen preparesses preparessi preparessin preparessis prepareu prepari preparin preparis preparo preparos prepars preparà preparàiem preparàieu preparàrem preparàreu preparàs preparàssem preparàsseu preparàssim preparàssiu preparàvem preparàvets preparàveu preparàvom preparés preparéssem preparésseu preparéssim preparéssiu preparí sept v.cent val v
parare
Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ n fem
praepositio

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ n fem
praerogativa
Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ n fem
captura
Acció d'apoderar-se d’alguna cosa.
expugnatio
Acció de prendre violentament, especialment amb les armes.
praeda
Cosa que s’ha pres violentament.
sumptio
Porció de menjar, beure o medecina que se sol prendre d'una vegada.

presagi /pɾeˈza.d͡ʒi/ /pɾeˈza.ʒi/ /pɾəˈza.ʒi/ n masc
praesagium

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ adj
praesens
Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ n masc
praesentia
Moment actual.

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ present presenta presentada presentades presentam presentant presentar presentara presentaran presentarem presentaren presentares presentareu presentaria presentarien presentaries presentarà presentaràs presentaré presentaríem presentaríeu presentassen presentasses presentassin presentassis presentat presentats presentau presentava presentaven presentaves presente presentem presenten presentes presentessen presentesses presentessin presentessis presenteu presenti presentin presentis presento presentà presentàrem presentàreu presentàs presentàssem presentàsseu presentàssim presentàssiu presentàvem presentàveu presentés presentéssem presentésseu presentéssim presentéssiu presentí sept val v
condono
Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ n masc
praesidens

pressentiment /pɾe.sen.tiˈmen/ /pɾe.sen.tiˈment/ /pɾə.sən.tiˈmen/ /pɾə.sən.tiˈment/ n masc
praesagium

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ n fem
nīsus
Acció d'una força que prem o empeny.

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ prest presta prestada prestades prestam prestant prestar prestara prestaran prestarem prestaren prestares prestareu prestaria prestarien prestaries prestarà prestaràs prestaré prestaríem prestaríeu prestassen prestasses prestassin prestassis prestat prestats prestau prestava prestaven prestaves preste prestem presten prestes prestessen prestesses prestessin prestessis presteu presti prestin prestis presto prestà prestàrem prestàreu prestàs prestàssem prestàsseu prestàssim prestàssiu prestàvem prestàveu prestés prestéssem prestésseu prestéssim prestéssiu prestí sept val v
commodare
Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ presum presuma presumeix presumeixen presumeixes presumeixi presumeixin presumeixis presumeixo presumeixs presumen presumes presumesc presumesca presumesquen presumesques presumesqui presumesquin presumesquis presumi presumia presumida presumides presumien presumies presumiguem presumigueu presumim presumin presumint presumir presumira presumiran presumirem presumiren presumires presumireu presumiria presumirien presumiries presumirà presumiràs presumiré presumiríem presumiríeu presumis presumisc presumisca presumisquen presumisques presumissen presumisses presumissin presumissis presumit presumits presumiu presumix presumixen presumixes presumixo presumo presums presumí presumíem presumíeu presumírem presumíreu presumís presumíssem presumísseu presumíssim presumíssiu sept v.cent val v
praesumere
Sospitar o creure que succeeix un cosa o fet basant-se en pistes, senyals, etc.

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ n fem
praesentia

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ n fem
carcer

pretor /pɾeˈto/ /pɾeˈtoɾ/ /pɾəˈto/ n masc
praetor

preu n masc
pretium
Valor acordat entre venedor i comprador.

preveure /pɾeˈvew.ɾe/ /pɾeˈβew.ɾe/ /pɾəˈvəw.ɾə/ /pɾəˈvɛw.ɾə/ /pɾəˈβɛw.ɾə/ bal occ preveem preveent preveeu prevegem prevegen preveges prevegeu prevegi prevegin prevegis preveia preveiem preveien preveient preveieren preveieres preveies preveiessen preveiesses preveiessin preveiessis preveieu preveig preveim preveis preveié preveiérem preveiéreu preveiés preveiéssem preveiésseu preveiéssim preveiéssiu preveja prevera preveren preveres prevessin prevessis preveu preveuen preveuran preveure preveurem preveureu preveuria preveurien preveuries preveurà preveuràs preveuré preveuríem preveuríeu preveus previst prevista previstes previstos previu prevèiem prevèieu prevéiem prevéieu prevérem prevéreu prevés prevéssim prevéssiu prevéu val v
odoro

prim /ˈpɾim/ adj masc
macer
Cos de poca amplària o gruix

prima /ˈpɾi.ma/ /ˈpɾi.mə/ n fem
prima
(històric) Primera de les quatre parts del dia romà, des de la sortida del sol fins a la terça a mig matí, entre les 6 i 9 hores en l’equinocci.

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ n fem
ver
Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ number
prīmus primus
(ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primitiu /pɾi.miˈtiw/ adj masc
primitivus

primogènit /pɾi.moˈd͡ʒɛ.nit/ /pɾi.muˈʒɛ.nit/ n masc
prīmōgenitus

princesa /pɾinˈse.za/ /pɾinˈsə.zə/ /pɾinˈsɛ.zə/ n fem
principissa

principal adj
principalis
El més important.

principat /pɾin.siˈpat/ n masc
prīncipātus

principi n masc
initium
començament
institutum
Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

prior /pɾiˈo/ /pɾiˈoɾ/ n masc
prior

priorat /pɾi.oˈɾat/ /pɾi.uˈɾat/ n masc
prioratus
Dignitat, tasca i ofici de prior o priora, o el temps que aquest dura.
Districte en què té jurisdicció el prior.
cænobium
En l'orde de Sant Benet, el monestir dependent d'altre principal, l'abat del qual li posa prior.

privadament /pɾiˌva.ðaˈment/ /pɾiˌva.ðəˈmen/ /pɾiˌva.ðəˈment/ /pɾiˌβa.ðaˈmen/ /pɾiˌβa.ðəˈmen/ adv
clam

privat privada privats adj masc
privatus
No públic.

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ n masc
privilegium

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ n fem
prora

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ adj
probabilis

probablement /pɾoˌba.bɫeˈment/ /pɾoˌbab.bɫəˈment/ /pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /pɾuˌβab.bɫəˈmen/ adv
fortasse

probitat /pɾo.βiˈtat/ /pɾu.βiˈtat/ n fem
probitās

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ n masc
problema

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ n fem
processio

proclamació /pɾo.kɫa.ma.siˈo/ /pɾo.kɫə.mə.siˈo/ /pɾu.kɫə.mə.siˈo/ n fem
effatum

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ n fem
morōsitās prōcrāstinātiō

procrastinar /pɾo.kɾas.tiˈna/ /pɾo.kɾas.tiˈnaɾ/ /pɾo.kɾəs.tiˈna/ /pɾu.kɾəs.tiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ procrastina procrastinada procrastinades procrastinam procrastinant procrastinar procrastinara procrastinaran procrastinarem procrastinaren procrastinares procrastinareu procrastinaria procrastinarien procrastinaries procrastinarà procrastinaràs procrastinaré procrastinaríem procrastinaríeu procrastinassen procrastinasses procrastinassin procrastinassis procrastinat procrastinats procrastinau procrastinava procrastinaven procrastinaves procrastine procrastinem procrastinen procrastines procrastinessen procrastinesses procrastinessin procrastinessis procrastineu procrastini procrastinin procrastinis procrastino procrastinà procrastinàrem procrastinàreu procrastinàs procrastinàssem procrastinàsseu procrastinàssim procrastinàssiu procrastinàvem procrastinàveu procrastinés procrastinéssem procrastinésseu procrastinéssim procrastinéssiu procrastiní procrastín sept val v
procrastino

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ n masc
proconsul

prodigi /proˈdi.ʒi/ /pɾuˈdi.ʒi/ n masc
prodigium

producció n fem
productio

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ n masc
productum

productiu /pɾo.ðukˈtiw/ /pɾu.ðukˈtiw/ adj masc
conficiens

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ bal n-occ occ produeix produeixen produeixes produeixi produeixin produeixis produeixo produesc produesqui produesquin produesquis produint produir produiran produirem produireu produiria produirien produiries produirà produiràs produiré produiríem produiríeu produí produíem produíeu produírem produíreu produís produíssem produísseu produíssim produíssiu produïa produïda produïdes produïen produïes produïguem produïgueu produïm produïra produïren produïres produïsc produïsca produïsquen produïsques produïssen produïsses produïssin produïssis produït produïts produïu produïx produïxen produïxes produïxo sept val v
pariō
Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ n masc
professor
Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.
Docent d'educació secundària o d'educació universitària.

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ n neut
propheta vaticinator

profund /pɾoˈfun/ /pɾoˈfunt/ /pɾuˈfun/ adj masc
profundus
Que s'enfonsa en la terra o una altra superfície, d'alçada.

profunditat /pɾo.fun.diˈtat/ /pɾu.fun.diˈtat/ n fem
altitudo
Qualitat de ser profund.

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ n masc
institūtum
Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programari /pɾo.ɣɾaˈma.ɾi/ /pɾo.ɣɾəˈma.ɾi/ /pɾu.ɣɾəˈma.ɾi/ n masc
programmatura

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ bal n-occ occ prohibeix prohibeixen prohibeixes prohibeixi prohibeixin prohibeixis prohibeixo prohibesc prohibesqui prohibesquin prohibesquis prohibia prohibida prohibides prohibien prohibies prohibiguem prohibigueu prohibim prohibint prohibir prohibira prohibiran prohibirem prohibiren prohibires prohibireu prohibiria prohibirien prohibiries prohibirà prohibiràs prohibiré prohibiríem prohibiríeu prohibisc prohibisca prohibisquen prohibisques prohibissen prohibisses prohibissin prohibissis prohibit prohibits prohibiu prohibix prohibixen prohibixes prohibixo prohibí prohibíem prohibíeu prohibírem prohibíreu prohibís prohibíssem prohibísseu prohibíssim prohibíssiu sept val v
prohibere

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ n masc
inceptum
Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ n fem
promissum

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ n masc
promethium prometium

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ bal occ promesa promeses promesos promet prometa prometem prometen prometent prometera prometeren prometeres prometes prometessen prometesses prometessin prometessis prometeu prometi prometia prometien prometies prometin prometis prometo prometran prometre prometrem prometreu prometria prometrien prometries prometrà prometràs prometré prometríem prometríeu promets prometé prometérem prometéreu prometés prometéssem prometésseu prometéssim prometéssiu prometí prometíem prometíeu promès promés sept val v
promittere

promiscu /pɾoˈmis.ku/ /pɾuˈmis.ku/ promíscua adj masc
promiscuus

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ n masc
classis
Conjunt de persones promogudes a un grau superior.

promptuari /pɾom.tuˈa.ɾi/ /pɾum.tuˈa.ɾi/ n masc
commentarium
Resumen, compendi, apuntament.

promulgar /pɾo.muɫˈɣa/ /pɾo.muɫˈɣaɾ/ /pɾu.muɫˈɣa/ alg bal eiv nota 1 occ promulg promulga promulgada promulgades promulgam promulgant promulgar promulgara promulgaran promulgarem promulgaren promulgares promulgareu promulgaria promulgarien promulgaries promulgarà promulgaràs promulgaré promulgaríem promulgaríeu promulgassen promulgasses promulgassin promulgassis promulgat promulgats promulgau promulgava promulgaven promulgaves promulgo promulgue promulguem promulguen promulgues promulguessen promulguesses promulguessin promulguessis promulgueu promulgui promulguin promulguis promulgués promulguéssem promulguésseu promulguéssim promulguéssiu promulguí promulgà promulgàrem promulgàreu promulgàs promulgàssem promulgàsseu promulgàssim promulgàssiu promulgàvem promulgàveu sept v.cent val v
promulgo

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ n fem
pronuntiatio

propi /ˈpɾɔ.pi/ propis pròpia adj masc
proprius
Que pertany a algú o a alguna cosa, a un propietari.

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ n masc
dominus

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ n fem
prōportiō

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ proposa proposada proposades proposam proposant proposar proposara proposaran proposarem proposaren proposares proposareu proposaria proposarien proposaries proposarà proposaràs proposaré proposaríem proposaríeu proposassen proposasses proposassin proposassis proposat proposats proposau proposava proposaven proposaves propose proposem proposen proposes proposessen proposesses proposessin proposessis proposeu proposi proposin proposis proposo proposà proposàrem proposàreu proposàs proposàssem proposàsseu proposàssim proposàssiu proposàvem proposàveu proposés proposéssem proposésseu proposéssim proposéssiu proposí propòs sept val v
proponere
Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ n masc
propositum

prorrompre /pɾoˈrom.pɾe/ /pɾoˈrom.pɾə/ /pɾuˈrom.pɾə/ alg bal cent eiv n-occ occ prorromp prorrompa prorrompem prorrompen prorrompent prorrompera prorromperan prorromperem prorromperen prorromperes prorrompereu prorromperia prorromperien prorromperies prorromperiva prorromperiven prorromperives prorromperà prorromperàs prorromperé prorromperíem prorromperíeu prorromperívem prorromperíveu prorrompes prorrompessa prorrompessen prorrompesses prorrompessi prorrompessin prorrompessis prorrompeu prorrompeva prorrompeven prorrompeves prorrompi prorrompia prorrompien prorrompies prorrompiguessen prorrompiguesses prorrompigués prorrompiguéssem prorrompiguésseu prorrompin prorrompis prorrompiva prorrompiven prorrompives prorrompiü prorrompo prorrompran prorrompre prorromprem prorrompreu prorrompria prorromprien prorrompries prorromprà prorrompràs prorrompré prorrompríem prorrompríeu prorromps prorrompuda prorrompudes prorromput prorromputs prorrompé prorrompérem prorrompéreu prorrompés prorrompéssem prorrompésseu prorrompéssim prorrompéssiu prorrompévem prorrompéveu prorrompí prorrompíem prorrompíeu prorrompívem prorrompíveu sept v.cent val v
advolo

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ n fem
prōsa

prosperar /pɾos.peˈɾa/ /pɾos.peˈɾaɾ/ /pɾus.pəˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ prosper prospera prosperada prosperades prosperaia prosperaien prosperaies prosperam prosperant prosperar prosperara prosperaran prosperarem prosperaren prosperares prosperareu prosperaria prosperarien prosperaries prosperariva prosperariven prosperarives prosperarà prosperaràs prosperaré prosperaríem prosperaríeu prosperarívem prosperaríveu prosperassen prosperasses prosperassin prosperassis prosperat prosperats prosperau prosperava prosperaven prosperaves prosperavi prosperavo prospere prospereguem prospereguessa prospereguessen prospereguesses prosperegueu prosperegués prospereguéssom prospereguéssou prosperem prosperen prosperes prosperessa prosperessen prosperesses prosperessi prosperessin prosperessis prospereu prosperi prosperin prosperis prospero prosperos prospers prosperà prosperàiem prosperàieu prosperàrem prosperàreu prosperàs prosperàssem prosperàsseu prosperàssim prosperàssiu prosperàvem prosperàvets prosperàveu prosperàvom prosperés prosperéssem prosperésseu prosperéssim prosperéssiu prosperí sept v.cent val v
vigeō

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ n fem
prosperitās

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ n fem
prostitutio

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ n fem
spintria meretrix

prosàpia /pɾoˈza.pi.a/ /pɾuˈza.pi.ə/ n fem
prosapia

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ n masc
prosely̆tus

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ n fem
defensio
Acció o efecte de protegir.
(esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ n masc
fautor
Persona o institució que protegeix algú o alguna cosa

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ bal n-occ occ protegeix protegeixen protegeixes protegeixi protegeixin protegeixis protegeixo protegesc protegesqui protegesquin protegesquis protegia protegida protegides protegien protegies protegiguem protegigueu protegim protegint protegir protegira protegiran protegirem protegiren protegires protegireu protegiria protegirien protegiries protegirà protegiràs protegiré protegiríem protegiríeu protegisc protegisca protegisquen protegisques protegissen protegisses protegissin protegissis protegit protegits protegiu protegix protegixen protegixes protegixo protegí protegíem protegíeu protegírem protegíreu protegís protegíssem protegísseu protegíssim protegíssiu sept val v
protegere
Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ protest protesta protestada protestades protestam protestant protestar protestara protestaran protestarem protestaren protestares protestareu protestaria protestarien protestaries protestarà protestaràs protestaré protestaríem protestaríeu protestassen protestasses protestassin protestassis protestat protestats protestau protestava protestaven protestaves proteste protestem protesten protestes protestessen protestesses protestessin protestessis protesteu protesti protestin protestis protesto protestà protestàrem protestàreu protestàs protestàssem protestàsseu protestàssim protestàssiu protestàvem protestàveu protestés protestéssem protestésseu protestéssim protestéssiu protestí sept val v
reclāmō
(intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ n fem
proteinum

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ n masc
protactinium

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ n masc
proton

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ n fem
argumentum
Acció de provar.

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ n masc
adagio

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ adj masc
praebitor

provincial /pɾo.vin.siˈaɫ/ /pɾo.βin.siˈaɫ/ /pɾu.vin.siˈaɫ/ /pɾu.βin.siˈaɫ/ adj
provincialis

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ provoc provoca provocada provocades provocam provocant provocar provocara provocaran provocarem provocaren provocares provocareu provocaria provocarien provocaries provocarà provocaràs provocaré provocaríem provocaríeu provocassen provocasses provocassin provocassis provocat provocats provocau provocava provocaven provocaves provoco provocà provocàrem provocàreu provocàs provocàssem provocàsseu provocàssim provocàssiu provocàvem provocàveu provoque provoquem provoquen provoques provoquessen provoquesses provoquessin provoquessis provoqueu provoqui provoquin provoquis provoqués provoquéssem provoquésseu provoquéssim provoquéssiu provoquí sept val v
provocare
Incitar algú a fer una cosa.

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ n fem
provincia

prudent /pɾuˈðen/ /pɾuˈðent/ adj
cordātus

pruna n fem
prunum

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ n fem
institūtum
Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

prèdica /ˈpɾɛ.ði.ka/ /ˈpɾɛ.ði.kə/ n fem
concio

prémer /ˈpɾe.me/ /ˈpɾe.meɾ/ /ˈpɾe.mə/ bal eiv occ prem prema premem premen prement premera premeran premerem premeren premeres premereu premeria premerien premeries premerà premeràs premeré premeríem premeríeu premes premessen premesses premessin premessis premeu premi premia premien premies premin premis premo prems premuda premudes premut premuts premé premérem preméreu premés preméssem premésseu preméssim preméssiu premí premíem premíeu prémer sept v.cent val v
premere

préssec n masc
persicum

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ n masc
mutuum

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ n masc
princeps
Fill del rei, hereu del tron.

pròsper /ˈpɾɔs.peɾ/ pròspera pròspers adj masc
prosper
Que li van bé les coses, que prospera, creix feliç o es desenvolupa.

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ n fem
prostata

pseudònim /psəwˈðɔ.nim/ /sewˈðɔ.nim/ /səwˈðɔ.nim/ n masc
pseudonymum
Nom pel que hom es fa conèixer per tal d'amagar la seva identitat vertadera.

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
psychologia

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ n fem
psychosis

psiquiatre /psi.kiˈa.tɾə/ /si.kiˈa.tɾe/ /si.kiˈa.tɾə/ n masc
psychiatrista

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ public publica publicada publicades publicam publicant publicar publicara publicaran publicarem publicaren publicares publicareu publicaria publicarien publicaries publicarà publicaràs publicaré publicaríem publicaríeu publicassen publicasses publicassin publicassis publicat publicats publicau publicava publicaven publicaves publico publicà publicàrem publicàreu publicàs publicàssem publicàsseu publicàssim publicàssiu publicàvem publicàveu publique publiquem publiquen publiques publiquessen publiquesses publiquessin publiquessis publiqueu publiqui publiquin publiquis publiqués publiquéssem publiquésseu publiquéssim publiquéssiu publiquí sept val v
condīcō

pudent /puˈðen/ /puˈðent/ adj
odōrus
Que fa pudor.

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ alg bal occ puda puden pudes pudi pudia pudida pudides pudien pudies pudiguem pudigueu pudim pudin pudint pudir pudira pudiran pudirem pudiren pudires pudireu pudiria pudirien pudiries pudirà pudiràs pudiré pudiríem pudiríeu pudis pudissen pudisses pudissin pudissis pudit pudits pudiu pudo pudí pudíem pudíeu pudírem pudíreu pudís pudíssem pudísseu pudíssim pudíssiu put puts sept val v
foetere
Produir o causar pudor.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ n fem
paedor foetor
Mala olor, olor desagradable.

pueril /pu.eˈɾiɫ/ /pu.əˈɾiɫ/ adj
puerilis
Infantil, de xiquet, propi d'un xiquet, relatiu a la puerícia.
Metafòricament, allò que es fa amb poc judici o maduresa.

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ puge pugem pugen puges pugessen pugesses pugessin pugessis pugeu pugi pugin pugis pugés pugéssem pugésseu pugéssim pugéssiu pugí puig puja pujada pujades pujam pujant pujar pujara pujaran pujarem pujaren pujares pujareu pujaria pujarien pujaries pujarà pujaràs pujaré pujaríem pujaríeu pujassen pujasses pujassin pujassis pujat pujats pujau pujava pujaven pujaves pujo pujà pujàrem pujàreu pujàs pujàssem pujàsseu pujàssim pujàssiu pujàvem pujàveu sept val v
ascendo
Entrar en un vehicle.
Augmentar de nivell.
Portar alguna cosa de baix a dalt.
ascendō
Anar creixent.

pulmonia /puɫ.moˈni.a/ /puɫ.moˈni.ə/ /puɫ.muˈni.ə/ n fem
pneumonia
Inflamació d'un o de tots dos pulmons. Sovint és conseqüència d'una infecció de pneumococ.

pulmó n masc
pulmo

pulsació /puɫ.sa.siˈo/ /puɫ.sə.siˈo/ n fem
pulsatio

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ n masc
punctum
Grau d'una escala de qualificació.
Recompenses en el joc.

punta /ˈpun.ta/ n fem
cuspis
Extrem agut d'una cosa.
Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
Tros de terra estreta que entra dins el mar.
acor
Sabor que es comença a notar.
cuspis adversari cuspidita
(pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ n masc
subula

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ n fem
pupilla
Obertura central de l'iris.

puput /puˈput/ n
upupa

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ pura purs adj masc
purus

pus /ˈpus/ n masc
pus

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ n fem
lupa

puça /ˈpu.sa/ n fem
pulex
Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ n fem
pagina

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ adj masc
pallidus

pàmpol /ˈpam.poɫ/ /ˈpam.puɫ/ n masc
pompilus
(peixos) Peix teleosti de la família dels caràngids (Naucrates ductor).

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ n masc
pancreas

pànic n masc
pavor

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ n fem
patria

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ n masc
pilus
Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.

pèl-llarg /ˌpəˈʎaɾk/ /ˌpɛʎˈʎark/ /ˌpɛˈʎark/ /ˌpɛˈʎaɾk/ adj masc
comāns

pèl-roig /ˌpəɫˈrɔt͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrot͡ʃ/ /ˌpɛɫˈrɔt͡ʃ/ adj masc
rufus

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ n masc
pendulum

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ n fem
amissio

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ n masc
pisum

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ n masc
petalum folium

píndola /ˈpin.do.ɫa/ /ˈpin.do.ɫə/ /ˈpin.du.ɫə/ n fem
pilula

pòrtic /ˈpɔr.tik/ n masc
ambulātiō

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ pública públics adj masc
publicus
Comú, que no és privat.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ n masc
vulgus
Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

públicament /ˌpu.bɫi.kaˈment/ /ˌpu.βɫi.kaˈmen/ /ˌpu.βɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kaˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈmen/ /ˌpub.bɫi.kəˈment/ adv
cōram

quadrat /kwaˈðɾat/ quadrada quadrats adj masc
quadratus
Que té la forma d'un quadrat.

quadrat /kwaˈðɾat/ n masc
quadratum quadrum
(geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ n masc
pictura
Obra pictòrica enquadrada en un marc.

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ n fem
qualitas

quan /ˈkon/ adv
quando
En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quan les gallines pixin adv
ad kalendas Graecas

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ adj
quantus
(seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quantitat /kwan.tiˈtat/ n fem
quantitas

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ n masc
quadraginta
(tennis) Tercer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ number
quadraginta

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ number
quadraginta quinque

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ number
quadraginta duo

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ number
undequinquaginta

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
quadraginta quattuor

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ number
quadraginti septem

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ number
quadraginti sex

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ number
quadraginta tres

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ number
quadraginta unus

quarantena /kwa.ɾanˈte.na/ /kwə.ɾənˈtə.nə/ /kwə.ɾənˈtɛ.nə/ n fem
quarantanna

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ n fem
quadragesima

quark /ˈkwark/ n masc
quarcum

quart number
quartus
(ordinal) Que va just darrere del tercer.

quartó /koɾˈto/ /kuɾˈto/ /kwaɾˈto/ /kwərˈto/ n masc
quadrans
La quarta part de l'escut d'armes.

quatre /ˈkwa.tɾe/ number
quattuor

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ number
quadringentī

que /ke/ adv
quam
Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ conjunction
ut
Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

que /ke/ pronoun
quam
Pronom relatiu d'objecte, equivalent a "el qual", "la qual".

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ qued queda quedada quedades quedam quedant quedar quedara quedaran quedarem quedaren quedares quedareu quedaria quedarien quedaries quedarà quedaràs quedaré quedaríem quedaríeu quedassen quedasses quedassin quedassis quedat quedats quedau quedava quedaven quedaves quede quedem queden quedes quedessen quedesses quedessin quedessis quedeu quedi quedin quedis quedo quedà quedàrem quedàreu quedàs quedàssem quedàsseu quedàssim quedàssiu quedàvem quedàveu quedés quedéssem quedésseu quedéssim quedéssiu quedí sept val v
occurrere
Tenir una cita.

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ n fem
querela

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ n masc
dens molaris

queixal del seny n masc
dens sapientiae dēns sapientiae

qui /ˈki/ pronoun
quis

qui demana idiom
pulsat
Fórmula de salutació que hom fa a qui truca a la porta, per telèfon, etc. per a saber qui és.

quiet /kiˈet/ adj masc
immobilis

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ n fem
carina

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ n masc
chiliogramma

quim /ˈkim/ n masc
chymus

quinto /ˈkin.to/ /ˈkin.tu/ n masc
miles
(col·loquial) Recluta cridat al servei militar obligatori.

quinze /ˈkin.ze/ number
quindecim

quinzè /kinˈze/ /kinˈzə/ /kinˈzɛ/ number
quintus decimus

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ Interjection
cocococo

quitrà n masc
pix

quotidià adj masc
quotidianus

quàntum /ˈkwan.tum/ n masc
quantum

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ pronoun
quid
Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?

química /ˈki.mi.ka/ n fem
chemia
Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
Forma femenina de químic.

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ n masc
linguae Quechuae

qüestionar /kwes.ti.oˈna/ /kwes.ti.oˈnaɾ/ /kwəs.ti.oˈna/ /kwəs.ti.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ qüestion qüestiona qüestionada qüestionades qüestionam qüestionant qüestionar qüestionara qüestionaran qüestionarem qüestionaren qüestionares qüestionareu qüestionaria qüestionarien qüestionaries qüestionarà qüestionaràs qüestionaré qüestionaríem qüestionaríeu qüestionassen qüestionasses qüestionassin qüestionassis qüestionat qüestionats qüestionau qüestionava qüestionaven qüestionaves qüestione qüestionem qüestionen qüestiones qüestionessen qüestionesses qüestionessin qüestionessis qüestioneu qüestioni qüestionin qüestionis qüestiono qüestionà qüestionàrem qüestionàreu qüestionàs qüestionàssem qüestionàsseu qüestionàssim qüestionàssiu qüestionàvem qüestionàveu qüestionés qüestionéssem qüestionésseu qüestionéssim qüestionéssiu qüestioní sept val v
sciscitor
(transitiu) Posar en dubte un fet, una qüestió, l’assumpte què es tracta.

rabassa /raˈba.sa/ /rəˈβa.sə/ n fem
stipes
La part de la soca de qualsevol arbre que està coberta de terra junt amb les arrels, o que està dins de la terra.

rabassut /ra.baˈsut/ /rə.βəˈsut/ rabassuda rabassuts adj masc
torosus
Petit i robust.

rabasta /raˈbas.ta/ /rəˈβas.tə/ n fem
portilena

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ n masc
odium phyleticum

racó /raˈko/ /rəˈko/ n masc
angulus
Espai definit per dues parets en angle.

radi n masc
radium
Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.

radó /rəˈðo/ n masc
radon

rai /ˈraj/ n masc
ratis
Embarcació feta de troncs de fusta, per transportar-los riu avall per les aigües navegables, típic del Pirineu oriental.

raig /ˈrat͡ʃ/ n masc
fulmen
Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ n fem
raia
(peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.

rama /ˈra.ma/ /ˈra.mə/ n fem
ramus
(nord-occidental, valencià, tarragoní) Branca d'un arbre o planta.
clava ramus
Branca que es planta per a fer créixer arbres.
garrire rami
Branca que talla el pastor per a donar-la al bestiar en temps de neu.
garrire ramorum
La multitud de branques tallades d'un arbre.
ferrus garrire
En estampació, marc rectangular de ferro on s'hi colla al seu interior el motlle amb la forma a imprimir en la premsa amb tascons o caragols.
progenies
Origen comú amb altres d'un mateix tronc.

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ n masc
grex

rampa /ˈram.pa/ /ˈram.pə/ n fem
pnix
Contracció dolorosa d'un múscul.

rampí n masc
occa

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ n masc
ratiocinatio

rapar /raˈpa/ /raˈpaɾ/ /rəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ rap rapa rapada rapades rapam rapant rapar rapara raparan raparem raparen rapares rapareu raparia raparien raparies raparà raparàs raparé raparíem raparíeu rapassen rapasses rapassin rapassis rapat rapats rapau rapava rapaven rapaves rape rapem rapen rapes rapessen rapesses rapessin rapessis rapeu rapi rapin rapis rapo rapà rapàrem rapàreu rapàs rapàssem rapàsseu rapàssim rapàssiu rapàvem rapàveu rapés rapéssem rapésseu rapéssim rapéssiu rapí sept val v
radere

rar /ˈrar/ rara rars adj masc
rarus
Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.

raresa /raˈɾe.za/ /rəˈɾə.zə/ /rəˈɾɛ.zə/ n fem
rāritās

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ n masc
pēnicillum
Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ n masc
rastellus
Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.

rata /ˈra.tə/ n fem
mus
Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ n fem
vespertilio

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ n masc
mus
Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
(informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

ratxa /ˈra.t͡ʃa/ /ˈra.t͡ʃə/ n fem
flabrum
Bufada de vent.

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rauc rauca raucada raucades raucam raucant raucar raucara raucaran raucarem raucaren raucares raucareu raucaria raucarien raucaries raucarà raucaràs raucaré raucaríem raucaríeu raucassen raucasses raucassin raucassis raucat raucats raucau raucava raucaven raucaves rauco raucà raucàrem raucàreu raucàs raucàssem raucàsseu raucàssim raucàssiu raucàvem raucàveu rauque rauquem rauquen rauques rauquessen rauquesses rauquessin rauquessis rauqueu rauqui rauquin rauquis rauqués rauquéssem rauquésseu rauquéssim rauquéssiu rauquí sept val v
coaxare

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ n masc
raphanus
Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ n fem
genus

raïm /rəˈim/ n masc
uva
(normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raó /raˈo/ n fem
ratio
Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ n fem
reactio

real adj
verus
Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ n fem
veritas realitas

reaparèixer /re.a.paˈɾe.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃeɾ/ /re.ə.pəˈɾə.ʃə/ /re.ə.pəˈɾɛ.ʃə/ bal eiv occ reaparec reaparega reapareguda reaparegudes reapareguem reapareguen reapareguera reaparegueren reaparegueres reaparegues reapareguessen reapareguesses reapareguessin reapareguessis reaparegueu reaparegui reapareguin reapareguis reaparegut reapareguts reaparegué reapareguérem reapareguéreu reaparegués reapareguéssem reapareguésseu reapareguéssim reapareguéssiu reapareguí reapareix reapareixem reapareixen reapareixent reapareixeran reapareixerem reapareixereu reapareixeria reapareixerien reapareixeries reapareixerà reapareixeràs reapareixeré reapareixeríem reapareixeríeu reapareixes reapareixeu reapareixia reapareixien reapareixies reapareixíem reapareixíeu reaparesc reaparesca reaparesquem reaparesquen reaparesqueren reaparesqueres reaparesques reaparesqueu reaparesqui reaparesquis reaparesqué reaparesquérem reaparesquéreu reaparesquí reaparèixer reaparéixer v.cent val v
revideor

rebatre /reˈba.tɾe/ /rəˈβa.tɾə/ bal occ rebat rebata rebatem rebaten rebatent rebatera rebateren rebateres rebates rebatessen rebatesses rebatessin rebatessis rebateu rebati rebatia rebatien rebaties rebatin rebatis rebato rebatran rebatre rebatrem rebatreu rebatria rebatrien rebatries rebatrà rebatràs rebatré rebatríem rebatríeu rebats rebatuda rebatudes rebatut rebatuts rebaté rebatérem rebatéreu rebatés rebatéssem rebatésseu rebatéssim rebatéssiu rebatí rebatíem rebatíeu sept val v
propulso
Repel·lir, contrarestar.
jaculari
Llançar alguna cosa en senyal de rebuig.
deprimo
Antigament, rebaixar d'una suma.

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ n fem
rebelliō

rebesavi /re.bezˈa.vi/ /re.βezˈa.βi/ /rə.bəzˈa.vi/ /rə.βəzˈa.βi/ n masc
abavus

reble /ˈre.bɫe/ /ˈre.βɫe/ /ˈre.βɫə/ /ˈreb.bɫe/ /ˈreb.bɫə/ /ˈrəb.bɫə/ /ˈrɛb.bɫə/ n masc
rūdus
Conjunt de fragments de materials de construcció usat per omplir buits.

reblir /rebˈbɫi/ /reˈbɫiɾ/ /reˈβɫi/ /rəbˈbɫi/ /rəˈβɫi/ bal n-occ occ rebleix rebleixen rebleixes rebleixi rebleixin rebleixis rebleixo reblert reblerta reblertes reblerts reblesc reblesqui reblesquin reblesquis reblia reblida reblides reblien reblies rebliguem rebligueu reblim reblint reblir reblira rebliran reblirem rebliren reblires reblireu rebliria reblirien rebliries reblirà rebliràs rebliré rebliríem rebliríeu reblisc reblisca reblisquen reblisques reblissen reblisses reblissin reblissis reblit reblits rebliu reblix reblixen reblixes reblixo reblí reblíem reblíeu reblírem reblíreu reblís reblíssem reblísseu reblíssim reblíssiu sept val v
repleo
Omplir amb reble o sediments una concavitat.

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ n masc
cella penaria

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ bal occ reba rebem reben rebent rebera reberen reberes rebes rebessen rebesses rebessin rebessis rebeu rebi rebia rebien rebies rebin rebis rebo rebran rebre rebrem rebreu rebria rebrien rebries rebrà rebràs rebré rebríem rebríeu rebuda rebudes rebut rebuts rebé rebérem rebéreu rebés rebéssem rebésseu rebéssim rebéssiu rebí rebíem rebíeu rep reps sept val v
recipere
Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ n masc
negatio
(esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

rebutjar /re.buˈd͡ʒaɾ/ /re.βuˈd͡ʒa/ /rə.βuˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rebutge rebutgem rebutgen rebutges rebutgessen rebutgesses rebutgessin rebutgessis rebutgeu rebutgi rebutgin rebutgis rebutgés rebutgéssem rebutgésseu rebutgéssim rebutgéssiu rebutgí rebutj rebutja rebutjada rebutjades rebutjam rebutjant rebutjar rebutjara rebutjaran rebutjarem rebutjaren rebutjares rebutjareu rebutjaria rebutjarien rebutjaries rebutjarà rebutjaràs rebutjaré rebutjaríem rebutjaríeu rebutjassen rebutjasses rebutjassin rebutjassis rebutjat rebutjats rebutjau rebutjava rebutjaven rebutjaves rebutjo rebutjà rebutjàrem rebutjàreu rebutjàs rebutjàssem rebutjàsseu rebutjàssim rebutjàssiu rebutjàvem rebutjàveu sept val v
negare
Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ adj
recens

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ n fem
praeceptum
Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ n fem
quaestio
Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ n masc
anacyclismus
Acció i efecte de reciclar.

reclamar /re.kɫaˈma/ /re.kɫaˈmaɾ/ /rə.kɫəˈma/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ reclam reclama reclamada reclamades reclamaia reclamaien reclamaies reclamam reclamant reclamar reclamara reclamaran reclamarem reclamaren reclamares reclamareu reclamaria reclamarien reclamaries reclamariva reclamariven reclamarives reclamarà reclamaràs reclamaré reclamaríem reclamaríeu reclamarívem reclamaríveu reclamassen reclamasses reclamassin reclamassis reclamat reclamats reclamau reclamava reclamaven reclamaves reclamavi reclamavo reclame reclameguem reclameguessa reclameguessen reclameguesses reclamegueu reclamegués reclameguéssom reclameguéssou reclamem reclamen reclames reclamessa reclamessen reclamesses reclamessi reclamessin reclamessis reclameu reclami reclamin reclamis reclamo reclamos reclams reclamà reclamàiem reclamàieu reclamàrem reclamàreu reclamàs reclamàssem reclamàsseu reclamàssim reclamàssiu reclamàvem reclamàvets reclamàveu reclamàvom reclamés reclaméssem reclamésseu reclaméssim reclaméssiu reclamí sept v.cent val v
requirere
Exigir una cosa a la qual se'n té dret.
Demanar la compareixença.

recluta /reˈkɫu.ta/ /rəˈkɫu.tə/ n neut
tiro

recollir /re.koˈʎi/ /re.koˈʎiɾ/ /re.kuˈʎi/ /rə.koˈʎi/ /rə.kuˈji/ /rə.kuˈʎi/ alg bal eiv occ recollia recollida recollides recollien recollies recolliguem recolligueu recollim recollint recollir recollira recolliran recollirem recolliren recollires recollireu recolliria recollirien recolliries recollirà recolliràs recolliré recolliríem recolliríeu recollissen recollisses recollissin recollissis recollit recollits recolliu recollí recollíem recollíeu recollírem recollíreu recollís recollíssem recollísseu recollíssim recollíssiu recull reculla recullen reculles reculli recullin recullis recullo reculls sept v.cent val v
colligō

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ recolz recolza recolzada recolzades recolzam recolzant recolzar recolzara recolzaran recolzarem recolzaren recolzares recolzareu recolzaria recolzarien recolzaries recolzarà recolzaràs recolzaré recolzaríem recolzaríeu recolzassen recolzasses recolzassin recolzassis recolzat recolzats recolzau recolzava recolzaven recolzaves recolze recolzem recolzen recolzes recolzessen recolzesses recolzessin recolzessis recolzeu recolzi recolzin recolzis recolzo recolzà recolzàrem recolzàreu recolzàs recolzàssem recolzàsseu recolzàssim recolzàssiu recolzàvem recolzàveu recolzés recolzéssem recolzésseu recolzéssim recolzéssiu recolzí sept val v
fulcire

recol·lectar /re.koɫ.ɫekˈta/ /re.koɫ.ɫekˈtaɾ/ /rə.kuɫ.ɫəkˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ recol·lect recol·lecta recol·lectada recol·lectades recol·lectaia recol·lectaien recol·lectaies recol·lectam recol·lectant recol·lectar recol·lectara recol·lectaran recol·lectarem recol·lectaren recol·lectares recol·lectareu recol·lectaria recol·lectarien recol·lectaries recol·lectariva recol·lectariven recol·lectarives recol·lectarà recol·lectaràs recol·lectaré recol·lectaríem recol·lectaríeu recol·lectarívem recol·lectaríveu recol·lectassen recol·lectasses recol·lectassin recol·lectassis recol·lectat recol·lectats recol·lectau recol·lectava recol·lectaven recol·lectaves recol·lectavi recol·lectavo recol·lecte recol·lecteguem recol·lecteguessa recol·lecteguessen recol·lecteguesses recol·lectegueu recol·lectegués recol·lecteguéssom recol·lecteguéssou recol·lectem recol·lecten recol·lectes recol·lectessa recol·lectessen recol·lectesses recol·lectessi recol·lectessin recol·lectessis recol·lecteu recol·lecti recol·lectin recol·lectis recol·lecto recol·lectos recol·lects recol·lectà recol·lectàiem recol·lectàieu recol·lectàrem recol·lectàreu recol·lectàs recol·lectàssem recol·lectàsseu recol·lectàssim recol·lectàssiu recol·lectàvem recol·lectàvets recol·lectàveu recol·lectàvom recol·lectés recol·lectéssem recol·lectésseu recol·lectéssim recol·lectéssiu recol·lectí sept v.cent val v
colligō

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ n fem
fructus praemium

reconsiderar /re.kon.si.ðeˈɾa/ /re.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /rə.kon.si.ðəˈɾa/ /rə.kun.si.ðəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ reconsider reconsidera reconsiderada reconsiderades reconsideram reconsiderant reconsiderar reconsiderara reconsideraran reconsiderarem reconsideraren reconsiderares reconsiderareu reconsideraria reconsiderarien reconsideraries reconsiderarà reconsideraràs reconsideraré reconsideraríem reconsideraríeu reconsiderassen reconsiderasses reconsiderassin reconsiderassis reconsiderat reconsiderats reconsiderau reconsiderava reconsideraven reconsideraves reconsidere reconsiderem reconsideren reconsideres reconsideressen reconsideresses reconsideressin reconsideressis reconsidereu reconsideri reconsiderin reconsideris reconsidero reconsiderà reconsideràrem reconsideràreu reconsideràs reconsideràssem reconsideràsseu reconsideràssim reconsideràssiu reconsideràvem reconsideràveu reconsiderés reconsideréssem reconsiderésseu reconsideréssim reconsideréssiu reconsiderí sept val v
recōgitō

reconstruir /re.kons.tɾuˈi/ /re.kons.tɾuˈiɾ/ /rə.kons.tɾuˈi/ /rə.kuns.tɾuˈi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ reconstrueix reconstrueixen reconstrueixes reconstrueixi reconstrueixin reconstrueixis reconstrueixo reconstrueixs reconstruesc reconstruesca reconstruesquen reconstruesques reconstruesqui reconstruesquin reconstruesquis reconstruint reconstruir reconstruiran reconstruirem reconstruireu reconstruiria reconstruirien reconstruiries reconstruirà reconstruiràs reconstruiré reconstruiríem reconstruiríeu reconstruí reconstruíem reconstruíeu reconstruírem reconstruíreu reconstruís reconstruíssem reconstruísseu reconstruíssim reconstruíssiu reconstruïa reconstruïda reconstruïdes reconstruïen reconstruïes reconstruïguem reconstruïgueu reconstruïm reconstruïra reconstruïren reconstruïres reconstruïsc reconstruïsca reconstruïsquen reconstruïsques reconstruïssen reconstruïsses reconstruïssin reconstruïssis reconstruït reconstruïts reconstruïu reconstruïx reconstruïxen reconstruïxes reconstruïxo sept v.cent val v
restaurō

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ bal occ reconec reconega reconeguda reconegudes reconeguem reconeguen reconeguera reconegueren reconegueres reconegues reconeguessen reconeguesses reconeguessin reconeguessis reconegueu reconegui reconeguin reconeguis reconegut reconeguts reconegué reconeguérem reconeguéreu reconegués reconeguéssem reconeguésseu reconeguéssim reconeguéssiu reconeguí reconeix reconeixem reconeixen reconeixent reconeixeran reconeixerem reconeixereu reconeixeria reconeixerien reconeixeries reconeixerà reconeixeràs reconeixeré reconeixeríem reconeixeríeu reconeixes reconeixeu reconeixia reconeixien reconeixies reconeixíem reconeixíeu reconèixer val v
recognosco
Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ n masc
memoria

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ record recorda recordada recordades recordam recordant recordar recordara recordaran recordarem recordaren recordares recordareu recordaria recordarien recordaries recordarà recordaràs recordaré recordaríem recordaríeu recordassen recordasses recordassin recordassis recordat recordats recordau recordava recordaven recordaves recorde recordem recorden recordes recordessen recordesses recordessin recordessis recordeu recordi recordin recordis recordo recordà recordàrem recordàreu recordàs recordàssem recordàsseu recordàssim recordàssiu recordàvem recordàveu recordés recordéssem recordésseu recordéssim recordéssiu recordí sept val v
recordari

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ n masc
rectangulum

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ n masc
anus ānus
Part final de l'intestí.

recuperació /re.ku.pe.ɾa.siˈo/ n fem
sanatio
(bàdminton) Fase quarta d'un cop, corresponent al moviment de retorn a la posició d'espera.

redimir /re.ðiˈmi/ /re.ðiˈmiɾ/ /rə.ðiˈmi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ redimeix redimeixa redimeixen redimeixes redimeixi redimeixin redimeixis redimeixo redimeixs redimesc redimesca redimesquen redimesques redimesqui redimesquin redimesquis redimia redimida redimides redimien redimies redimiguem redimiguera redimigueren redimigueres redimiguessen redimiguesses redimiguessin redimiguessis redimigueu redimigueva redimigueven redimigueves redimigué redimiguérem redimiguéreu redimigués redimiguéssem redimiguésseu redimiguéssim redimiguéssiu redimiguévem redimiguéveu redimim redimint redimir redimira redimiran redimirem redimiren redimires redimireu redimiria redimirien redimiries redimiriva redimiriven redimirives redimirà redimiràs redimiré redimiríem redimiríeu redimirívem redimiríveu redimisc redimisca redimisco redimiscos redimisquem redimisquen redimisques redimisqueu redimissa redimissen redimisses redimissi redimissin redimissis redimist redimit redimits redimiu redimiva redimiven redimives redimix redimixa redimixen redimixes redimixi redimixin redimixis redimixo redimixos redimí redimíem redimíets redimíeu redimírem redimíreu redimís redimíscon redimíssem redimísseu redimíssim redimíssiu redimíssom redimíssou redimívem redimíveu redimíxon sept v.cent val v
redimere

reduir /re.ðuˈi/ /re.ðuˈiɾ/ /rə.ðuˈi/ bal n-occ occ redueix redueixen redueixes redueixi redueixin redueixis redueixo reduesc reduesqui reduesquin reduesquis reduint reduir reduiran reduirem reduireu reduiria reduirien reduiries reduirà reduiràs reduiré reduiríem reduiríeu reduí reduíem reduíeu reduírem reduíreu reduís reduíssem reduísseu reduíssim reduíssiu reduïa reduïda reduïdes reduïen reduïes reduïguem reduïgueu reduïm reduïra reduïren reduïres reduïsc reduïsca reduïsquen reduïsques reduïssen reduïsses reduïssin reduïssis reduït reduïts reduïu reduïx reduïxen reduïxes reduïxo sept val v
deducere
disminuir

reemplaçar /re.em.pɫaˈsa/ /re.em.pɫaˈsaɾ/ /rə.əm.pɫəˈsa/ alg ant bal cent eiv n-occ nord-occ nota 1 occ reemplace reemplaceguem reemplaceguessa reemplaceguessen reemplaceguesses reemplacegueu reemplacegués reemplaceguéssom reemplaceguéssou reemplacem reemplacen reemplaces reemplacessa reemplacessen reemplacesses reemplacessi reemplacessin reemplacessis reemplaceu reemplaci reemplacin reemplacis reemplacés reemplacéssem reemplacésseu reemplacéssim reemplacéssiu reemplací reemplaç reemplaça reemplaçada reemplaçades reemplaçaia reemplaçaien reemplaçaies reemplaçam reemplaçant reemplaçar reemplaçara reemplaçaran reemplaçarem reemplaçaren reemplaçares reemplaçareu reemplaçaria reemplaçarien reemplaçaries reemplaçariva reemplaçariven reemplaçarives reemplaçarà reemplaçaràs reemplaçaré reemplaçaríem reemplaçaríeu reemplaçarívem reemplaçaríveu reemplaçassen reemplaçasses reemplaçassin reemplaçassis reemplaçat reemplaçats reemplaçau reemplaçava reemplaçaven reemplaçaves reemplaçavi reemplaçavo reemplaço reemplaços reemplaçà reemplaçàiem reemplaçàieu reemplaçàrem reemplaçàreu reemplaçàs reemplaçàssem reemplaçàsseu reemplaçàssim reemplaçàssiu reemplaçàvem reemplaçàvets reemplaçàveu reemplaçàvom sept v.cent val v
repono

reformar /re.forˈma/ /re.foɾˈmaɾ/ /rə.furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ reform reforma reformada reformades reformam reformant reformar reformara reformaran reformarem reformaren reformares reformareu reformaria reformarien reformaries reformarà reformaràs reformaré reformaríem reformaríeu reformassen reformasses reformassin reformassis reformat reformats reformau reformava reformaven reformaves reforme reformem reformen reformes reformessen reformesses reformessin reformessis reformeu reformi reformin reformis reformo reformà reformàrem reformàreu reformàs reformàssem reformàsseu reformàssim reformàssiu reformàvem reformàveu reformés reforméssem reformésseu reforméssim reforméssiu reformí sept val v
ēmendō
Modificar una cosa amb la intenció de millorar-la.

refredar /re.fɾeˈða/ /re.fɾeˈðaɾ/ /rə.fɾəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ refred refreda refredada refredades refredam refredant refredar refredara refredaran refredarem refredaren refredares refredareu refredaria refredarien refredaries refredarà refredaràs refredaré refredaríem refredaríeu refredassen refredasses refredassin refredassis refredat refredats refredau refredava refredaven refredaves refrede refredem refreden refredes refredessen refredesses refredessin refredessis refredeu refredi refredin refredis refredo refredà refredàrem refredàreu refredàs refredàssem refredàsseu refredàssim refredàssiu refredàvem refredàveu refredés refredéssem refredésseu refredéssim refredéssiu refredí sept val v
algēscō
Reduir la temperatura.

refrigerar /re.fɾi.d͡ʒeˈɾa/ /re.fɾi.d͡ʒeˈɾaɾ/ /re.fɾi.ʒeˈɾa/ /rə.fɾi.ʒəˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ refriger refrigera refrigerada refrigerades refrigeraia refrigeraien refrigeraies refrigeram refrigerant refrigerar refrigerara refrigeraran refrigerarem refrigeraren refrigerares refrigerareu refrigeraria refrigerarien refrigeraries refrigerariva refrigerariven refrigerarives refrigerarà refrigeraràs refrigeraré refrigeraríem refrigeraríeu refrigerarívem refrigeraríveu refrigerassen refrigerasses refrigerassin refrigerassis refrigerat refrigerats refrigerau refrigerava refrigeraven refrigeraves refrigeravi refrigeravo refrigere refrigereguem refrigereguessa refrigereguessen refrigereguesses refrigeregueu refrigeregués refrigereguéssom refrigereguéssou refrigerem refrigeren refrigeres refrigeressa refrigeressen refrigeresses refrigeressi refrigeressin refrigeressis refrigereu refrigeri refrigerin refrigeris refrigero refrigeros refrigers refrigerà refrigeràiem refrigeràieu refrigeràrem refrigeràreu refrigeràs refrigeràssem refrigeràsseu refrigeràssim refrigeràssiu refrigeràvem refrigeràvets refrigeràveu refrigeràvom refrigerés refrigeréssem refrigerésseu refrigeréssim refrigeréssiu refrigerí sept v.cent val v
refrigero
Refrescar, refredar, temperar la calor.

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ n masc
tegmen

refutar /re.fuˈta/ /re.fuˈtaɾ/ /rə.fuˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ refut refuta refutada refutades refutaia refutaien refutaies refutam refutant refutar refutara refutaran refutarem refutaren refutares refutareu refutaria refutarien refutaries refutariva refutariven refutarives refutarà refutaràs refutaré refutaríem refutaríeu refutarívem refutaríveu refutassen refutasses refutassin refutassis refutat refutats refutau refutava refutaven refutaves refutavi refutavo refute refuteguem refuteguessa refuteguessen refuteguesses refutegueu refutegués refuteguéssom refuteguéssou refutem refuten refutes refutessa refutessen refutesses refutessi refutessin refutessis refuteu refuti refutin refutis refuto refutos refuts refutà refutàiem refutàieu refutàrem refutàreu refutàs refutàssem refutàsseu refutàssim refutàssiu refutàvem refutàvets refutàveu refutàvom refutés refutéssem refutésseu refutéssim refutéssiu refutí sept v.cent val v
refuto

refús /reˈfus/ /rəˈfus/ n masc
negatio

regal /reˈɣaɫ/ n masc
donum

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ regal regala regalada regalades regalaia regalaien regalaies regalam regalant regalar regalara regalaran regalarem regalaren regalares regalareu regalaria regalarien regalaries regalariva regalariven regalarives regalarà regalaràs regalaré regalaríem regalaríeu regalarívem regalaríveu regalassen regalasses regalassin regalassis regalat regalats regalau regalava regalaven regalaves regalavi regalavo regale regaleguem regaleguessa regaleguessen regaleguesses regalegueu regalegués regaleguéssom regaleguéssou regalem regalen regales regalessa regalessen regalesses regalessi regalessin regalessis regaleu regali regalin regalis regalo regalos regals regalà regalàiem regalàieu regalàrem regalàreu regalàs regalàssem regalàsseu regalàssim regalàssiu regalàvem regalàvets regalàveu regalàvom regalés regaléssem regalésseu regaléssim regaléssiu regalí sept v.cent val v
dare
Obsequiar graciosament amb un present.

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ reg rega regada regades regam regant regar regara regaran regarem regaren regares regareu regaria regarien regaries regarà regaràs regaré regaríem regaríeu regassen regasses regassin regassis regat regats regau regava regaven regaves rego regue reguem reguen regues reguessen reguesses reguessin reguessis regueu regui reguin reguis regués reguéssem reguésseu reguéssim reguéssiu reguí regà regàrem regàreu regàs regàssem regàsseu regàssim regàssiu regàvem regàveu sept val v
irrigare

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ n neut
interrex

regiment /re.d͡ʒiˈmen/ /re.d͡ʒiˈment/ /re.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈment/ n masc
cohors

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ n fem
regio

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n fem
regula
Norma, guia.

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n masc
regula

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ n masc
regnum
Estat governat o representat per una monarquia.
Classificació dels ens naturals.

reguitzell /re.ɣiˈd͡zeʎ/ /re.ɣiˈzeʎ/ /rə.ɣiˈd͡zeʎ/ n masc
series

rei /ˈrɛj/ n masc
rex rēx
Cap del regne, monarca.
rex
(escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ adj
regalis

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ n fem
regina
Forma femenina de rei.

reixa /ˈre.ʃa/ /ˈrej.ʃa/ n fem
cancelli

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ n fem
necessitudo

relació sexual n fem
coitus

relatiu /re.ɫaˈtiw/ adj masc
relativus
Que està en relació amb alguna cosa

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ n fem
relaxatio

relaxar /re.ɫakˈsa/ /re.ɫakˈsaɾ/ /rə.ɫəkˈsa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ relax relaxa relaxada relaxades relaxaia relaxaien relaxaies relaxam relaxant relaxar relaxara relaxaran relaxarem relaxaren relaxares relaxareu relaxaria relaxarien relaxaries relaxariva relaxariven relaxarives relaxarà relaxaràs relaxaré relaxaríem relaxaríeu relaxarívem relaxaríveu relaxassen relaxasses relaxassin relaxassis relaxat relaxats relaxau relaxava relaxaven relaxaves relaxavi relaxavo relaxe relaxeguem relaxeguessa relaxeguessen relaxeguesses relaxegueu relaxegués relaxeguéssom relaxeguéssou relaxem relaxen relaxes relaxessa relaxessen relaxesses relaxessi relaxessin relaxessis relaxeu relaxi relaxin relaxis relaxo relaxos relaxs relaxà relaxàiem relaxàieu relaxàrem relaxàreu relaxàs relaxàssem relaxàsseu relaxàssim relaxàssiu relaxàvem relaxàvets relaxàveu relaxàvom relaxés relaxéssem relaxésseu relaxéssim relaxéssiu relaxí sept v.cent val v
relaxō

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ n fem
religio

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ n masc
religiōsus

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ n fem
lapsus

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rellisc rellisca relliscada relliscades relliscam relliscant relliscar relliscara relliscaran relliscarem relliscaren relliscares relliscareu relliscaria relliscarien relliscaries relliscarà relliscaràs relliscaré relliscaríem relliscaríeu relliscassen relliscasses relliscassin relliscassis relliscat relliscats relliscau relliscava relliscaven relliscaves rellisco relliscà relliscàrem relliscàreu relliscàs relliscàssem relliscàsseu relliscàssim relliscàssiu relliscàvem relliscàveu rellisque rellisquem rellisquen rellisques rellisquessen rellisquesses rellisquessin rellisquessis rellisqueu rellisqui rellisquin rellisquis rellisqués rellisquéssem rellisquésseu rellisquéssim rellisquéssiu rellisquí sept val v
labor

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ n masc
horologium hōrārium

relíquia /reˈɫi.ki.a/ /rəˈɫi.ki.ə/ n fem
reliquiae

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ n masc
remus
Instrument de fusta que es fa servir per remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ rem rema remada remades remaia remaien remaies remam remant remar remara remaran remarem remaren remares remareu remaria remarien remaries remariva remariven remarives remarà remaràs remaré remaríem remaríeu remarívem remaríveu remassen remasses remassin remassis remat remats remau remava remaven remaves remavi remavo reme remeguem remeguessa remeguessen remeguesses remegueu remegués remeguéssom remeguéssou remem remen remes remessa remessen remesses remessi remessin remessis remeu remi remin remis remo remos rems remà remàiem remàieu remàrem remàreu remàs remàssem remàsseu remàssim remàssiu remàvem remàvets remàveu remàvom remés reméssem remésseu reméssim reméssiu remí sept v.cent val v
remigare

remarcable /re.marˈkab.bɫe/ /re.maɾˈka.bɫe/ /re.maɾˈka.βɫe/ /rə.mərˈka.βɫə/ /rə.mərˈkab.bɫə/ /rə.məɾˈkab.bɫə/ adj
insignis

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ n masc
remedium

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ alg bal eiv nota 1 occ remei remeia remeiada remeiades remeiam remeiant remeiar remeiara remeiaran remeiarem remeiaren remeiares remeiareu remeiaria remeiarien remeiaries remeiarà remeiaràs remeiaré remeiaríem remeiaríeu remeiassen remeiasses remeiassin remeiassis remeiat remeiats remeiau remeiava remeiaven remeiaves remeie remeiem remeien remeies remeiessen remeiesses remeiessin remeiessis remeieu remeio remeià remeiàrem remeiàreu remeiàs remeiàssem remeiàsseu remeiàssim remeiàssiu remeiàvem remeiàveu remeiés remeiéssem remeiésseu remeiéssim remeiéssiu remeí remeï remeïn remeïs sept v.cent val v
emendo

remolatxa /re.moˈɫa.t͡ʃa/ /rə.moˈɫa.t͡ʃə/ /rə.muˈɫa.t͡ʃə/ n fem
beta

remot /reˈmɔt/ /rəˈmɔt/ adj masc
reductus
Poc probable.

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ n masc
tarandrus tarandus

renadiu /re.naˈðiw/ /rə.nəˈðiw/ n masc
ager

rendició /ren.di.siˈo/ /rən.di.siˈo/ n fem
deditio

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ rendeix rendeixa rendeixen rendeixes rendeixi rendeixin rendeixis rendeixo rendeixs rendesc rendesca rendesquen rendesques rendesqui rendesquin rendesquis rendia rendida rendides rendien rendies rendiguem rendiguera rendigueren rendigueres rendiguessen rendiguesses rendiguessin rendiguessis rendigueu rendigueva rendigueven rendigueves rendigué rendiguérem rendiguéreu rendigués rendiguéssem rendiguésseu rendiguéssim rendiguéssiu rendiguévem rendiguéveu rendim rendint rendir rendira rendiran rendirem rendiren rendires rendireu rendiria rendirien rendiries rendiriva rendiriven rendirives rendirà rendiràs rendiré rendiríem rendiríeu rendirívem rendiríveu rendisc rendisca rendisco rendiscos rendisquem rendisquen rendisques rendisqueu rendissa rendissen rendisses rendissi rendissin rendissis rendist rendit rendits rendiu rendiva rendiven rendives rendix rendixa rendixen rendixes rendixi rendixin rendixis rendixo rendixos rendí rendíem rendíets rendíeu rendírem rendíreu rendís rendíscon rendíssem rendísseu rendíssim rendíssiu rendíssom rendíssou rendívem rendíveu rendíxon sept v.cent val v
dedere
Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

reni n masc
rhenium

renitent /re.niˈten/ /re.niˈtent/ /rə.niˈten/ /rə.niˈtent/ adj
reluctans

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ rent renta rentada rentades rentam rentant rentar rentara rentaran rentarem rentaren rentares rentareu rentaria rentarien rentaries rentarà rentaràs rentaré rentaríem rentaríeu rentassen rentasses rentassin rentassis rentat rentats rentau rentava rentaven rentaves rente rentem renten rentes rentessen rentesses rentessin rentessis renteu renti rentin rentis rento rentà rentàrem rentàreu rentàs rentàssem rentàsseu rentàssim rentàssiu rentàvem rentàveu rentés rentéssem rentésseu rentéssim rentéssiu rentí sept val v
lavare

renyar /reˈɲa/ /reˈɲaɾ/ /rəˈɲa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ reny renya renyada renyades renyaia renyaien renyaies renyam renyant renyar renyara renyaran renyarem renyaren renyares renyareu renyaria renyarien renyaries renyariva renyariven renyarives renyarà renyaràs renyaré renyaríem renyaríeu renyarívem renyaríveu renyassen renyasses renyassin renyassis renyat renyats renyau renyava renyaven renyaves renyavi renyavo renye renyeguem renyeguessa renyeguessen renyeguesses renyegueu renyegués renyeguéssom renyeguéssou renyem renyen renyes renyessa renyessen renyesses renyessi renyessin renyessis renyeu renyi renyin renyis renyo renyos renys renyà renyàiem renyàieu renyàrem renyàreu renyàs renyàssem renyàsseu renyàssim renyàssiu renyàvem renyàvets renyàveu renyàvom renyés renyéssem renyésseu renyéssim renyéssiu renyí sept v.cent val v
obiurgare

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ n masc
reduvia

repetició n fem
repetitio
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ repeteix repeteixa repeteixen repeteixes repeteixi repeteixin repeteixis repeteixo repeteixs repetesc repetesca repetesquen repetesques repetesqui repetesquin repetesquis repetia repetida repetides repetien repeties repetiguem repetiguera repetigueren repetigueres repetiguessen repetiguesses repetiguessin repetiguessis repetigueu repetigueva repetigueven repetigueves repetigué repetiguérem repetiguéreu repetigués repetiguéssem repetiguésseu repetiguéssim repetiguéssiu repetiguévem repetiguéveu repetim repetint repetir repetira repetiran repetirem repetiren repetires repetireu repetiria repetirien repetiries repetiriva repetiriven repetirives repetirà repetiràs repetiré repetiríem repetiríeu repetirívem repetiríveu repetisc repetisca repetisco repetiscos repetisquem repetisquen repetisques repetisqueu repetissa repetissen repetisses repetissi repetissin repetissis repetist repetit repetits repetiu repetiva repetiven repetives repetix repetixa repetixen repetixes repetixi repetixin repetixis repetixo repetixos repetí repetíem repetíets repetíeu repetírem repetíreu repetís repetíscon repetíssem repetísseu repetíssim repetíssiu repetíssom repetíssou repetívem repetíveu repetíxon sept v.cent val v
repetere

reporter /re.porˈte/ /re.poɾˈteɾ/ /rə.poɾˈte/ /rə.purˈte/ n masc
relātor

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ adj neut
succedaneus

represàlia /re.pɾeˈza.ɫi.a/ n fem
talio

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ n fem
fama

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ n fem
res publica

requerir /re.keˈɾi/ /re.keˈɾiɾ/ /rə.kəˈɾi/ bal n-occ occ requereix requereixen requereixes requereixi requereixin requereixis requereixo requeresc requeresqui requeresquin requeresquis requeria requerida requerides requerien requeries requeriguem requerigueu requerim requerint requerir requerira requeriran requerirem requeriren requerires requerireu requeriria requeririen requeriries requerirà requeriràs requeriré requeriríem requeriríeu requerisc requerisca requerisquen requerisques requerissen requerisses requerissin requerissis requerit requerits requeriu requerix requerixen requerixes requerixo requerí requeríem requeríeu requerírem requeríreu requerís requeríssem requerísseu requeríssim requeríssiu sept val v
requiro

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ pronoun
nihilum nihil
(negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ resa resada resades resam resant resar resara resaran resarem resaren resares resareu resaria resarien resaries resarà resaràs resaré resaríem resaríeu resassen resasses resassin resassis resat resats resau resava resaven resaves rese resem resen reses resessen resesses resessin resessis reseu resi resin resis reso resà resàrem resàreu resàs resàssem resàsseu resàssim resàssiu resàvem resàveu resés reséssem resésseu reséssim reséssiu resí rés sept val v
orare

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ n masc
redemptura
Acció de rescatar.
pretium
Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ adj
incola
Que resideix.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ n neut
incola
Ministre o ministra que resideix prop d'un govern estranger, de grau inferior al d'ambaixador.
Metge o metgessa que realitza el període de formació anomenat residència.

residir /re.ziˈði/ /re.ziˈðiɾ/ /rə.ziˈði/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ resideix resideixa resideixen resideixes resideixi resideixin resideixis resideixo resideixs residesc residesca residesquen residesques residesqui residesquin residesquis residia residida residides residien residies residiguem residiguera residigueren residigueres residiguessen residiguesses residiguessin residiguessis residigueu residigueva residigueven residigueves residigué residiguérem residiguéreu residigués residiguéssem residiguésseu residiguéssim residiguéssiu residiguévem residiguéveu residim residint residir residira residiran residirem residiren residires residireu residiria residirien residiries residiriva residiriven residirives residirà residiràs residiré residiríem residiríeu residirívem residiríveu residisc residisca residisco residiscos residisquem residisquen residisques residisqueu residissa residissen residisses residissi residissin residissis residist residit residits residiu residiva residiven residives residix residixa residixen residixes residixi residixin residixis residixo residixos residí residíem residíets residíeu residírem residíreu residís residíscon residíssem residísseu residíssim residíssiu residíssom residíssou residívem residíveu residíxon sept v.cent val v
habito

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ n fem
resina
(halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resolució /re.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zu.ɫu.siˈo/ n fem
scītum
(videojocs) Mesura de la quantitat d'informació que es pot mostrar en un dispositiu digital.

respectable /res.pekˈta.bɫe/ /res.pekˈta.βɫe/ /res.pekˈtab.bɫe/ /rəs.pəkˈta.βɫə/ /rəs.pəkˈtab.bɫə/ adj
reverendus
Digne de respecte.

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ respect respecta respectada respectades respectaia respectaien respectaies respectam respectant respectar respectara respectaran respectarem respectaren respectares respectareu respectaria respectarien respectaries respectariva respectariven respectarives respectarà respectaràs respectaré respectaríem respectaríeu respectarívem respectaríveu respectassen respectasses respectassin respectassis respectat respectats respectau respectava respectaven respectaves respectavi respectavo respecte respecteguem respecteguessa respecteguessen respecteguesses respectegueu respectegués respecteguéssom respecteguéssou respectem respecten respectes respectessa respectessen respectesses respectessi respectessin respectessis respecteu respecti respectin respectis respecto respectos respects respectà respectàiem respectàieu respectàrem respectàreu respectàs respectàssem respectàsseu respectàssim respectàssiu respectàvem respectàvets respectàveu respectàvom respectés respectéssem respectésseu respectéssim respectéssiu respectí sept v.cent val v
respicere
Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ n masc
respectus

respectuós /res.pek.tuˈos/ adj masc
reverens

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ respir respira respirada respirades respiram respirant respirar respirara respiraran respirarem respiraren respirares respirareu respiraria respirarien respiraries respirarà respiraràs respiraré respiraríem respiraríeu respirassen respirasses respirassin respirassis respirat respirats respirau respirava respiraven respiraves respire respirem respiren respires respiressen respiresses respiressin respiressis respireu respiri respirin respiris respiro respirà respiràrem respiràreu respiràs respiràssem respiràsseu respiràssim respiràssiu respiràvem respiràveu respirés respiréssem respirésseu respiréssim respiréssiu respirí sept val v
respirare spirare

respondre /resˈpɔn.dɾe/ bal occ respon responc respondran respondre respondrem respondreu respondria respondrien respondries respondrà respondràs respondré respondríem respondríeu responem responen responent responeu responga responguem responguen responguera respongueren respongueres respongues responguessen responguesses responguessin responguessis respongueu respongui responguin responguis respongué responguérem responguéreu respongués responguéssem responguésseu responguéssim responguéssiu responguí responia responien responies respons responíem responíeu respost resposta respostes respostos val v
respondeo resequor
(transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ n fem
responsum
Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressogra /reˈsɔ.ɣɾa/ /reˈsɔ.ɣɾɔ/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ n fem
prosocrus

ressogre /reˈsɔ.ɣɾe/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ n masc
prosocer

ressonar /re.soˈna/ /re.soˈnaɾ/ /rə.suˈna/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ resson ressona ressonada ressonades ressonaia ressonaien ressonaies ressonam ressonant ressonar ressonara ressonaran ressonarem ressonaren ressonares ressonareu ressonaria ressonarien ressonaries ressonariva ressonariven ressonarives ressonarà ressonaràs ressonaré ressonaríem ressonaríeu ressonarívem ressonaríveu ressonassen ressonasses ressonassin ressonassis ressonat ressonats ressonau ressonava ressonaven ressonaves ressonavi ressonavo ressone ressoneguem ressoneguessa ressoneguessen ressoneguesses ressonegueu ressonegués ressoneguéssom ressoneguéssou ressonem ressonen ressones ressonessa ressonessen ressonesses ressonessi ressonessin ressonessis ressoneu ressoni ressonin ressonis ressono ressonos ressons ressonà ressonàiem ressonàieu ressonàrem ressonàreu ressonàs ressonàssem ressonàsseu ressonàssim ressonàssiu ressonàvem ressonàvets ressonàveu ressonàvom ressonés ressonéssem ressonésseu ressonéssim ressonéssiu ressoní sept v.cent val v
canere
Produir una ressonància, un so prolongat.

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ rest resta restada restades restam restant restar restara restaran restarem restaren restares restareu restaria restarien restaries restarà restaràs restaré restaríem restaríeu restassen restasses restassin restassis restat restats restau restava restaven restaves reste restem resten restes restessen restesses restessin restessis resteu resti restin restis resto restà restàrem restàreu restàs restàssem restàsseu restàssim restàssiu restàvem restàveu restés restéssem restésseu restéssim restéssiu restí sept val v
stare
No moure’s del lloc on hom és.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ n masc
caupona

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ restaur restaura restaurada restaurades restauram restaurant restaurar restaurara restauraran restaurarem restauraren restaurares restaurareu restauraria restaurarien restauraries restaurarà restauraràs restauraré restauraríem restauraríeu restaurassen restaurasses restaurassin restaurassis restaurat restaurats restaurau restaurava restauraven restauraves restaure restaurem restauren restaures restauressen restauresses restauressin restauressis restaureu restauri restaurin restauris restauro restaurà restauràrem restauràreu restauràs restauràssem restauràsseu restauràssim restauràssiu restauràvem restauràveu restaurés restauréssem restaurésseu restauréssim restauréssiu restaurí sept val v
reddō

resultat /re.zuɫˈtat/ n masc
proventus fructus

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ n fem
resurrectiō

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ n masc
rēticulum

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ n fem
retina

retre /ˈre.tɾe/ /ˈrɛ.tɾə/ bal occ ret reta retem reten retent retera reteren reteres retes retessen retesses retessin retessis reteu reti retia retien reties retin retis reto retran retre retrem retreu retria retrien retries retrà retràs retré retríem retríeu rets retuda retudes retut retuts reté retérem retéreu retés retéssem retésseu retéssim retéssiu retí retíem retíeu sept val v
restituto
Tornar a una persona allò que se li havia pres.
reddo
Concedir a algú allò que li és degut sense que ho demani, només per ser mereixedor.

reunió /re.u.niˈo/ n fem
occursus
concilium
Conjunt de persones que es troben formalment per tractar algun tema, i el mateix acte.

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ revel revela revelada revelades revelam revelant revelar revelara revelaran revelarem revelaren revelares revelareu revelaria revelarien revelaries revelarà revelaràs revelaré revelaríem revelaríeu revelassen revelasses revelassin revelassis revelat revelats revelau revelava revelaven revelaves revele revelem revelen reveles revelessen revelesses revelessin revelessis reveleu reveli revelin revelis revelo revelà revelàrem revelàreu revelàs revelàssem revelàsseu revelàssim revelàssiu revelàvem revelàveu revelés reveléssem revelésseu reveléssim reveléssiu revelí sept val v
acclārō
Fer conèixer alguna cosa amagada.

reviscolar /re.vis.koˈɫaɾ/ /re.βis.koˈɫa/ /rə.vis.koˈɫa/ /rə.vis.kuˈɫa/ /rə.βis.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ reviscol reviscola reviscolada reviscolades reviscolam reviscolant reviscolar reviscolara reviscolaran reviscolarem reviscolaren reviscolares reviscolareu reviscolaria reviscolarien reviscolaries reviscolarà reviscolaràs reviscolaré reviscolaríem reviscolaríeu reviscolassen reviscolasses reviscolassin reviscolassis reviscolat reviscolats reviscolau reviscolava reviscolaven reviscolaves reviscole reviscolem reviscolen reviscoles reviscolessen reviscolesses reviscolessin reviscolessis reviscoleu reviscoli reviscolin reviscolis reviscolo reviscolà reviscolàrem reviscolàreu reviscolàs reviscolàssem reviscolàsseu reviscolàssim reviscolàssiu reviscolàvem reviscolàveu reviscolés reviscoléssem reviscolésseu reviscoléssim reviscoléssiu reviscolí sept val v
animo

revocar /ra.vuˈka/ /re.voˈkaɾ/ /re.βoˈka/ /rə.voˈka/ /rə.vuˈka/ /rə.βuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ revoc revoca revocada revocades revocam revocant revocar revocara revocaran revocarem revocaren revocares revocareu revocaria revocarien revocaries revocarà revocaràs revocaré revocaríem revocaríeu revocassen revocasses revocassin revocassis revocat revocats revocau revocava revocaven revocaves revoco revocà revocàrem revocàreu revocàs revocàssem revocàsseu revocàssim revocàssiu revocàvem revocàveu revoque revoquem revoquen revoques revoquessen revoquesses revoquessin revoquessis revoqueu revoqui revoquin revoquis revoqués revoquéssem revoquésseu revoquéssim revoquéssiu revoquí sept val v
revocare

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
revolutio res novae
Canvi dràstic polític, social o econòmic.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ n fem
risus

riba /ˈri.ba/ n fem
ripa

ribot /riˈβɔt/ n masc
plāna

ric /ˈrik/ adj masc
dives
Amb molts diners o recursos.

ridícul /riˈði.kuɫ/ adj masc
rīdiculus
Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ n masc
rivus

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ n fem
homoeoteleuton
Concordança fonètica entre paraules a partir de la darrera vocal accentuada, especialment al final dels versos d'un poema.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ n masc
rhinoceros

risc n masc
perīculum

ritme /ˈrid.me/ n masc
rhythmus

ritu /ˈri.tu/ n masc
ritus

riu n masc
flūmen flumen fluvius
Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ n masc
risus
El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ bal occ reia reien reies reim reis ric riem rient rieu riga riguda rigudes riguem riguen riguera rigueren rigueres rigues riguessen riguesses riguessin riguessis rigueu rigui riguin riguis rigut riguts rigué riguérem riguéreu rigués riguéssem riguésseu riguéssim riguéssiu riguí rist rista ristes rists riu riuen riuran riure riurem riureu riuria riurien riuries riurà riuràs riuré riuríem riuríeu rius rèiem rèieu réiem réieu val v
ridere rideo
Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ n neut
aemulus

rivalitat /ri.va.ɫiˈtat/ /ri.və.ɫiˈtat/ /ri.βa.ɫiˈtat/ /ri.βə.ɫiˈtat/ n fem
rīvālitās

ro /ˈro/ n fem
rhō

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ n fem
vestis

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rob roba robada robades robam robant robar robara robaran robarem robaren robares robareu robaria robarien robaries robarà robaràs robaré robaríem robaríeu robassen robasses robassin robassis robat robats robau robava robaven robaves robe robem roben robes robessen robesses robessin robessis robeu robi robin robis robo robà robàrem robàreu robàs robàssem robàsseu robàssim robàssiu robàvem robàveu robés robéssem robésseu robéssim robéssiu robí sept val v
clepere

robatori /ro.baˈtɔ.ɾi/ /ro.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.βəˈtɔ.ɾi/ n masc
rapina

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ n masc
robotum
Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
(tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ adj masc
robustus

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ n masc
silex
Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

robòtica /roˈbɔ.ti.ka/ /roˈbɔ.ti.kə/ /ruˈbɔ.ti.kə/ /ruˈβɔ.ti.kə/ n fem
ars robotica

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ n fem
rota
Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.

rodejar /ro.ðeˈd͡ʒa/ /ro.ðeˈd͡ʒaɾ/ /ro.ðeˈʒa/ /ro.ðəˈd͡ʒa/ /ru.ðəˈʒa/ alg bal eiv nota 1 occ rodege rodegem rodegen rodeges rodegessen rodegesses rodegessin rodegessis rodegeu rodegi rodegin rodegis rodegés rodegéssem rodegésseu rodegéssim rodegéssiu rodegí rodeig rodeja rodejada rodejades rodejam rodejant rodejar rodejara rodejaran rodejarem rodejaren rodejares rodejareu rodejaria rodejarien rodejaries rodejarà rodejaràs rodejaré rodejaríem rodejaríeu rodejassen rodejasses rodejassin rodejassis rodejat rodejats rodejau rodejava rodejaven rodejaves rodejo rodejà rodejàrem rodejàreu rodejàs rodejàssem rodejàsseu rodejàssim rodejàssiu rodejàvem rodejàveu sept v.cent val v
ambio

rodi n masc
rhodium

rodolar /ro.ðoˈla/ /ro.ðoˈlaɾ/ /ru.ðuˈla/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ rodol rodola rodolada rodolades rodolaia rodolaien rodolaies rodolam rodolant rodolar rodolara rodolaran rodolarem rodolaren rodolares rodolareu rodolaria rodolarien rodolaries rodolariva rodolariven rodolarives rodolarà rodolaràs rodolaré rodolaríem rodolaríeu rodolarívem rodolaríveu rodolassen rodolasses rodolassin rodolassis rodolat rodolats rodolau rodolava rodolaven rodolaves rodolavi rodolavo rodole rodoleguem rodoleguessa rodoleguessen rodoleguesses rodolegueu rodolegués rodoleguéssom rodoleguéssou rodolem rodolen rodoles rodolessa rodolessen rodolesses rodolessi rodolessin rodolessis rodoleu rodoli rodolin rodolis rodolo rodolos rodols rodolà rodolàiem rodolàieu rodolàrem rodolàreu rodolàs rodolàssem rodolàsseu rodolàssim rodolàssiu rodolàvem rodolàvets rodolàveu rodolàvom rodolés rodoléssem rodolésseu rodoléssim rodoléssiu rodolí sept v.cent val v
devolvi

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ adj masc
rotundus
De forma de cercle.

roentgeni n masc
roentgenium

rom /ˈrom/ n masc
rhomium
(aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ n masc
lingua Rhaetica
Varietat occidental del retoromànic parlat en el cantó suís dels Grisons.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ n masc
ros marinus
(botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).

rombe /ˈrom.be/ /ˈrom.bə/ n masc
rhombus

romà /roˈma/ /ruˈma/ adj masc
rōmānus Romanus
Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ ronca roncs adj masc
raucus
Que té ronquera.
Veu o so tosc i aspre.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ n masc
ronchus
Soroll que es fa roncant.

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ronc ronca roncada roncades roncam roncant roncar roncara roncaran roncarem roncaren roncares roncareu roncaria roncarien roncaries roncarà roncaràs roncaré roncaríem roncaríeu roncassen roncasses roncassin roncassis roncat roncats roncau roncava roncaven roncaves ronco roncà roncàrem roncàreu roncàs roncàssem roncàsseu roncàssim roncàssiu roncàvem roncàveu ronque ronquem ronquen ronques ronquessen ronquesses ronquessin ronquessis ronqueu ronqui ronquin ronquis ronqués ronquéssem ronquésseu ronquéssim ronquéssiu ronquí sept val v
stertere

rondinar /ron.diˈna/ /ron.diˈnaɾ/ /run.diˈna/ occ rondina rondinada rondinades rondinant rondinar rondinaran rondinarem rondinaren rondinares rondinareu rondinaria rondinarien rondinaries rondinarà rondinaràs rondinaré rondinaríem rondinaríeu rondinat rondinats rondinava rondinaven rondinaves rondine rondinem rondinen rondines rondinessen rondinesses rondinessin rondinessis rondineu rondini rondinin rondinis rondino rondinà rondinàrem rondinàreu rondinàvem rondinàveu rondinés rondinéssem rondinésseu rondinéssim rondinéssiu rondiní sept v
ganniō
(intransitiu) Expressar murmurant algun tipus de malestar o crítica negativa.

ronsal /ronˈsaɫ/ /runˈsaɫ/ n masc
capistro capistrum
Ramal, tros de corda lligat a les morralles per guiar les cavalcadures.

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ n masc
renes ren
Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

roquet /roˈket/ /roˈkət/ /ruˈkɛt/ n masc
supparus
Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ rossa rossos adj masc
flavus

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ adj
roseus
De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n fem
rosa
(botànica) Flor que cria el roser.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n masc
roseus rosa
Color format a partir del vermell i el blanc.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ n fem
ros

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ n masc
rosarium
(religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosec /roˈzek/ /ruˈzɛk/ n masc
suspicio
Recel, remordiments.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ roseg rosega rosegada rosegades rosegam rosegant rosegar rosegara rosegaran rosegarem rosegaren rosegares rosegareu rosegaria rosegarien rosegaries rosegarà rosegaràs rosegaré rosegaríem rosegaríeu rosegassen rosegasses rosegassin rosegassis rosegat rosegats rosegau rosegava rosegaven rosegaves rosego rosegue roseguem roseguen rosegues roseguessen roseguesses roseguessin roseguessis rosegueu rosegui roseguin roseguis rosegués roseguéssem roseguésseu roseguéssim roseguéssiu roseguí rosegà rosegàrem rosegàreu rosegàs rosegàssem rosegàsseu rosegàssim rosegàssiu rosegàvem rosegàveu sept val v
obedo
Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosegó n masc
homuncio panis

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ n fem
papaver

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ n masc
luscinia
Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).

rostir /rosˈti/ /rosˈtiɾ/ /rusˈti/ bal n-occ occ rosteix rosteixen rosteixes rosteixi rosteixin rosteixis rosteixo rostesc rostesqui rostesquin rostesquis rostia rostida rostides rostien rosties rostiguem rostigueu rostim rostint rostir rostira rostiran rostirem rostiren rostires rostireu rostiria rostirien rostiries rostirà rostiràs rostiré rostiríem rostiríeu rostisc rostisca rostisquen rostisques rostissen rostisses rostissin rostissis rostit rostits rostiu rostix rostixen rostixes rostixo rostí rostíem rostíeu rostírem rostíreu rostís rostíssem rostísseu rostíssim rostíssiu sept val v
assō

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ n masc
assum

rostoll /rosˈtoʎ/ /rusˈtoj/ /rusˈtoʎ/ n masc
stipula

rot /ˈrot/ n masc
ructus

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rot rota rotada rotades rotam rotant rotar rotara rotaran rotarem rotaren rotares rotareu rotaria rotarien rotaries rotarà rotaràs rotaré rotaríem rotaríeu rotassen rotasses rotassin rotassis rotat rotats rotau rotava rotaven rotaves rote rotem roten rotes rotessen rotesses rotessin rotessis roteu roti rotin rotis roto rotà rotàrem rotàreu rotàs rotàssem rotàsseu rotàssim rotàssiu rotàvem rotàveu rotés rotéssem rotésseu rotéssim rotéssiu rotí sept val v
rūctō

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ n fem
tholus
Construcció aïllada de planta circular, típicament envoltada d’una columnata.

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ n masc
robur quercus

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ n masc
ferrugo
Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
vitellus vitellum
Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rua /ˈru.a/ /ˈru.ə/ n fem
via
(antic) Carrer, camí, carretera, via pública.

rubidi n masc
rubidium

ruca /ˈru.ka/ /ˈru.kə/ n fem
ērūca
Herba de la família de les brassicàcies, de flors amb quatre pètals en creu blanquinoses o groguenques, de fulles amb sabor picant usades en amanides o com a condiment i de llavors que se n’obté un oli emprat en medicina popular per a la ronquera (Eruca vesicaria).

rull /ˈruʎ/ n masc
crispatio
Arrissada dels cabells.

rumor n
susurratio

rural /ruˈɾaɫ/ adj
ruralis

rus russa russos adj masc
lingua Ruthenica
Relatiu o pertanyent a Rússia.

rus n masc
Ruthenica
Natural de Rússia.
lingua Ruthenica
(només singular) Llengua eslava oriental parlada a Rússia i en bona part dels altres països de l'antiga URSS, en alguns d'aquests darrers també com a llengua oficial.

rusc /ˈrusk/ n masc
alvearium

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ n fem
via

ruteni n masc
ruthenium

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ n masc
rutherfordium

ruïna /ruˈi.na/ n fem
ruina

ràbia /ˈra.bi.a/ n fem
rabies
Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ n fem
radiophonia
Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràpid /ˈra.pit/ ràpida ràpids adj masc
celer
Que va a molta velocitat.

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ n masc
reptile

rígid /ˈri.d͡ʒit/ /ˈri.ʒit/ adj masc
rigidus

ròssec /ˈrɔ.sek/ /ˈrɔ.sək/ n masc
vestis
En els vestits, la cua que s'arrossega.
syrma
Allò que s'agafa als vestits.
raptans
Qualsevol cosa que penja y arrossega.
nomina
Ròssecs: Censals difícils de cobrar; deutes vells.

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ n fem
patella

rústic /ˈrus.tik/ adj masc
rusticus

sa /sa/ /sə/ sana sans adj masc
sanus
Que té salut i no està malalt.

sa i estalvi sana i estàlvia sanes i estàlvies sans i estalvis adj masc
incolumis

saba /ˈsa.ba/ n fem
sucus

sabata /saˈba.ta/ n fem
calceus

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ n masc
sutor calceolarius
Persona que fa o ven sabates.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ alg bal centr eiv n-occ occ or saba sabem saben sabent saber sabera saberan saberem saberen saberes sabereu saberiva saberiven saberives saberà saberàs saberé saberívem saberíveu sabes sabessa sabessen sabesses sabessi sabessin sabessis sabeu sabeva sabeven sabeves sabi sabia sabieguessen sabiegués sabiem sabien sabiera sabieren sabieres sabies sabiesses sabieu sabiguem sabiguent sabiguera sabigueren sabigueres sabigueu sabiguérem sabiguéreu sabin sabis sabiva sabiven sabives sabiérem sabiéreu sabo sabos sabran sabrem sabreu sabria sabrien sabries sabrà sabràs sabré sabríem sabríeu sabuda sabudes sabut sabuts sabé sabérem sabéreu sabés sabéssem sabésseu sabéssim sabéssiu sabévem sabéveu sabévom sabévou sabí sabíem sabíeu sabívem sabíveu sabívom sabívou sap sapent sapiec sapiem sapient sapiera sapieren sapieres sapieri sapieu sapiguda sapigudes sapiguem sapiguent sapiguer sapigueren sapigueres sapiguessen sapiguesses sapiguessin sapiguessis sapigueu sapigut sapiguts sapigué sapiguérem sapiguéreu sapigués sapiguéssem sapiguésseu sapiguéssiu sapiguéssom sapiguéssou sapigéssim sapiérem sapiéreu saps sebre sep sepam sepau sept sàbia sàbien sàbies sàbiga sàbigo sàbigon sàbigos sàbiguen sàbigues sàbon sàpia sàpien sàpies sàpiga sàpiguen sàpigues sàpigui sàpiguin sàpiguis sé v.cent val v
scire scio
(transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
noscere scio
(transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.
sapere
(intransitiu) Tenir sabor.

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ n
sapor

sabotejar /sa.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βo.teˈd͡ʒa/ /sa.βo.teˈʒa/ /sə.bo.təˈd͡ʒa/ /sə.bu.təˈʒa/ /sə.βu.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sabotege sabotegem sabotegen saboteges sabotegessen sabotegesses sabotegessin sabotegessis sabotegeu sabotegi sabotegin sabotegis sabotegés sabotegéssem sabotegésseu sabotegéssim sabotegéssiu sabotegí saboteig saboteja sabotejada sabotejades sabotejam sabotejant sabotejar sabotejara sabotejaran sabotejarem sabotejaren sabotejares sabotejareu sabotejaria sabotejarien sabotejaries sabotejarà sabotejaràs sabotejaré sabotejaríem sabotejaríeu sabotejassen sabotejasses sabotejassin sabotejassis sabotejat sabotejats sabotejau sabotejava sabotejaven sabotejaves sabotejo sabotejà sabotejàrem sabotejàreu sabotejàs sabotejàssem sabotejàsseu sabotejàssim sabotejàssiu sabotejàvem sabotejàveu sept val v
surruō

sabre /ˈsa.bɾe/ /ˈsa.βɾə/ n masc
xiphomachaera
Arma blanca normalment d'un sol tall, amb la fulla corba cap enrere i llarga, utilitzada principalment per la cavalleria.

sabí /saˈβi/ /səˈβi/ sabina sabins adj masc
Sabinus

sabó /saˈbo/ n masc
sapo sāpō

sacerdotessa /sa.seɾ.ðoˈte.sa/ /sə.sər.duˈtɛ.sə/ /sə.sər.ðuˈtɛ.sə/ /sə.səɾ.ðoˈtə.sə/ n fem
antistita

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ n masc
sacrificium

sacsó /səkˈso/ n masc
plicatura
Plec en la roba per a escurçar la peça.

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ n fem
ferculum discus

safir /səˈfir/ n masc
sapphīrus

safrà /səˈfɾa/ n masc
crocus

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ adj
cruentus
De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sagn sagna sagnada sagnades sagnam sagnant sagnar sagnara sagnaran sagnarem sagnaren sagnares sagnareu sagnaria sagnarien sagnaries sagnarà sagnaràs sagnaré sagnaríem sagnaríeu sagnassen sagnasses sagnassin sagnassis sagnat sagnats sagnau sagnava sagnaven sagnaves sagne sagnem sagnen sagnes sagnessen sagnesses sagnessin sagnessis sagneu sagni sagnin sagnis sagno sagnà sagnàrem sagnàreu sagnàs sagnàssem sagnàsseu sagnàssim sagnàssiu sagnàvem sagnàveu sagnés sagnéssem sagnésseu sagnéssim sagnéssiu sagní sept val v
sanguinem mittō
(intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ n masc
sacramentum

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ adj masc
sacer

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ n masc
sēcrētārius

sal n fem
sal
Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.

sala /ˈsa.ɫa/ n fem
cubiculum

salar /saˈɫa/ /saˈɫaɾ/ /səˈɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sal sala salada salades salaia salaien salaies salam salant salar salara salaran salarem salaren salares salareu salaria salarien salaries salariva salariven salarives salarà salaràs salaré salaríem salaríeu salarívem salaríveu salassen salasses salassin salassis salat salats salau salava salaven salaves salavi salavo sale saleguem saleguessa saleguessen saleguesses salegueu salegués saleguéssom saleguéssou salem salen sales salessa salessen salesses salessi salessin salessis saleu sali salin salis salo salos sals salà salàiem salàieu salàrem salàreu salàs salàssem salàsseu salàssim salàssiu salàvem salàvets salàveu salàvom salés saléssem salésseu saléssim saléssiu salí sept v.cent val v
salio
Posar sal en aliments o begudes, especialment quan és en excés.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ n masc
salarium
Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ n masc
salīnum

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ n fem
salīva saliva

salm /ˈsaɫm/ n masc
psalmus

salmó /səɫˈmo/ n masc
salmo
Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ n fem
condimentum
Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsera /saɫˈse.ɾa/ /səɫˈse.ɾə/ n fem
salsamentarium
Recipient destinat a contenir i servir a taula salses.

salsitxa /səɫˈsi.t͡ʃə/ n fem
botulus

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ n masc
saltus
Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.
(billar) Jugada consistent a fer saltar la bola jugadora sobre el feltre per mitjà d'un cop efectuat amb un angle d'incidència del tac entre 36 i 45°, que generalment s'utilitza per a evitar el contacte amb una bola interposada en el camí de la bola d'atac.

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ n masc
locusta
Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ salt salta saltada saltades saltam saltant saltar saltara saltaran saltarem saltaren saltares saltareu saltaria saltarien saltaries saltarà saltaràs saltaré saltaríem saltaríeu saltassen saltasses saltassin saltassis saltat saltats saltau saltava saltaven saltaves salte saltem salten saltes saltessen saltesses saltessin saltessis salteu salti saltin saltis salto saltà saltàrem saltàreu saltàs saltàssem saltàsseu saltàssim saltàssiu saltàvem saltàveu saltés saltéssem saltésseu saltéssim saltéssiu saltí sept val v
saltare salire
Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.
salire
Passar per alt, ometre.

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ n masc
psalterium
Recull de salms.
Instrument cordòfon antic, anàleg a la cítara, que es toca amb un plectre o amb martells.

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ salud saluda saludada saludades saludaia saludaien saludaies saludam saludant saludar saludara saludaran saludarem saludaren saludares saludareu saludaria saludarien saludaries saludariva saludariven saludarives saludarà saludaràs saludaré saludaríem saludaríeu saludarívem saludaríveu saludassen saludasses saludassin saludassis saludat saludats saludau saludava saludaven saludaves saludavi saludavo salude saludeguem saludeguessa saludeguessen saludeguesses saludegueu saludegués saludeguéssom saludeguéssou saludem saluden saludes saludessa saludessen saludesses saludessi saludessin saludessis saludeu saludi saludin saludis saludo saludos saluds saludà saludàiem saludàieu saludàrem saludàreu saludàs saludàssem saludàsseu saludàssim saludàssiu saludàvem saludàvets saludàveu saludàvom saludés saludéssem saludésseu saludéssim saludéssiu saludí sept v.cent val v
salutare

salut /saˈɫut/ Interjection
absit omen
Exclamació feta en esternudar.

salut /saˈɫut/ n fem
salus
Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ n masc
salutatio
Salutació, acció de saludar.

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ n masc
Sospita

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ salv salva salvada salvades salvam salvant salvar salvara salvaran salvarem salvaren salvares salvareu salvaria salvarien salvaries salvarà salvaràs salvaré salvaríem salvaríeu salvassen salvasses salvassin salvassis salvat salvats salvau salvava salvaven salvaves salve salvem salven salves salvessen salvesses salvessin salvessis salveu salvi salvin salvis salvo salvà salvàrem salvàreu salvàs salvàssem salvàsseu salvàssim salvàssiu salvàvem salvàveu salvés salvéssem salvésseu salvéssim salvéssiu salví sept val v
succurrere

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ adj
ferus
No domesticat.

salvatgement /saɫˌva.d͡ʒeˈment/ /saɫˌβa.d͡ʒeˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈmen/ /səɫˌva.d͡ʒəˈment/ /səɫˌβa.d͡ʒəˈmen/ adv
ferōciter

salze /ˈsaɫ.ze/ n masc
ilex salix

samari /səˈma.ɾi/ n masc
samarium

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ n fem
tunicula
Peça de roba lleugera de coll tancat i màniga curta.

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ n fem
crepida solea

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ n fem
sanguis cruor

sanglot /saŋˈɡɫot/ /səŋˈɡɫot/ n masc
singultus
Sospir amb inspiració i expiració convulsives.

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ n fem
hirudo sanguisuga

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ santa sants adj masc
sanctus
Venerable per motius religiosos.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ n masc
sanctus
Títol amb què l'Església catòlica distingeix a les persones que han realitzat dos miracles en nom del cristianisme.

sarau /saˈɾaw/ /səˈɾaw/ n masc
tripudium
Ball o convit amb música entre persones de distinció, generalment celebrat cap al vespre.
rixa tripudium
Renyina, baralla.

sard adj masc
Sardus
Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sardina /sərˈdi.nə/ n fem
sarda

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ n fem
lacerta

sastre /ˈsas.tɾe/ n masc
sartor

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ n fem
fructus

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ alg bal satisfacem satisfacen satisfaces satisfaceu satisfaci satisfacin satisfacis satisfaig satisfan satisfaran satisfarem satisfareu satisfaria satisfarien satisfaries satisfarà satisfaràs satisfaré satisfaríem satisfaríeu satisfaç satisfaça satisfeia satisfeien satisfeies satisfeim satisfeis satisfem satisfent satisfer satisfera satisferen satisferes satisfessen satisfesses satisfessin satisfessis satisfet satisfeta satisfetes satisfets satisfeu satisfiu satisfà satisfàs satisfèiem satisfèieu satisfé satisféiem satisféieu satisférem satisféreu satisfés satisféssem satisfésseu satisféssim satisféssiu satisféu val v
sufficere
Acomplir un anhel o una necessitat.

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ n fem
sūdātōrium

savi /ˈsa.βi/ adj masc
sapiens
Assenyat, que actua apropiadament.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ n fem
sapientia

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ n masc
seaborgium

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ adj masc
siccus
Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ n fem
monēta

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ adj masc
arcanus
Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ n masc
secretum opertum

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ n fem
cultus

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ n fem
sericum

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ n fem
sēditiō

sediment /se.ðiˈment/ /sə.ðiˈmen/ n masc
faex

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ seg sega segada segades segam segant segar segara segaran segarem segaren segares segareu segaria segarien segaries segarà segaràs segaré segaríem segaríeu segassen segasses segassin segassis segat segats segau segava segaven segaves sego segue seguem seguen segues seguessen seguesses seguessin seguessis segueu segui seguin seguis segués seguéssem seguésseu seguéssim seguéssiu seguí segà segàrem segàreu segàs segàssem segàsseu segàssim segàssiu segàvem segàveu sept val v
tondere
(agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ n masc
pittacium epistulare
Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ n masc
saeculum

segon /seˈɣon/ n masc
secundum
Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ number
secundus
(ordinal) Que va just darrere del primer.

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ conjunction
in secundum

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ segreg segrega segregada segregades segregam segregant segregar segregara segregaran segregarem segregaren segregares segregareu segregaria segregarien segregaries segregarà segregaràs segregaré segregaríem segregaríeu segregassen segregasses segregassin segregassis segregat segregats segregau segregava segregaven segregaves segrego segregue segreguem segreguen segregues segreguessen segreguesses segreguessin segreguessis segregueu segregui segreguin segreguis segregués segreguéssem segreguésseu segreguéssim segreguéssiu segreguí segregà segregàrem segregàreu segregàs segregàssem segregàsseu segregàssim segregàssiu segregàvem segregàveu sept val v
sēgregō

segrest /seˈɣɾest/ /səˈɣɾest/ n masc
plagium

seguidor /se.ɣiˈðo/ /se.ɣiˈðoɾ/ /sə.ɣiˈðo/ n masc
sectātor

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ bal n-occ occ segueix segueixen segueixes segueixi segueixin segueixis segueixo seguesc seguesqui seguesquin seguesquis seguia seguida seguides seguien seguies seguiguem seguigueu seguim seguint seguir seguira seguiran seguirem seguiren seguires seguireu seguiria seguirien seguiries seguirà seguiràs seguiré seguiríem seguiríeu seguisc seguisca seguisquen seguisques seguissen seguisses seguissin seguissis seguit seguits seguiu seguix seguixen seguixes seguixo seguí seguíem seguíeu seguírem seguíreu seguís seguíssem seguísseu seguíssim seguíssiu sept val v
sequor
Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ adj masc
securus
ferm, sense perill
certus
cert, evident

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ n fem
securitas
Absència de perill, qualitat de segur.

següent /seˈɣwen/ /seˈɣwent/ /səˈɣwen/ /səˈɣwent/ adj
sequens

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ n masc
sedes

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ number
sexaginta

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ number
sexaginta quinque

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ number
sexaginta duo

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ number
sexaginta novem

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ number
sexaginta quattuor

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ number
sexaginta septem

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ number
sexaginta sex

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ number
sexaginta tres

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ number
sexaginta unus

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ number
sexāgēsimus

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ seleccion selecciona seleccionada seleccionades seleccionaia seleccionaien seleccionaies seleccionam seleccionant seleccionar seleccionara seleccionaran seleccionarem seleccionaren seleccionares seleccionareu seleccionaria seleccionarien seleccionaries seleccionariva seleccionariven seleccionarives seleccionarà seleccionaràs seleccionaré seleccionaríem seleccionaríeu seleccionarívem seleccionaríveu seleccionassen seleccionasses seleccionassin seleccionassis seleccionat seleccionats seleccionau seleccionava seleccionaven seleccionaves seleccionavi seleccionavo seleccione seleccioneguem seleccioneguessa seleccioneguessen seleccioneguesses seleccionegueu seleccionegués seleccioneguéssom seleccioneguéssou seleccionem seleccionen selecciones seleccionessa seleccionessen seleccionesses seleccionessi seleccionessin seleccionessis seleccioneu seleccioni seleccionin seleccionis selecciono seleccionos seleccions seleccionà seleccionàiem seleccionàieu seleccionàrem seleccionàreu seleccionàs seleccionàssem seleccionàsseu seleccionàssim seleccionàssiu seleccionàvem seleccionàvets seleccionàveu seleccionàvom seleccionés seleccionéssem seleccionésseu seleccionéssim seleccionéssiu seleccioní sept v.cent val v
dēligō

selecció /se.ɫek.siˈo/ /sə.ɫək.siˈo/ n fem
selectio

seleni /səˈɫɛ.ni/ n masc
selenium

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ n fem
speculāris lapis
Sulfat de calç cristal·litzat.

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ n fem
sella

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ adj
similis
Que és gairebé igual a un altre.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sembl sembla semblada semblades semblam semblant semblar semblara semblaran semblarem semblaren semblares semblareu semblaria semblarien semblaries semblarà semblaràs semblaré semblaríem semblaríeu semblassen semblasses semblassin semblassis semblat semblats semblau semblava semblaven semblaves semble semblem semblen sembles semblessen semblesses semblessin semblessis sembleu sembli semblin semblis semblo semblà semblàrem semblàreu semblàs semblàssem semblàsseu semblàssim semblàssiu semblàvem semblàveu semblés sembléssem semblésseu sembléssim sembléssiu semblí sept val v
videor

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sembr sembra sembrada sembrades sembram sembrant sembrar sembrara sembraran sembrarem sembraren sembrares sembrareu sembraria sembrarien sembraries sembrarà sembraràs sembraré sembraríem sembraríeu sembrassen sembrasses sembrassin sembrassis sembrat sembrats sembrau sembrava sembraven sembraves sembre sembrem sembren sembres sembressen sembresses sembressin sembressis sembreu sembri sembrin sembris sembro sembrà sembràrem sembràreu sembràs sembràssem sembràsseu sembràssim sembràssiu sembràvem sembràveu sembrés sembréssem sembrésseu sembréssim sembréssiu sembrí sept val v
serere

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ n masc
sperma

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ n masc
sēminārium
Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.
Curs breu de formació amb sessions de treball de grup sota la tutela d'un professor especialitzat.

sempitern /sem.piˈtɛɾn/ /səm.piˈtɛrn/ sempiterna sempiterns adj masc
sempiternus

sempre /ˈsem.pɾe/ adv
semper

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ n masc
semaphorum

senat /seˈnat/ /səˈnat/ n masc
senatus -us

sencer /senˈse/ /senˈseɾ/ /sənˈsə/ /sənˈsɛ/ adj masc
integer

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ n masc
aper

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ preposition
sine absque

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ n masc
custos

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ alg bal occ sent senta senten sentes senti sentia sentida sentides sentien senties sentiguem sentigueu sentim sentin sentint sentir sentira sentiran sentirem sentiren sentires sentireu sentiria sentirien sentiries sentirà sentiràs sentiré sentiríem sentiríeu sentis sentissen sentisses sentissin sentissis sentit sentits sentiu sento sents sentí sentíem sentíeu sentírem sentíreu sentís sentíssem sentísseu sentíssim sentíssiu sept val v
sentire
Percebre amb els sentits, tret del visual.

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ n fem
sententia

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ n masc
signum
Marca feta a alguna cosa.

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ n masc
dominus
(usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.

senyora /seˈɲo.ɾa/ /səˈɲo.ɾə/ n fem
domina
Tractament de cortesia donat a una dona.

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ n fem
dissociatio

separadament /se.paˌɾa.ðaˈmen/ /se.paˌɾa.ðaˈment/ /sə.pəˌɾa.ðəˈmen/ /sə.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
seorsum

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ adj
septentrionalis

seqüela /seˈkwɛ.ɫa/ /seˈkwɛ.ɫɛ/ /səˈkwɛ.ɫə/ n fem
consequentia narrativa
Conseqüència produïda arran d'un fet.
(literatura, cinema, videojocs) Producte audiovisual que pertany a una saga en relació amb aquell que el precedeix.

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ n fem
seriēs

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ bal centr era eren eres essent estada estades estat estats ets fon foren fores fos fosses fossin fossis fou fui fóra fórem fóreu fóssem fósseu fóssim fóssiu seguda segudes segut seguts sent ser seran serem sereu seria serien series serà seràs seré seríem seríeu seta setes siga sigam sigau siguda sigudes siguem siguen sigues sigueu sigui siguin siguis sigut siguts som sou sét séts sóc són val érem éreu és v
esse
ésser, existir

serafí n masc
seraphim

serbi sèrbia adj masc
Serbica
Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi n masc
Serbica
Individu de Sèrbia.
(només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ n fem
serietas

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ adj masc
gravis

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ n masc
sermo

serp n fem
serpens anguis
Rèptil sense extremitats (Serpentes).

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
serra
Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.
montes
Alineació de muntanyes partides dins d'una serralada.

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept serr serra serrada serrades serraia serraien serraies serram serrant serrar serrara serraran serrarem serraren serrares serrareu serraria serrarien serraries serrariva serrariven serrarives serrarà serraràs serraré serraríem serraríeu serrarívem serraríveu serrassen serrasses serrassin serrassis serrat serrats serrau serrava serraven serraves serravi serravo serre serreguem serreguessa serreguessen serreguesses serregueu serregués serreguéssom serreguéssou serrem serren serres serressa serressen serresses serressi serressin serressis serreu serri serrin serris serro serros serrs serrà serràiem serràieu serràrem serràreu serràs serràssem serràsseu serràssim serràssiu serràvem serràvets serràveu serràvom serrés serréssem serrésseu serréssim serréssiu serrí v.cent val v
serrare
Fer servir la serra o el xerrac.
Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serva /ˈser.bə/ /ˈser.βa/ /ˈseɾ.va/ /ˈseɾ.və/ /ˈseɾ.βa/ /ˈsəɾ.və/ /ˈsɛr.bə/ /ˈsɛr.və/ n fem
sorbum

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ n masc
minister

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ adj
obsequiosus
Que està disposat a prestar servei.

servicial /ser.βi.siˈaɫ/ /seɾ.vi.siˈaɫ/ /seɾ.βi.siˈaɫ/ /sər.bi.siˈaɫ/ /səɾ.vi.siˈaɫ/ n masc
famulus
(antic, nàutica) Servent o mosso que es llogava per servei del patró i de la nau.

servidor /ser.βiˈðo/ /seɾ.viˈðoɾ/ /seɾ.βiˈðoɾ/ /sər.biˈðo/ /səɾ.viˈðo/ n masc
minster
(informàtica) Ordinador que emmagatzema informació per fer-la accessible a través d'una xarxa informàtica.
(pilota, esports de raqueta) Jugador encarregat de posar la pilota o el volant en joc.

serè /seˈɾe/ /səˈɾə/ /səˈɾɛ/ adj masc
serēnus

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n fem
sitis
Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ number
septem
(cardinal) Sis més un.
(valor ordinal) Setè, setena.

set-cents /ˌsɛtˈsens/ number
septingenti

setanta /seˈtan.ta/ number
septuaginta

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ number
septuaginta quinque

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ number
septuaginta duo

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ number
undeoctoginta

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ number
septuaginta quattuor

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ number
septuaginta septem

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ number
septuaginta sex

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ number
septuaginta tres

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ number
septuaginta unus

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ number
septuāgēsimus

setembre /səˈtem.bɾə/ n masc
September
Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ n masc
obsidio
Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ n fem
hebdomas septimana

setze /ˈse.d͡ze/ number
sedecim

setzè /seˈd͡ʒe/ /sədˈʒɛ/ number
sextum decimum

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ number
septimus

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ pronoun
suus
Allò (una cosa en masculí) d'ell, d’ella, d’ells o d’elles.

seure /ˈsɛw.ɾe/ bal occ sec seem seent seeu sega seguda segudes seguem seguen seguera segueren segueres segues seguessen seguesses seguessin seguessis segueu segui seguin seguis segut seguts segué seguérem seguéreu segués seguéssem seguésseu seguéssim seguéssiu seguí seia seiem seien seient seies seieu seim seis seu seuen seuran seure seurem seureu seuria seurien seuries seurà seuràs seuré seuríem seuríeu seus sèiem sèieu séiem séieu val v
sidere

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ n masc
sexus coitus
Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
coitus sexus
Sexualitat, activitat sexual.

sexta /ˈseks.ta/ /ˈsɛks.tə/ n fem
sexta

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ adj
sexualis

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
sexualitas

si conjunction
si
Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ n fem
Sibylla

sic /sik/ adv
sic
(llatinisme) Així, literalment, tal com està escrit. S'utilitza en escrits i normalment entre parèntesis o claudàtors per indicar que la paraula o frase que el precedeixen és literal, encara que pugui semblar incorrecta.

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept sign signa signada signades signam signant signar signara signaran signarem signaren signares signareu signaria signarien signaries signarà signaràs signaré signaríem signaríeu signassen signasses signassin signassis signat signats signau signava signaven signaves signe signem signen signes signessen signesses signessin signessis signeu signi signin signis signo signà signàrem signàreu signàs signàssem signàsseu signàssim signàssiu signàvem signàveu signés signéssem signésseu signéssim signéssiu signí val v
subscribō
Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
signum

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept signific significa significada significades significam significant significar significara significaran significarem significaren significares significareu significaria significarien significaries significarà significaràs significaré significaríem significaríeu significassen significasses significassin significassis significat significats significau significava significaven significaves significo significà significàrem significàreu significàs significàssem significàsseu significàssim significàssiu significàvem significàveu signifique signifiquem signifiquen signifiques signifiquessen signifiquesses signifiquessin signifiquessis signifiqueu signifiqui signifiquin signifiquis signifiqués signifiquéssem signifiquésseu signifiquéssim signifiquéssiu signifiquí val v
significare
Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significatiu /siŋ.ni.fi.kaˈtiw/ /siɡ.ni.fi.kaˈtiw/ adj masc
ponderōsus

silenci /siˈɫen.si/ n masc
silentium
Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silenciosament /si.ɫen.siˌo.zaˈmen/ /si.ɫen.siˌo.zaˈment/ /si.ɫən.siˌo.zəˈmen/ /si.ɫən.siˌo.zəˈment/ adv
silenter

silenciós /si.ɫen.siˈos/ /si.ɫən.siˈos/ adj masc
tacitus
Que no parla, que guarda silenci.

silici n masc
silicium

silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ adj
silvestris

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
syllogismus

simbiosi /sim.biˈɔ.zi/ n fem
symbiosis

simbòlicament /simˌbɔ.ɫi.kaˈmen/ /simˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /simˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /simˌbɔ.ɫi.kəˈment/ adv
sumbolice

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ n fem
symmetria

simitarra /si.miˈta.ra/ /si.miˈta.rə/ n fem
acīnacēs

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ n fem
simonia

simple /ˈsim.pɫe/ adj
simplex
Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept simplific simplifica simplificada simplificades simplificaia simplificaien simplificaies simplificam simplificant simplificar simplificara simplificaran simplificarem simplificaren simplificares simplificareu simplificaria simplificarien simplificaries simplificariva simplificariven simplificarives simplificarà simplificaràs simplificaré simplificaríem simplificaríeu simplificarívem simplificaríveu simplificassen simplificasses simplificassin simplificassis simplificat simplificats simplificau simplificava simplificaven simplificaves simplificavi simplificavo simplifico simplificos simplificà simplificàiem simplificàieu simplificàrem simplificàreu simplificàs simplificàssem simplificàsseu simplificàssim simplificàssiu simplificàvem simplificàvets simplificàveu simplificàvom simplifique simplifiqueguem simplifiqueguessa simplifiqueguessen simplifiqueguesses simplifiquegueu simplifiquegués simplifiqueguéssom simplifiqueguéssou simplifiquem simplifiquen simplifiques simplifiquessa simplifiquessen simplifiquesses simplifiquessi simplifiquessin simplifiquessis simplifiqueu simplifiqui simplifiquin simplifiquis simplifiqués simplifiquéssem simplifiquésseu simplifiquéssim simplifiquéssiu simplifiquí v.cent val v
simplificor

simpàtic /simˈpa.tik/ adj masc
misericors
Degut a la simpatia, a l’afecció induïda.

simular /si.muˈɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept simul simula simulada simulades simulaia simulaien simulaies simulam simulant simular simulara simularan simularem simularen simulares simulareu simularia simularien simularies simulariva simulariven simularives simularà simularàs simularé simularíem simularíeu simularívem simularíveu simulassen simulasses simulassin simulassis simulat simulats simulau simulava simulaven simulaves simulavi simulavo simule simuleguem simuleguessa simuleguessen simuleguesses simulegueu simulegués simuleguéssom simuleguéssou simulem simulen simules simulessa simulessen simulesses simulessi simulessin simulessis simuleu simuli simulin simulis simulo simulos simuls simulà simulàiem simulàieu simulàrem simulàreu simulàs simulàssem simulàsseu simulàssim simulàssiu simulàvem simulàvets simulàveu simulàvom simulés simuléssem simulésseu simuléssim simuléssiu simulí v.cent val v
accedo

sinapisme /si.naˈpiz.me/ /si.nəˈpiz.mə/ n masc
synapismus

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ adj masc
sincerus
Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincerament /sinˌse.ɾaˈmen/ /sinˌse.ɾaˈment/ /sinˌse.ɾəˈmen/ /sinˌse.ɾəˈment/ adv
sincērē

singlot /siŋˈɡlot/ n masc
singultus
Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singlotar /siŋ.ɡɫoˈta/ /siŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /siŋ.ɡɫuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept singlot singlota singlotada singlotades singlotam singlotant singlotar singlotara singlotaran singlotarem singlotaren singlotares singlotareu singlotaria singlotarien singlotaries singlotarà singlotaràs singlotaré singlotaríem singlotaríeu singlotassen singlotasses singlotassin singlotassis singlotat singlotats singlotau singlotava singlotaven singlotaves singlote singlotem singloten singlotes singlotessen singlotesses singlotessin singlotessis singloteu singloti singlotin singlotis singloto singlotà singlotàrem singlotàreu singlotàs singlotàssem singlotàsseu singlotàssim singlotàssiu singlotàvem singlotàveu singlotés singlotéssem singlotésseu singlotéssim singlotéssiu singlotí val v
singulto

singular /siŋ.ɡuˈɫa/ /siŋ.ɡuˈɫaɾ/ adj
egregius

sintaxi n fem
syntaxis
Part de la gramàtica que s'ocupa d'establir les relacions entre les paraules d'una frase i la funció que hi fan.

sinònim /siˈnɔ.nim/ n masc
synonymum synōnymum
Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ n fem
siren
Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.

sis number
sex

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ n masc
systema systēma

sistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ n masc
sistrum

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ n fem
buccula

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ n masc
sonus
Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

sobirania /so.bi.ɾaˈni.a/ /so.bi.ɾəˈni.ə/ /su.bi.ɾəˈni.ə/ /su.βi.ɾəˈni.ə/ n fem
principatus

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ n masc
theca
Objecte per contenir una carta o targeta.

sobrenatural /ˌso.bɾe.na.tuˈɾaɫ/ /ˌso.βɾə.nə.tuˈɾaɫ/ adj
divinus

sobreviure /ˌso.bɾeˈviw.ɾe/ /ˌso.bɾəˈviw.ɾə/ /ˌso.βɾeˈβiw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈβiw.ɾə/ bal eiv occ sobrevisc sobrevisca sobreviscuda sobreviscudes sobreviscut sobreviscuts sobrevisquem sobrevisquen sobrevisquera sobrevisqueren sobrevisqueres sobrevisques sobrevisquessen sobrevisquesses sobrevisquessin sobrevisquessis sobrevisqueu sobrevisqui sobrevisquin sobrevisquis sobrevisqué sobrevisquérem sobrevisquéreu sobrevisqués sobrevisquéssem sobrevisquésseu sobrevisquéssim sobrevisquéssiu sobrevisquí sobreviu sobreviuen sobreviuran sobreviure sobreviurem sobreviureu sobreviuria sobreviurien sobreviuries sobreviurà sobreviuràs sobreviuré sobreviuríem sobreviuríeu sobrevius sobrevivia sobrevivien sobrevivies sobrevivim sobrevivint sobreviviu sobrevivíem sobrevivíeu v.cent val v
superesse supersum

sobri /ˈsɔ.βɾi/ sòbria adj masc
abstēmius

sobtat /sopˈtat/ /supˈtat/ adj masc
repens

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ n fem
stirps

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ adj
socialis
Pertanyent a un grup de persones.
Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ adj
socialista
Relatiu o pertanyent al socialisme.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ n neut
socialista
Partidari del socialisme.

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ n fem
societās
Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.

sociolingüística /so.si.o.liŋˈɡwis.ti.ka/ /su.zi.u.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// n fem
sociolinguistica

sociologia /so.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /su.si.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
sociologia

sodi n masc
natrium
Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofre /ˈso.fɾə/ n masc
sulfur sulphur

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ n masc
cubile
Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ n fem
socrus

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ n masc
socer

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ adj masc
solus
Sense companyia.

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ n masc
sol
Astre estel·lar, estrella.
Lluentor o escalfor que produeix el sol.

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ n fem
solea
Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ adj
sōlāris

solc /ˈsoɫk/ n masc
sulcus

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ n masc
miles
Persona que forma part d'un exèrcit.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ n masc
sultanus

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ adj
solemnis

solimany /so.liˈmaɲ/ /su.liˈmaɲ/ n masc
sublimatum

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ adj masc
sōlitārius

solstici /suɫsˈti.si/ n masc
brūma

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ adj masc
caelebs
(central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solà /soˈɫa/ /suˈɫa/ adj masc
solanus

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept somia somiada somiades somiam somiant somiar somiara somiaran somiarem somiaren somiares somiareu somiaria somiarien somiaries somiarà somiaràs somiaré somiaríem somiaríeu somiassen somiasses somiassin somiassis somiat somiats somiau somiava somiaven somiaves somie somiem somien somies somiessen somiesses somiessin somiessis somieu somii somio somià somiàrem somiàreu somiàs somiàssem somiàsseu somiàssim somiàssiu somiàvem somiàveu somiés somiéssem somiésseu somiéssim somiéssiu somií somiï somiïn somiïs val v
somniare
Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.

somni /ˈsɔm.ni/ n masc
somnium nox

somoure /soˈmɔw.ɾe/ /soˈmɔw.ɾə/ /suˈmɔw.ɾə/ bal eiv occ somoc somoga somoguda somogudes somoguem somoguen somoguera somogueren somogueres somogues somoguessen somoguesses somoguessin somoguessis somogueu somogui somoguin somoguis somogut somoguts somogué somoguérem somoguéreu somogués somoguéssem somoguésseu somoguéssim somoguéssiu somoguí somou somouen somouran somoure somourem somoureu somouria somourien somouries somourà somouràs somouré somouríem somouríeu somous somovem somovent somoveu somovia somovien somovies somovíem somovíeu v.cent val v
sublevo
Ajudar a alçar alguna cosa per sota.
Sublevar.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ n masc
subrisus
Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ bal occ somreia somreien somreies somreim somreis somric somriem somrient somrieu somriga somriguda somrigudes somriguem somriguen somriguera somrigueren somrigueres somrigues somriguessen somriguesses somriguessin somriguessis somrigueu somrigui somriguin somriguis somrigut somriguts somrigué somriguérem somriguéreu somrigués somriguéssem somriguésseu somriguéssim somriguéssiu somriguí somrist somrista somristes somrists somriu somriuen somriuran somriure somriurem somriureu somriuria somriurien somriuries somriurà somriuràs somriuré somriuríem somriuríeu somrius somrèiem somrèieu somréiem somréieu val v
subridere
Riure lleument.

son /son/ /sun/ n masc
somnus
Estat de somni, de suspensió de la consciència

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept son sona sonada sonades sonam sonant sonar sonara sonaran sonarem sonaren sonares sonareu sonaria sonarien sonaries sonarà sonaràs sonaré sonaríem sonaríeu sonassen sonasses sonassin sonassis sonat sonats sonau sonava sonaven sonaves sone sonem sonen sones sonessen sonesses sonessin sonessis soneu soni sonin sonis sono sonà sonàrem sonàreu sonàs sonàssem sonàsseu sonàssim sonàssiu sonàvem sonàveu sonés sonéssem sonésseu sonéssim sonéssiu soní val v
cano
Emetre so.

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ n masc
epigramma

sonso /ˈson.so/ /ˈson.su/ /ˈsɔn.su/ adj masc
insulsus

sopa /ˈso.pa/ n fem
ius intrita

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ n masc
cena
Àpat principal del vespre o de la nit.

sord /ˈsort/ adj masc
surdus

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ n fem
surditas

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ n masc
strepitus admirationem parturient silenter tumultuari
So no articulat i confús més o menys fort.
admirationem rixa silenter tumultuari
So procedent d'una multitud enrabiada.

sorollós /so.ɾoˈʎos/ /su.ɾuˈʎos/ sorollosa sorollosos adj masc
sonābilis

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ bal eiv occ sorprenc sorprendran sorprendre sorprendrem sorprendreu sorprendria sorprendrien sorprendries sorprendrà sorprendràs sorprendré sorprendríem sorprendríeu sorprenem sorprenen sorprenent sorpreneu sorprenga sorprenguem sorprenguen sorprenguera sorprengueren sorprengueres sorprengues sorprenguessen sorprenguesses sorprenguessin sorprenguessis sorprengueu sorprengui sorprenguin sorprenguis sorprengué sorprenguérem sorprenguéreu sorprengués sorprenguéssem sorprenguésseu sorprenguéssim sorprenguéssiu sorprenguí sorprenia sorprenien sorprenies sorprenim sorpreniu sorprens sorpreníem sorpreníeu sorpresa sorpreses sorpresos sorprèn sorprès sorprén sorprés v.cent val v
decipio

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ n fem
inopinatum

sorra /ˈso.ra/ n fem
sabulum arena harena

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ adj masc
harēnōsus

sort n fem
fortuna fortūna

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ n fem
exitus
En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ [[sortir-se]], [[sortir-se'n]] alg bal occ sept sortia sortida sortides sortien sorties sortiguem sortigueu sortim sortint sortir sortira sortiran sortirem sortiren sortires sortireu sortiria sortirien sortiries sortirà sortiràs sortiré sortiríem sortiríeu sortissen sortisses sortissin sortissis sortit sortits sortiu sortí sortíem sortíeu sortírem sortíreu sortís sortíssem sortísseu sortíssim sortíssiu surt surta surten surtes surti surtin surtis surto surts val v
exire
Passar a fora.

sosa /ˈso.za/ /ˈso.zə/ n fem
nitrum
Cendra de barrella.

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept sospir sospira sospirada sospirades sospiraia sospiraien sospiraies sospiram sospirant sospirar sospirara sospiraran sospirarem sospiraren sospirares sospirareu sospiraria sospirarien sospiraries sospirariva sospirariven sospirarives sospirarà sospiraràs sospiraré sospiraríem sospiraríeu sospirarívem sospiraríveu sospirassen sospirasses sospirassin sospirassis sospirat sospirats sospirau sospirava sospiraven sospiraves sospiravi sospiravo sospire sospireguem sospireguessa sospireguessen sospireguesses sospiregueu sospiregués sospireguéssom sospireguéssou sospirem sospiren sospires sospiressa sospiressen sospiresses sospiressi sospiressin sospiressis sospireu sospiri sospirin sospiris sospiro sospiros sospirs sospirà sospiràiem sospiràieu sospiràrem sospiràreu sospiràs sospiràssem sospiràsseu sospiràssim sospiràssiu sospiràvem sospiràvets sospiràveu sospiràvom sospirés sospiréssem sospirésseu sospiréssim sospiréssiu sospirí v.cent val v
suspirare

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ n fem
suspicio

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept sospit sospita sospitada sospitades sospitaia sospitaien sospitaies sospitam sospitant sospitar sospitara sospitaran sospitarem sospitaren sospitares sospitareu sospitaria sospitarien sospitaries sospitariva sospitariven sospitarives sospitarà sospitaràs sospitaré sospitaríem sospitaríeu sospitarívem sospitaríveu sospitassen sospitasses sospitassin sospitassis sospitat sospitats sospitau sospitava sospitaven sospitaves sospitavi sospitavo sospite sospiteguem sospiteguessa sospiteguessen sospiteguesses sospitegueu sospitegués sospiteguéssom sospiteguéssou sospitem sospiten sospites sospitessa sospitessen sospitesses sospitessi sospitessin sospitessis sospiteu sospiti sospitin sospitis sospito sospitos sospits sospità sospitàiem sospitàieu sospitàrem sospitàreu sospitàs sospitàssem sospitàsseu sospitàssim sospitàssiu sospitàvem sospitàvets sospitàveu sospitàvom sospités sospitéssem sospitésseu sospitéssim sospitéssiu sospití v.cent val v
suspecto
Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ adj masc
suspectus

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ n masc
cestus

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ n masc
lacunar
Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ n masc
cella

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ adv
saepe

soviètic /so.viˈɛ.tik/ /so.βiˈɛ.tik/ /su.viˈɛ.tik/ n masc
sovieticus
(històric) Ciutadà de la Unió Soviètica

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ n masc
lingua Suahelica

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept sua suada suades suam suant suar suara suaran suarem suaren suares suareu suaria suarien suaries suarà suaràs suaré suaríem suaríeu suassen suasses suassin suassis suat suats suau suava suaven suaves sue suem suen sues suessen suesses suessin suessis sueu suo suu suà suàrem suàreu suàs suàssem suàsseu suàssim suàssiu suàvem suàveu sués suéssem suésseu suéssim suéssiu suí suï suïn suïs val v
sudare

suau /suˈaw/ adj
mollis

suaument /suˌawˈmen/ /suˌawˈment/ adv
leniter

suavitat /su.a.viˈtat/ /su.a.βiˈtat/ /su.ə.viˈtat/ /su.ə.βiˈtat/ n fem
lenitas

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ n fem
auctiō

subhastar /su.basˈtaɾ/ /su.βasˈta/ /su.βəsˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept subhast subhasta subhastada subhastades subhastaia subhastaien subhastaies subhastam subhastant subhastar subhastara subhastaran subhastarem subhastaren subhastares subhastareu subhastaria subhastarien subhastaries subhastariva subhastariven subhastarives subhastarà subhastaràs subhastaré subhastaríem subhastaríeu subhastarívem subhastaríveu subhastassen subhastasses subhastassin subhastassis subhastat subhastats subhastau subhastava subhastaven subhastaves subhastavi subhastavo subhaste subhasteguem subhasteguessa subhasteguessen subhasteguesses subhastegueu subhastegués subhasteguéssom subhasteguéssou subhastem subhasten subhastes subhastessa subhastessen subhastesses subhastessi subhastessin subhastessis subhasteu subhasti subhastin subhastis subhasto subhastos subhasts subhastà subhastàiem subhastàieu subhastàrem subhastàreu subhastàs subhastàssem subhastàsseu subhastàssim subhastàssiu subhastàvem subhastàvets subhastàveu subhastàvom subhastés subhastéssem subhastésseu subhastéssim subhastéssiu subhastí v.cent val v
praeco

subjugar /sub.d͡ʒuˈɣa/ /sub.d͡ʒuˈɣaɾ/ /sub.ʒuˈɣa/ alg bal eiv nota 1 occ sept subjug subjuga subjugada subjugades subjugam subjugant subjugar subjugara subjugaran subjugarem subjugaren subjugares subjugareu subjugaria subjugarien subjugaries subjugarà subjugaràs subjugaré subjugaríem subjugaríeu subjugassen subjugasses subjugassin subjugassis subjugat subjugats subjugau subjugava subjugaven subjugaves subjugo subjugue subjuguem subjuguen subjugues subjuguessen subjuguesses subjuguessin subjuguessis subjugueu subjugui subjuguin subjuguis subjugués subjuguéssem subjuguésseu subjuguéssim subjuguéssiu subjuguí subjugà subjugàrem subjugàreu subjugàs subjugàssem subjugàsseu subjugàssim subjugàssiu subjugàvem subjugàveu v.cent val v
redūcō

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ n masc
navis submarina
Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

submissió /sub.mi.siˈo/ /sum.mi.siˈo/ n fem
summissiō

suborn /suˈβorn/ n masc
largitio

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ n masc
nomen substantivum substantivum

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ n fem
substantia

subterrani /sup.teˈra.ni/ adj masc
subterrāneus

subtil /supˈtiɫ/ adj
subtilis

subvertir /sub.berˈti/ /sub.beɾˈti/ /sub.veɾˈtiɾ/ /sub.vəɾˈti/ bal n-occ occ sept subverteix subverteixen subverteixes subverteixi subverteixin subverteixis subverteixo subvertesc subvertesqui subvertesquin subvertesquis subvertia subvertida subvertides subvertien subverties subvertiguem subvertigueu subvertim subvertint subvertir subvertira subvertiran subvertirem subvertiren subvertires subvertireu subvertiria subvertirien subvertiries subvertirà subvertiràs subvertiré subvertiríem subvertiríeu subvertisc subvertisca subvertisquen subvertisques subvertissen subvertisses subvertissin subvertissis subvertit subvertits subvertiu subvertix subvertixen subvertixes subvertixo subvertí subvertíem subvertíeu subvertírem subvertíreu subvertís subvertíssem subvertísseu subvertíssim subvertíssiu val v
subvertō

suc n masc
cremor
Substància líquida obtinguda esprement fruita.
Part líquida d'alguns plats bullits o guisats.

successiu /suk.seˈsiw/ /suk.səˈsiw/ adj masc
alternus

succintament /sukˌsin.taˈmen/ /sukˌsin.taˈment/ /sukˌsin.təˈmen/ /sukˌsin.təˈment/ adv
succincte

sucre /ˈsu.kɾe/ n masc
saccharum

sud n masc
meridies

suec adj masc
suecus
Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec n masc
lingua Suecica
(només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficientment /su.fi.siˌemˈmen/ /su.fi.siˌemˈment/ adv
affatim

sufix /suˈfiks/ n masc
affixum

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ n masc
suggestiō

sui generis /ˌsujˈd͡ʒɛ.ne.ɾis/ /ˌsuˈʒɛ.nə.ɾis/ /ˌswiˈd͡ʒɛ.ne.ɾis/ adj
sui generis

suma /ˈsu.ma/ n fem
summa

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept sum suma sumada sumades sumam sumant sumar sumara sumaran sumarem sumaren sumares sumareu sumaria sumarien sumaries sumarà sumaràs sumaré sumaríem sumaríeu sumassen sumasses sumassin sumassis sumat sumats sumau sumava sumaven sumaves sume sumem sumen sumes sumessen sumesses sumessin sumessis sumeu sumi sumin sumis sumo sumà sumàrem sumàreu sumàs sumàssem sumàsseu sumàssim sumàssiu sumàvem sumàveu sumés suméssem sumésseu suméssim suméssiu sumí val v
addere
Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

sumptuari /sum.tuˈa.ɾi/ adj masc
sūmptuārius
Relatiu o pertanyent al luxe.
(dret) Encaminat a disminuir el luxe.

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ n fem
sudor

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ adj
superficialis
Relatiu a la superfície.

superflu /suˈpɛr.fɫu/ supèrflua adj masc
superfluus

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ n fem
superficies
extensió plana, cara.

superstició n fem
superstitio
Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

superstrat /su.peɾsˈtɾat/ /su.pərsˈtɾat/ n masc
superstratum

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ n masc
superstes

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ adj
suplex
Que suplica.

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ n neut
suplicans
Qui suplica.

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept suplic suplica suplicada suplicades suplicaia suplicaien suplicaies suplicam suplicant suplicar suplicara suplicaran suplicarem suplicaren suplicares suplicareu suplicaria suplicarien suplicaries suplicariva suplicariven suplicarives suplicarà suplicaràs suplicaré suplicaríem suplicaríeu suplicarívem suplicaríveu suplicassen suplicasses suplicassin suplicassis suplicat suplicats suplicau suplicava suplicaven suplicaves suplicavi suplicavo suplico suplicos suplicà suplicàiem suplicàieu suplicàrem suplicàreu suplicàs suplicàssem suplicàsseu suplicàssim suplicàssiu suplicàvem suplicàvets suplicàveu suplicàvom suplique supliqueguem supliqueguessa supliqueguessen supliqueguesses supliquegueu supliquegués supliqueguéssom supliqueguéssou supliquem supliquen supliques supliquessa supliquessen supliquesses supliquessi supliquessin supliquessis supliqueu supliqui supliquin supliquis supliqués supliquéssem supliquésseu supliquéssim supliquéssiu supliquí v.cent val v
supplicare

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept suposa suposada suposades suposam suposant suposar suposara suposaran suposarem suposaren suposares suposareu suposaria suposarien suposaries suposarà suposaràs suposaré suposaríem suposaríeu suposassen suposasses suposassin suposassis suposat suposats suposau suposava suposaven suposaves supose suposem suposen suposes suposessen suposesses suposessin suposessis suposeu suposi suposin suposis suposo suposà suposàrem suposàreu suposàs suposàssem suposàsseu suposàssim suposàssiu suposàvem suposàveu suposés suposéssem suposésseu suposéssim suposéssiu suposí supòs val v
opīnor
Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

suprem /suˈpɾem/ adj masc
supremus

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ n fem
superbia

supí /suˈpi/ adj masc
supīnum

sura /ˈsu.ɾa/ /ˈsu.ɾə/ n fem
azoara

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ n masc
suber

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ n masc
fūlīgō

sutura /suˈtu.ɾa/ /suˈtu.ɾə/ n fem
sūtūra

suís /suˈis/ suïssa suïssos adj masc
helvēticus
Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suís /suˈis/ n masc
helvēticus
Habitant de Suïssa.

suïcidar-se /su.i.si.ðərˈsə/ /su.i.siˈðar.sə/ /su.i.siˈðaɾ.se/ /su.i.siˈðaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept suïcid suïcida suïcidada suïcidades suïcidam suïcidant suïcidar suïcidara suïcidaran suïcidarem suïcidaren suïcidares suïcidareu suïcidaria suïcidarien suïcidaries suïcidarà suïcidaràs suïcidaré suïcidaríem suïcidaríeu suïcidassen suïcidasses suïcidassin suïcidassis suïcidat suïcidats suïcidau suïcidava suïcidaven suïcidaves suïcide suïcidem suïciden suïcides suïcidessen suïcidesses suïcidessin suïcidessis suïcideu suïcidi suïcidin suïcidis suïcido suïcidà suïcidàrem suïcidàreu suïcidàs suïcidàssem suïcidàsseu suïcidàssim suïcidàssiu suïcidàvem suïcidàveu suïcidés suïcidéssem suïcidésseu suïcidéssim suïcidéssiu suïcidí val v
mihi mortem conscisco
Matar-se a un mateix.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ n masc
suicidium suīcīdium

sàmec /ˈsa.mek/ /ˈsa.mək/ n fem
samech

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ n masc
santalum
Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sànscrit /ˈsans.kɾit/ n masc
lingua Sanscrita
Llengua clàssica de l'Índia i litúrgica de l'hinduisme, el budisme i el jainisme.

sàrria /ˈsa.ri.a/ /ˈsa.ri.ə/ n fem
sporta

sàtrapa /ˈsa.tɾa.pa/ /ˈsa.tɾə.pə/ n masc
satrapēs

sàviament /ˌsa.vi.aˈment/ /ˌsa.vi.əˈmen/ /ˌsa.vi.əˈment/ /ˌsa.βi.aˈmen/ /ˌsa.βi.əˈmen/ adv
sapienter

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ n masc
sēcale

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ n fem
series
Conjunt ordenat d'elements

sèu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n masc
sebum sebo
El greix dur i sòlid tret d'alguns animals, del qual fos, abans se'n feien candeles.

sí adv
etiam sic
Expressió d'afirmació com a resposta.

sílex /ˈsi.ɫeks/ /ˈsi.ɫəks/ n masc
silex

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ n fem
syllaba
Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

síl·laba travada n fem
syllaba clausa

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ n masc
symbolum

síndria /ˈsin.dɾi.a/ n fem
citrullus

síndrome /ˈsin.dɾo.me/ /ˈsin.dɾu.mə/ n fem
syndroma

sínia /ˈsi.ni.a/ /ˈsi.ni.ə/ n fem
antlitrochus

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ n fem
synthesis

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ n fem
sepia
Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
(col·loquial) Color sèpia.
(col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ n masc
solidus
Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

sòpit sòpita sòpits adj masc
trepidus
Atordit, atolondrat.

súplica /ˈsu.pɫi.ka/ /ˈsu.pɫi.kə/ n fem
supplex supplicatio
acció de suplicar, o la petició que es fa.
memorial o escrit amb que se suplica.

tabac /taˈbak/ n masc
tabacum

tabernacle /ta.beɾˈna.kɫe/ /tə.βərˈna.kɫə/ n masc
tabernāculum
Sagrari de l’altar major.

tabola /taˈβɔ.ɫa/ /təˈβɔ.ɫə/ n fem
confusio
Activitat alegre i sorollosa.
jocator
Que li agrada fer broma.

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ n fem
macula
Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ adj masc
taciturnus

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ n masc
tāctus
Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ n masc
lingulaca

tafetà /ta.feˈta/ /tə.fəˈta/ n fem
laqueus
Llaç per fer bonic.
schidia
Encenall que fa el fuster amb el ribot.

tafurca /taˈfuɾ.ka/ /təˈfur.kə/ n fem
navissic

tafureria /ta.fu.ɾeˈɾi.a/ /tə.fu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
astutia
Trampa que fan els tafurers en el joc.
aleatorium
Casa de joc.

tahoner n masc
pristinarius

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ adj masc
thailandicus
Relatiu o pertanyent a Tailàndia o la seva llengua.

tailandès /təj.ɫənˈdəs/ /təj.ɫənˈdɛs/ n masc
thailandicus
Persona que habita o és originària de Tailàndia.
(masculí singular) Llengua de la família tai-kadai, parlada a Tailàndia.

tal /ˈtaɫ/ adj
talis
Introducció d'una cosa que es vol comparar.

taleca /taˈɫe.ka/ /təˈɫe.kə/ n fem
repositum
Saquet o bossa de roba per portar diners, pa, menjar, sorra, etc.
marsupium
Allò que es porta a la pròpia taleca; talecada.
talentum
La quantitat de 1000 duros en plata.

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ n masc
indoles
Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.

talió /ta.ɫiˈo/ /tə.ɫiˈo/ n masc
talionis

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tall talla tallada tallades tallam tallant tallar tallara tallaran tallarem tallaren tallares tallareu tallaria tallarien tallaries tallarà tallaràs tallaré tallaríem tallaríeu tallassen tallasses tallassin tallassis tallat tallats tallau tallava tallaven tallaves talle tallem tallen talles tallessen tallesses tallessin tallessis talleu talli tallin tallis tallo tallà tallàrem tallàreu tallàs tallàssem tallàsseu tallàssim tallàssiu tallàvem tallàveu tallés talléssem tallésseu talléssim talléssiu tallí val v
insecare
Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.

talp n masc
talpa

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ n masc
thallium

taló /taˈɫo/ n masc
talus calx
Part del peu oposada a la banda dels dits.
calx
Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
(golf) Part posterior del cap d'un bastó.
(hoquei sobre gel) Part angular intermèdia d'un estic.

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ n masc
tympanum
Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

també /tamˈbe/ adv
quoque etiam
Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tamisa tamisada tamisades tamisam tamisant tamisar tamisara tamisaran tamisarem tamisaren tamisares tamisareu tamisaria tamisarien tamisaries tamisarà tamisaràs tamisaré tamisaríem tamisaríeu tamisassen tamisasses tamisassin tamisassis tamisat tamisats tamisau tamisava tamisaven tamisaves tamise tamisem tamisen tamises tamisessen tamisesses tamisessin tamisessis tamiseu tamisi tamisin tamisis tamiso tamisà tamisàrem tamisàreu tamisàs tamisàssem tamisàsseu tamisàssim tamisàssiu tamisàvem tamisàveu tamisés tamiséssem tamisésseu tamiséssim tamiséssiu tamisí tamís val v
cernere

tanc /ˈtaŋ/ /ˈtaŋk/ /ˈtaŋk/ n masc
autocurrus armatus
Dipòsit destinat a contenir líquids, gasos o sòlids de mida molt petita (gra, sorra, ...).
Vehicle de combat blindat mogut sobre erugues que disposa d'una o més torretes giratòries les quals tenen instal·lats un o més armaments pesants (canó d'artilleria, canó llançaflames, metralladora pesant, llançacoets o llançamíssils).

tanca /ˈtaŋ.ka/ n fem
saepes
Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ adj
clausus

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adj masc
tantopere
La mateixa quantitat.
Tal quantitat, tal nombre.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adv
tantopere
En tal quantitat o grau.

tant de bo Interjection
utinam

tantost /ˌtanˈtɔst/ adv
statim
Immediatament, tot seguit.

tany /ˈtaɲ/ n masc
surculus

taona /taˈo.na/ /təˈo.nə/ n fem
pristinum

tapa /ˈta.pa/ /ˈta.pə/ n fem
operculum
Peça d'un recipient o envàs que serveix per tancar o segellar i evitar que el contingut del recipient es vessi o s'espargeixi.

tapís /taˈpis/ /təˈpis/ n masc
aulea

tard /ˈtart/ adv
sero

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ n fem
vesper

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ n fem
autumnus

targeta de crèdit n fem
tessera crediticia

tarida /taˈɾi.ða/ /təˈɾi.ðə/ n fem
navis

taro /ˈta.ɾo/ /ˈta.ɾu/ n masc
colocasia

tarongina /ta.ɾoɲˈd͡ʒi.na/ /tə.ɾoɲˈʒi.nə/ /tə.ɾuɲˈʒi.nə/ n fem
melissa
Espècie de planta herbàcia de la família de les lamiàcies (Melissa officinalis L.)

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n fem
arantium aurantius
Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n masc
arantius aurantius
Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ n fem
pensum

tassa /ˈta.sa/ n fem
cantharus poculum

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tast tasta tastada tastades tastam tastant tastar tastara tastaran tastarem tastaren tastares tastareu tastaria tastarien tastaries tastarà tastaràs tastaré tastaríem tastaríeu tastassen tastasses tastassin tastassis tastat tastats tastau tastava tastaven tastaves taste tastem tasten tastes tastessen tastesses tastessin tastessis tasteu tasti tastin tastis tasto tastà tastàrem tastàreu tastàs tastàssem tastàsseu tastàssim tastàssiu tastàvem tastàveu tastés tastéssem tastésseu tastéssim tastéssiu tastí val v
gustare

tau /ˈtaw/ n fem
thau
Vint-i-dosena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

taujà /tawˈd͡ʒa/ /təwˈʒa/ taujana taujans adj masc
idiota
Es diu de la persona inculta i rústica.

taula /ˈtaw.ɫa/ n fem
mensa
Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
(tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.
rationarium
(informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.

tauler /tawˈɫe/ /tawˈɫeɾ/ n masc
telonarius
Aquell qui en els pobles on antigament hi havia duanes, cobrava els drets reals.

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ n fem
tauromachia

tauró /tawˈɾo/ n masc
squalus

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo n masc
Carcharodon carcharias

taxar /takˈsa/ /takˈsaɾ/ /təkˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tax taxa taxada taxades taxam taxant taxar taxara taxaran taxarem taxaren taxares taxareu taxaria taxarien taxaries taxarà taxaràs taxaré taxaríem taxaríeu taxassen taxasses taxassin taxassis taxat taxats taxau taxava taxaven taxaves taxe taxem taxen taxes taxessen taxesses taxessin taxessis taxeu taxi taxin taxis taxo taxà taxàrem taxàreu taxàs taxàssem taxàsseu taxàssim taxàssiu taxàvem taxàveu taxés taxéssem taxésseu taxéssim taxéssiu taxí val v
aestimo
Posar preu a les coses, posar una taxa.

taxi /ˈtak.si/ n masc
taxiraeda
Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taüt /taˈut/ n masc
arca
Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ n masc
thea
(aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatre /teˈa.tɾe/ n masc
theatrum

teatí /te.aˈti/ /te.əˈti/ adj masc
theatinus

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ tèbia adj masc
tepidus

teclat /teˈkɫat/ n masc
claviatura plectrologium

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ n masc
technetium

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
technologia

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ n masc
taxus

teixidor /te.ʃiˈðoɾ/ /tej.ʃiˈðo/ /tej.ʃiˈðoɾ/ /tə.ʃiˈðo/ n masc
textor

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ n masc
taxo meles

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ n fem
texta
Material tèxtil per fer roba.

telamó /te.ɫaˈmo/ /tə.ɫəˈmo/ n masc
atlas
Atlant, estàtua o figura humana que serveix de columna o pilar en arquitectura.
telamon
En un blasó, la figura pintada als costats de l'escut amb acció de sostenir-lo.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ n masc
telescopium

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ n fem
televisio

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ n masc
televistrum

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ n masc
tellurium

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ n masc
telephonum telephonium
Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

telègraf /teˈɫɛ.ɣɾaf/ /təˈɫɛ.ɣɾəf/ n masc
telegraphum
Dispositiu que permet transmetre missatges codificats a llarga distància.

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
temperatura

tempesta /temˈpes.ta/ n fem
procella

templa /ˈtem.pɫa/ /ˈtem.pɫə/ n fem
tempus

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ n masc
templum

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ n fem
tempus
Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ adj
templaris
Relatiu als ossos del crani anomenats temples.

temps n masc
tempus hora
Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ n fem
tentatio

temptar /temˈta/ /temˈtaɾ/ /təmˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tempt tempta temptada temptades temptam temptant temptar temptara temptaran temptarem temptaren temptares temptareu temptaria temptarien temptaries temptarà temptaràs temptaré temptaríem temptaríeu temptassen temptasses temptassin temptassis temptat temptats temptau temptava temptaven temptaves tempte temptem tempten temptes temptessen temptesses temptessin temptessis tempteu tempti temptin temptis tempto temptà temptàrem temptàreu temptàs temptàssem temptàsseu temptàssim temptàssiu temptàvem temptàveu temptés temptéssem temptésseu temptéssim temptéssiu temptí val v
tentō
Instigar, induir, excitar el desig per fer alguna cosa.

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ n fem
tentorium tabernaculum
Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendal /tenˈdaɫ/ /tənˈdaɫ/ n masc
vēlārium
Tela que serveix per a fer ombra i d'aixopluc, es manté estesa a una certa distància del terra i es pot usar en tendes, vaixells...

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ tendra tendres adj masc
tener
Tou, suau.
Ple d'afecte i tendresa.

tendència /tenˈdɛn.si.a/ n fem
prōpensiō
Inclinació que succeeixi quelcom o que algú es comporti d'una certa manera.

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ n masc
desma

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ L'imperatiu «teniu» s'usa quan no hi ha un complement explícit. L'imperatiu «té» alg bal d'àmbit general occ s'usa sense pronoms febles. ten tenc tendran tendrem tendreu tendria tendrien tendries tendrà tendràs tendré tendríem tendríeu tenen tenguda tengudes tenguem tengueren tengueres tenguessin tenguessis tengueu tengui tenguin tenguis tengut tenguts tengué tenguérem tenguéreu tengués tenguéssim tenguéssiu tenguí tenia tenien tenies tenim tenint tenir teniu tens teníem teníeu tin tinc tindran tindrem tindreu tindria tindrien tindries tindrà tindràs tindré tindríem tindríeu tinga tinguda tingudes tinguem tinguen tinguera tingueren tingueres tingues tinguessen tinguesses tinguessin tinguessis tingueu tingui tinguin tinguis tingut tinguts tingué tinguérem tinguéreu tingués tinguéssem tinguésseu tinguéssim tinguéssiu tinguí té val v
habere
Expressar pertinença o possessió.

tenir lloc /teˌniˈʎɔk/ v
accidō

tennes /ˈtɛn.nəs/ n masc
tennessine

tennis /ˈtɛn.nis/ n masc
tenisia

tentinejar /ten.ti.neˈd͡ʒa/ /ten.ti.neˈd͡ʒaɾ/ /tən.ti.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tentinege tentinegem tentinegen tentineges tentinegessen tentinegesses tentinegessin tentinegessis tentinegeu tentinegi tentinegin tentinegis tentinegés tentinegéssem tentinegésseu tentinegéssim tentinegéssiu tentinegí tentineig tentineja tentinejada tentinejades tentinejam tentinejant tentinejar tentinejara tentinejaran tentinejarem tentinejaren tentinejares tentinejareu tentinejaria tentinejarien tentinejaries tentinejarà tentinejaràs tentinejaré tentinejaríem tentinejaríeu tentinejassen tentinejasses tentinejassin tentinejassis tentinejat tentinejats tentinejau tentinejava tentinejaven tentinejaves tentinejo tentinejà tentinejàrem tentinejàreu tentinejàs tentinejàssem tentinejàsseu tentinejàssim tentinejàssiu tentinejàvem tentinejàveu val v
nūtō

tenyir /teˈɲi/ /teˈɲiɾ/ /təˈɲi/ alg bal n-occ occ sept tenyeix tenyeixen tenyeixes tenyeixi tenyeixin tenyeixis tenyeixo tenyesc tenyesqui tenyesquin tenyesquis tenyia tenyida tenyides tenyien tenyies tenyiguem tenyigueu tenyim tenyint tenyir tenyira tenyiran tenyirem tenyiren tenyires tenyireu tenyiria tenyirien tenyiries tenyirà tenyiràs tenyiré tenyiríem tenyiríeu tenyisc tenyisca tenyisquen tenyisques tenyissen tenyisses tenyissin tenyissis tenyit tenyits tenyiu tenyix tenyixen tenyixes tenyixo tenyí tenyíem tenyíeu tenyírem tenyíreu tenyís tenyíssem tenyísseu tenyíssim tenyíssiu tiny tinya tinyen tinyes tinyi tinyin tinyis tinys val v
praetexto tingo
Donar a la roba, o a una altra cosa, un color distint del que tenia.
adumbro
(pintura) Rebaixar o apagar un color amb un altre de més fosc.
praetexto
Donar un altre color, visió o aparença a les coses, desmentint-les.
tingo
Tacar alguna cosa, particularment amb sang.

teologia /te.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /te.o.ɫoˈʒi.a/ /tə.o.ɫoˈʒi.ə/ /tə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
theologia

teorema /te.oˈɾe.ma/ /tə.oˈɾɛ.mə/ /tə.uˈɾɛ.mə/ n masc
theōrēma

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ n fem
ars
Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

ter /ˈter/ adj
ter
(posposat a un número) El tercer de tres números iguals.

ter /ˈter/ adv
ter
Que s’ha de repetir tres vegades.

terbi n masc
terbium

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ number
tertius

terme /ˈteɾ.me/ n masc
terminus
Fi, termini.
confinia
Límit d'un territori.
meta
Paratge destinat per algun fi.
verbum
Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.

termes /ˈter.məs/ /ˈteɾ.mes/ n fem
thermae

termòmetre /teɾˈmɔ.me.tɾe/ n masc
thermometrum

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n fem
terra
Sòlid esmicolat.
Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
Superfície del planeta no coberta per aigua.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n masc
solum
Superfície inferior d'una construcció, sobre la qual es camina.

terrassa /teˈra.sa/ /təˈra.sə/ n fem
sōlārium

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ n masc
terraemotus terrae motus

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ adj
terrestris

terrible /teˈri.bɫe/ /teˈri.βɫe/ /teˈrib.bɫe/ /təˈri.βɫə/ /təˈrib.bɫə/ adj
dīrus

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ n masc
territorium territōrium

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ n
terror

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ n masc
tromocratia

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ adj
terrorista

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept terroritz terroritza terroritzada terroritzades terroritzam terroritzant terroritzar terroritzara terroritzaran terroritzarem terroritzaren terroritzares terroritzareu terroritzaria terroritzarien terroritzaries terroritzarà terroritzaràs terroritzaré terroritzaríem terroritzaríeu terroritzassen terroritzasses terroritzassin terroritzassis terroritzat terroritzats terroritzau terroritzava terroritzaven terroritzaves terroritze terroritzem terroritzen terroritzes terroritzessen terroritzesses terroritzessin terroritzessis terroritzeu terroritzi terroritzin terroritzis terroritzo terroritzà terroritzàrem terroritzàreu terroritzàs terroritzàssem terroritzàsseu terroritzàssim terroritzàssiu terroritzàvem terroritzàveu terroritzés terroritzéssem terroritzésseu terroritzéssim terroritzéssiu terroritzí val v
terreō

teràpia /teˈɾa.pi.a/ /təˈɾa.pi.ə/ n fem
therapia therapīa

terçanell /teɾ.saˈneʎ/ /tər.səˈneʎ/ n masc
serica

tesi /ˈtɛ.zi/ n fem
thesis

test /ˈtest/ n masc
testu
Vas gran de terrissa que sol servir per plantar-hi flors.
testae
Tros d'alguna peça de terrissa.

testa /ˈtes.ta/ /ˈtes.tə/ n fem
caput
Cap d'una persona o animal.
frons
Part anterior, frontal, d'una cosa.
frons operculum
Tap o part anterior de les bótes i barrils.
diademate
Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ n masc
testamentum

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ n masc
testiculum testis

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ n neut
testis

testimoniar /tes.ti.mo.niˈa/ /tes.ti.mo.niˈaɾ/ /təs.ti.mo.niˈa/ /təs.ti.mu.niˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept testimonia testimoniada testimoniades testimoniam testimoniant testimoniar testimoniara testimoniaran testimoniarem testimoniaren testimoniares testimoniareu testimoniaria testimoniarien testimoniaries testimoniarà testimoniaràs testimoniaré testimoniaríem testimoniaríeu testimoniassen testimoniasses testimoniassin testimoniassis testimoniat testimoniats testimoniau testimoniava testimoniaven testimoniaves testimonie testimoniem testimonien testimonies testimoniessen testimoniesses testimoniessin testimoniessis testimonieu testimonii testimonio testimonià testimoniàrem testimoniàreu testimoniàs testimoniàssem testimoniàsseu testimoniàssim testimoniàssiu testimoniàvem testimoniàveu testimoniés testimoniéssem testimoniésseu testimoniéssim testimoniéssiu testimonií testimoniï testimoniïn testimoniïs val v
protestor
Manifestar alguna cosa amb proves.

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ n fem
tegula
Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ n fem
tectum tēctum

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ n masc
scriptum textus

textura /teksˈtu.ɾa/ /təksˈtu.ɾə/ n fem
textura
Estructura dels fils d'un teixit.

teòric /teˈɔ.ɾik/ adj masc
doctrīnālis
Relatiu o pertanyent a la teoria.

tia /ˈti.a/ n fem
amita matertera

tigre /ˈti.ɣɾə/ n masc
tigris

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ n fem
caulis

timidesa /ti.miˈðe.za/ /ti.miˈðə.zə/ /ti.miˈðɛ.zə/ n fem
verecundia

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ n masc
naviductor
Qui governa el timó d'una nau.

timpà /timˈpa/ n masc
tympanum
Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.

timó /tiˈmo/ n masc
gubernaculum gubernāculum

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ n fem
atramentum

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ n masc
atramentarium

tiple /ˈti.pɫe/ /ˈti.pɫə/ n masc
cantor cithara vox

tirar /tiˈɾa/ /tiˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tir tira tirada tirades tiram tirant tirar tirara tiraran tirarem tiraren tirares tirareu tiraria tirarien tiraries tirarà tiraràs tiraré tiraríem tiraríeu tirassen tirasses tirassin tirassis tirat tirats tirau tirava tiraven tiraves tire tirem tiren tires tiressen tiresses tiressin tiressis tireu tiri tirin tiris tiro tirà tiràrem tiràreu tiràs tiràssem tiràsseu tiràssim tiràssiu tiràvem tiràveu tirés tiréssem tirésseu tiréssim tiréssiu tirí val v
trahō
Fer força cap a si per portar algun pes.

tiroide /tiˈɾɔj.ðe/ /tiˈɾɔj.ðə/ n masc
glandula thyreoidea

tisi /ˈti.zi/ n fem
phthisis

tisores /tiˈzo.ɾes/ n fem
forfex
Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

titani n masc
titanium

titllar /tiɫˈɫa/ /tiʎˈʎa/ /tiʎˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept titll titlla titllada titllades titllam titllant titllar titllara titllaran titllarem titllaren titllares titllareu titllaria titllarien titllaries titllarà titllaràs titllaré titllaríem titllaríeu titllassen titllasses titllassin titllassis titllat titllats titllau titllava titllaven titllaves titlle titllem titllen titlles titllessen titllesses titllessin titllessis titlleu titlli titllin titllis titllo titllà titllàrem titllàreu titllàs titllàssem titllàsseu titllàssim titllàssiu titllàvem titllàveu titllés titlléssem titllésseu titlléssim titlléssiu titllí val v
notare
Posar titlles a les lletres.

tmesi /ˈdmɛ.zi/ /ˈmɛ.zi/ n fem
diacopē

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept toc toca tocada tocades tocam tocant tocar tocara tocaran tocarem tocaren tocares tocareu tocaria tocarien tocaries tocarà tocaràs tocaré tocaríem tocaríeu tocassen tocasses tocassin tocassis tocat tocats tocau tocava tocaven tocaves toco tocà tocàrem tocàreu tocàs tocàssem tocàsseu tocàssim tocàssiu tocàvem tocàveu toque toquem toquen toques toquessen toquesses toquessin toquessis toqueu toqui toquin toquis toqués toquéssem toquésseu toquéssim toquéssiu toquí val v
tangere tango
Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ n fem
toga

toia /ˈtɔ.ja/ /ˈtɔ.jɔ/ /ˈtɔ.jə/ n fem
fasciculus

tolerar /to.leˈɾa/ /to.leˈɾaɾ/ /tu.ɫəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept toler tolera tolerada tolerades toleram tolerant tolerar tolerara toleraran tolerarem toleraren tolerares tolerareu toleraria tolerarien toleraries tolerarà toleraràs toleraré toleraríem toleraríeu tolerassen tolerasses tolerassin tolerassis tolerat tolerats tolerau tolerava toleraven toleraves tolere tolerem toleren toleres toleressen toleresses toleressin toleressis tolereu toleri tolerin toleris tolero tolerà toleràrem toleràreu toleràs toleràssem toleràsseu toleràssim toleràssiu toleràvem toleràveu tolerés toleréssem tolerésseu toleréssim toleréssiu tolerí val v
tolero
Acceptar alguna cosa encara que no s'hi estigui d'acord.

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ n fem
bustum

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ n masc
lycopersicum

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ n fem
thunnus thynnus

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
topologia

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ n fem
lutum

tord /ˈtort/ n masc
turdus

tori n masc
thorium

torn /ˈtorn/ n masc
tornus
Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ n fem
reditus
Camí de retorn al punt de partida.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ n masc
turbo turbō

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[tornar-se]], [[tornar-s'hi]], [[tornar-se'n]] alg bal bal (1) occ sept torn torna tornada tornades tornam tornant tornar tornara tornaran tornarem tornaren tornares tornareu tornaria tornarien tornaries tornarà tornaràs tornaré tornaríem tornaríeu tornassen tornasses tornassin tornassis tornat tornats tornau tornava tornaven tornaves torne tornem tornen tornes tornessen tornesses tornessin tornessis torneu torni tornin tornis torno tornà tornàrem tornàreu tornàs tornàssem tornàsseu tornàssim tornàssiu tornàvem tornàveu tornés tornéssem tornésseu tornéssim tornéssiu torní val v
reverti
Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.
reddere
Donar al propietari una cosa rebuda.

tornaveu /ˌtor.naˈβew/ /ˌtor.nəˈvɛw/ /ˌtor.nəˈβɛw/ /ˌtoɾ.naˈvew/ /ˌtoɾ.naˈβew/ /ˌtoɾ.nəˈvəw/ n masc
suggestus

tornejar /tor.neˈd͡ʒa/ /toɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /tur.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tornege tornegem tornegen torneges tornegessen tornegesses tornegessin tornegessis tornegeu tornegi tornegin tornegis tornegés tornegéssem tornegésseu tornegéssim tornegéssiu tornegí torneig torneja tornejada tornejades tornejam tornejant tornejar tornejara tornejaran tornejarem tornejaren tornejares tornejareu tornejaria tornejarien tornejaries tornejarà tornejaràs tornejaré tornejaríem tornejaríeu tornejassen tornejasses tornejassin tornejassis tornejat tornejats tornejau tornejava tornejaven tornejaves tornejo tornejà tornejàrem tornejàreu tornejàs tornejàssem tornejàsseu tornejàssim tornejàssiu tornejàvem tornejàveu val v
torno
(transitiu) Treballar amb el torn per arrodonir esfèricament o cilíndrica una cosa que està en brut, polint-la i allisant-la.

torre /ˈto.re/ n fem
turris
Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
(escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.
Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.

torró /toˈro/ /tuˈro/ n masc
torro

tort /ˈtɔrt/ torta torts adj masc
curvus
Desviat o torçat.

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ n fem
testudo chelys
Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ n fem
cruciātus

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tortur tortura torturada torturades torturam torturant torturar torturara torturaran torturarem torturaren torturares torturareu torturaria torturarien torturaries torturarà torturaràs torturaré torturaríem torturaríeu torturassen torturasses torturassin torturassis torturat torturats torturau torturava torturaven torturaves torture torturem torturen tortures torturessen torturesses torturessin torturessis tortureu torturi torturin torturis torturo torturà torturàrem torturàreu torturàs torturàssem torturàsseu torturàssim torturàssiu torturàvem torturàveu torturés torturéssem torturésseu torturéssim torturéssiu torturí val v
cruciare
Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ n fem
fax

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ n fem
tussis
Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos ferina n fem
pertussis

tossal /toˈsaɫ/ /tuˈsaɫ/ n masc
monticulum
Muntanya petita o elevació del terreny que destaca en una plana.

tossar /toˈsa/ /toˈsaɾ/ /tuˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tos tossa tossada tossades tossam tossant tossar tossara tossaran tossarem tossaren tossares tossareu tossaria tossarien tossaries tossarà tossaràs tossaré tossaríem tossaríeu tossassen tossasses tossassin tossassis tossat tossats tossau tossava tossaven tossaves tosse tossem tossen tosses tossessen tossesses tossessin tossessis tosseu tossi tossin tossis tosso tossà tossàrem tossàreu tossàs tossàssem tossàsseu tossàssim tossàssiu tossàvem tossàveu tossés tosséssem tossésseu tosséssim tosséssiu tossí val v
arietare

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ alg bal occ sept tossia tossida tossides tossien tossies tossiguem tossigueu tossim tossint tossir tossira tossiran tossirem tossiren tossires tossireu tossiria tossirien tossiries tossirà tossiràs tossiré tossiríem tossiríeu tossissen tossisses tossissin tossissis tossit tossits tossiu tossí tossíem tossíeu tossírem tossíreu tossís tossíssem tossísseu tossíssim tossíssiu tus tussa tussen tusses tussi tussin tussis tusso val v
tussire

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ adj masc
obstinatus
Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ tota tots adj masc
omnis
Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ adv
omnia
enterament

tot /ˈtɔt/ n masc
principem totum
Compost de parts integrants.

tot /ˈtɔt/ pronoun
omnino simil
El conjunt de coses implicades.

totalment /toˌtaɫˈmen/ /toˌtaɫˈment/ /tuˌtaɫˈmen/ adv
funditus

tothom /toˈtɔm/ /tuˈtɔm/ pronoun
omnes

totxo /ˈto.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃu/ n masc
later
Maó gruixut.

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ adj masc
mollis
De consistència fluixa, que en tocar-lo s'enfonsa el dit lleument.
lenis
De caràcter poc ferm.

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ n fem
mensarium

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ n fem
mantele mantēle

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ n masc
mappa

trabuc /tɾaˈbuk/ /tɾəˈβuk/ n masc
catapulta
Màquina de guerra amb què es llençaven pedres molt grosses; catapulta.
mensura
Unitat de mesura de nou peus geomètrics que s'usa al Piemont.[cal citació]

tracció /tɾak.siˈo/ /tɾək.siˈo/ n fem
tractio
Acció de tirar o estirar.

tractable /tɾakˈta.bɫe/ /tɾakˈta.βɫe/ /tɾakˈtab.bɫe/ /tɾəkˈta.βɫə/ /tɾəkˈtab.bɫə/ adj
tractābilis

tractament /tɾak.taˈmen/ /tɾak.taˈment/ /tɾək.təˈmen/ /tɾək.təˈment/ n masc
curatio

tractar /tɾakˈta/ /tɾakˈtaɾ/ /tɾəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tract tracta tractada tractades tractam tractant tractar tractara tractaran tractarem tractaren tractares tractareu tractaria tractarien tractaries tractarà tractaràs tractaré tractaríem tractaríeu tractassen tractasses tractassin tractassis tractat tractats tractau tractava tractaven tractaves tracte tractem tracten tractes tractessen tractesses tractessin tractessis tracteu tracti tractin tractis tracto tractà tractàrem tractàreu tractàs tractàssem tractàsseu tractàssim tractàssiu tractàvem tractàveu tractés tractéssem tractésseu tractéssim tractéssiu tractí val v
afficiō
Procedir envers algú d'una manera o altra.
Aplicar un tractament pel guariment d'un malalt, d'una malaltia, o en una operació química.

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ n masc
automatum tractorium

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ adj
translaticius

tradició /tɾa.ði.siˈo/ n fem
traditio
Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.
Entrega, lliurament, transmissió.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ n fem
traductio
Acte i efecte de traduir.
(genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ n masc
translator

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ bal n-occ occ sept tradueix tradueixen tradueixes tradueixi tradueixin tradueixis tradueixo traduesc traduesqui traduesquin traduesquis traduint traduir traduiran traduirem traduireu traduiria traduirien traduiries traduirà traduiràs traduiré traduiríem traduiríeu traduí traduíem traduíeu traduírem traduíreu traduís traduíssem traduísseu traduíssim traduíssiu traduïa traduïda traduïdes traduïen traduïes traduïguem traduïgueu traduïm traduïra traduïren traduïres traduïsc traduïsca traduïsquen traduïsques traduïssen traduïsses traduïssin traduïssis traduït traduïts traduïu traduïx traduïxen traduïxes traduïxo val v
traducere vertere

traguejar /tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.ɣəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept traguege traguegem traguegen tragueges traguegessen traguegesses traguegessin traguegessis traguegeu traguegi traguegin traguegis traguegés traguegéssem traguegésseu traguegéssim traguegéssiu traguegí tragueig tragueja traguejada traguejades traguejam traguejant traguejar traguejara traguejaran traguejarem traguejaren traguejares traguejareu traguejaria traguejarien traguejaries traguejarà traguejaràs traguejaré traguejaríem traguejaríeu traguejassen traguejasses traguejassin traguejassis traguejat traguejats traguejau traguejava traguejaven traguejaves traguejo traguejà traguejàrem traguejàreu traguejàs traguejàssem traguejàsseu traguejàssim traguejàssiu traguejàvem traguejàveu val v
bebere

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ n fem
tragoedia

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ bal n-occ occ sept traeix traeixen traeixes traeixi traeixin traeixis traeixo traesc traesqui traesquin traesquis traint trair trairan trairem traireu trairia trairien trairies trairà trairàs trairé trairíem trairíeu traí traíem traíeu traírem traíreu traís traíssem traísseu traíssim traíssiu traïa traïda traïdes traïen traïes traïguem traïgueu traïm traïra traïren traïres traïsc traïsca traïsquen traïsques traïssen traïsses traïssin traïssis traït traïts traïu traïx traïxen traïxes traïxo val v
prodere
Cometre traïció.

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ bal occ sept tramesa trameses tramesos tramet trameta trametem trameten trametent trametera trameteren trameteres trametes trametessen trametesses trametessin trametessis trameteu trameti trametia trametien trameties trametin trametis trameto trametran trametre trametrem trametreu trametria trametrien trametries trametrà trametràs trametré trametríem trametríeu tramets trameté trametérem trametéreu trametés trametéssem trametésseu trametéssim trametéssiu trametí trametíem trametíeu tramès tramés val v
mittere

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ n fem
cassis
Enginy destinat a caçar animals.

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ n fem
septentrio

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ n masc
currus electricus

tranquil·litat /tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ n fem
imperturbatio

transcendir /tɾan.senˈdi/ /tɾan.senˈdiɾ/ /tɾən.sənˈdi/ bal n-occ occ sept transcendeix transcendeixen transcendeixes transcendeixi transcendeixin transcendeixis transcendeixo transcendesc transcendesqui transcendesquin transcendesquis transcendia transcendida transcendides transcendien transcendies transcendiguem transcendigueu transcendim transcendint transcendir transcendira transcendiran transcendirem transcendiren transcendires transcendireu transcendiria transcendirien transcendiries transcendirà transcendiràs transcendiré transcendiríem transcendiríeu transcendisc transcendisca transcendisquen transcendisques transcendissen transcendisses transcendissin transcendissis transcendit transcendits transcendiu transcendix transcendixen transcendixes transcendixo transcendí transcendíem transcendíeu transcendírem transcendíreu transcendís transcendíssem transcendísseu transcendíssim transcendíssiu val v
transcendere
(transitiu) ultrapassar

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept transform transforma transformada transformades transformam transformant transformar transformara transformaran transformarem transformaren transformares transformareu transformaria transformarien transformaries transformarà transformaràs transformaré transformaríem transformaríeu transformassen transformasses transformassin transformassis transformat transformats transformau transformava transformaven transformaves transforme transformem transformen transformes transformessen transformesses transformessin transformessis transformeu transformi transformin transformis transformo transformà transformàrem transformàreu transformàs transformàssem transformàsseu transformàssim transformàssiu transformàvem transformàveu transformés transforméssem transformésseu transforméssim transforméssiu transformí val v
immuto
Convertir una cosa en una altra de distinta forma.

transfòbia /tɾansˈfɔ.bi.a/ /tɾənsˈfɔ.βi.ə/ n fem
transphobia

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
transcriptio

transmigrar /tɾanz.miˈɣɾa/ /tɾanz.miˈɣɾaɾ/ /tɾənz.miˈɣɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept transmigr transmigra transmigrada transmigrades transmigram transmigrant transmigrar transmigrara transmigraran transmigrarem transmigraren transmigrares transmigrareu transmigraria transmigrarien transmigraries transmigrarà transmigraràs transmigraré transmigraríem transmigraríeu transmigrassen transmigrasses transmigrassin transmigrassis transmigrat transmigrats transmigrau transmigrava transmigraven transmigraves transmigre transmigrem transmigren transmigres transmigressen transmigresses transmigressin transmigressis transmigreu transmigri transmigrin transmigris transmigro transmigrà transmigràrem transmigràreu transmigràs transmigràssem transmigràsseu transmigràssim transmigràssiu transmigràvem transmigràveu transmigrés transmigréssem transmigrésseu transmigréssim transmigréssiu transmigrí val v
trānsmigrō
Passar un poble a establir-se a un altre país.
Passar les ànimes d’un cos a un altre, segons la doctrina pitagòrica.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ n masc
transportatio

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept transport transporta transportada transportades transportam transportant transportar transportara transportaran transportarem transportaren transportares transportareu transportaria transportarien transportaries transportarà transportaràs transportaré transportaríem transportaríeu transportassen transportasses transportassin transportassis transportat transportats transportau transportava transportaven transportaves transporte transportem transporten transportes transportessen transportesses transportessin transportessis transporteu transporti transportin transportis transporto transportà transportàrem transportàreu transportàs transportàssem transportàsseu transportàssim transportàssiu transportàvem transportàveu transportés transportéssem transportésseu transportéssim transportéssiu transportí val v
trānsportō
Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transposar /tɾans.poˈza/ /tɾans.poˈzaɾ/ /tɾəns.poˈza/ /tɾəns.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept transposa transposada transposades transposam transposant transposar transposara transposaran transposarem transposaren transposares transposareu transposaria transposarien transposaries transposarà transposaràs transposaré transposaríem transposaríeu transposassen transposasses transposassin transposassis transposat transposats transposau transposava transposaven transposaves transpose transposem transposen transposes transposessen transposesses transposessin transposessis transposeu transposi transposin transposis transposo transposà transposàrem transposàreu transposàs transposàssem transposàsseu transposàssim transposàssiu transposàvem transposàveu transposés transposéssem transposésseu transposéssim transposéssiu transposí transpòs val v
transpono

transsepte /tɾanˈsɛp.te/ n masc
transeptum

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ n fem
transversus
Recta que travessa o talla un sistema de rectes, corbes, etc.

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trasllad trasllada traslladada traslladades traslladam traslladant traslladar traslladara traslladaran traslladarem traslladaren traslladares traslladareu traslladaria traslladarien traslladaries traslladarà traslladaràs traslladaré traslladaríem traslladaríeu traslladassen traslladasses traslladassin traslladassis traslladat traslladats traslladau traslladava traslladaven traslladaves trasllade traslladem traslladen trasllades traslladessen traslladesses traslladessin traslladessis traslladeu traslladi traslladin traslladis trasllado traslladà traslladàrem traslladàreu traslladàs traslladàssem traslladàsseu traslladàssim traslladàssiu traslladàvem traslladàveu traslladés traslladéssem traslladésseu traslladéssim traslladéssiu traslladí val v
transferre

traç /ˈtɾas/ n masc
tractus

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ n fem
perfidia

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ n masc
labor
Esforç per assolir una finalitat.
Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.
Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.
opus labor
Resultat d'un esforç.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ n masc
operarius
Empleat, persona contractada per altri.

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept treball treballa treballada treballades treballam treballant treballar treballara treballaran treballarem treballaren treballares treballareu treballaria treballarien treballaries treballarà treballaràs treballaré treballaríem treballaríeu treballassen treballasses treballassin treballassis treballat treballats treballau treballava treballaven treballaves treballe treballem treballen treballes treballessen treballesses treballessin treballessis treballeu treballi treballin treballis treballo treballà treballàrem treballàreu treballàs treballàssem treballàsseu treballàssim treballàssiu treballàvem treballàveu treballés treballéssem treballésseu treballéssim treballéssiu treballí val v
laborare

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tremol tremola tremolada tremolades tremolam tremolant tremolar tremolara tremolaran tremolarem tremolaren tremolares tremolareu tremolaria tremolarien tremolaries tremolarà tremolaràs tremolaré tremolaríem tremolaríeu tremolassen tremolasses tremolassin tremolassis tremolat tremolats tremolau tremolava tremolaven tremolaves tremole tremolem tremolen tremoles tremolessen tremolesses tremolessin tremolessis tremoleu tremoli tremolin tremolis tremolo tremolà tremolàrem tremolàreu tremolàs tremolàssem tremolàsseu tremolàssim tremolàssiu tremolàvem tremolàveu tremolés tremoléssem tremolésseu tremoléssim tremoléssiu tremolí val v
tremere

tremolar les copes dels genolls v
tremore

tremolós /tɾe.moˈɫos/ /tɾə.moˈɫos/ /tɾə.muˈɫos/ adj masc
tremebundus

trempaplomes /ˌtɾem.paˈpɫo.mes/ /ˌtɾem.pəˈpɫo.məs/ n masc
scalpellum

trempera /tɾemˈpe.ɾa/ /tɾəmˈpe.ɾə/ n fem
rigida
(col·loquial) Estat del penis en erecció.

tremuja /tɾeˈmu.d͡ʒa/ /tɾeˈmu.ʒa/ /tɾəˈmu.ʒə/ n fem
infundibulum
Espècie de caixa de fusta quadrada que remata en forma piramidal per la seva part inferior, com un embut, per on va corrent el blat a l'esclop, i aquest a la mola per a moldre'l.
apex
Capçal de fusta unit per mitjà d'uns ferros a les nanses de la campana que serveix per a sostenir-la, i al mateix temps de contrapès per a que es pugui ventar fàcilment.

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ n masc
hamaxostichus tramen

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ n fem
coma
Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trenar /tɾeˈna/ /tɾeˈnaɾ/ /tɾəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tren trena trenada trenades trenam trenant trenar trenara trenaran trenarem trenaren trenares trenareu trenaria trenarien trenaries trenarà trenaràs trenaré trenaríem trenaríeu trenassen trenasses trenassin trenassis trenat trenats trenau trenava trenaven trenaves trene trenem trenen trenes trenessen trenesses trenessin trenessis treneu treni trenin trenis treno trenà trenàrem trenàreu trenàs trenàssem trenàsseu trenàssim trenàssiu trenàvem trenàveu trenés trenéssem trenésseu trenéssim trenéssiu trení val v
plecto
Fer trenes.

trencador /tɾeŋ.kaˈðo/ /tɾeŋ.kaˈðoɾ/ /tɾəŋ.kəˈðo/ trencadora trencadors adj masc
effractarius
Que trenca.

trencadís /tɾeŋ.kaˈðis/ /tɾəŋ.kəˈðis/ adj masc
fragilis
Fràgil, fàcil de trencar.

trencafila /ˌtɾeŋ.kaˈfi.ɫa/ /ˌtɾəŋ.kəˈfi.ɫə/ /ˌtɾɛŋ.kəˈfi.ɫə/ n fem
catenula
Costura entrellaçada que els enquadernadors fan entre la corda i la capçada de cada part en el llom del llibre quan el cusen.

trencapinyons n masc
collector nucifrangibulum

trencar /tɾeŋˈka/ /tɾeŋˈkaɾ/ /tɾəŋˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept trenc trenca trencada trencades trencam trencant trencar trencara trencaran trencarem trencaren trencares trencareu trencaria trencarien trencaries trencarà trencaràs trencaré trencaríem trencaríeu trencassen trencasses trencassin trencassis trencat trencats trencau trencava trencaven trencaves trenco trencà trencàrem trencàreu trencàs trencàssem trencàsseu trencàssim trencàssiu trencàvem trencàveu trenque trenquem trenquen trenques trenquessen trenquesses trenquessin trenquessis trenqueu trenqui trenquin trenquis trenqués trenquéssem trenquésseu trenquéssim trenquéssiu trenquí val v
rumpere
Fer trossos una cosa a base de cops, de pressió.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ n masc
triginta
(tennis, pilota valenciana) Segon punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ number
triginta

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ number
trigintaquinque

trenta-cinquè /ˌtɾen.ta.siŋˈke/ /ˌtɾən.tə.siŋˈkə/ /ˌtɾɛn.tə.siŋˈkɛ/ number
tricesimus quintus

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ number
trigintaduo

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ number
undequadraginta

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ number
triginta quattuor

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ number
trigintaseptem

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ number
trigintasex

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ number
trigintatres

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ number
triginta et unus

trenta-vuitè /ˌtɾen.ta.vujˈte/ /ˌtɾen.ta.βujˈte/ /ˌtɾen.ta.βwiˈte/ /ˌtɾən.tə.vujˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.vujˈtɛ/ /ˌtɾɛn.tə.βujˈtɛ/ number
tricesimus octavus

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ number
trīcēsimus

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ n masc
terebra

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ number
tres tria

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ n masc
thesaurus
Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
aerārium

tret /ˈtret/ preposition
nisi
Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ number
tredecim

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ number
terdecimus

treure /ˈtɾew.ɾe/ /ˈtɾɛw.ɾə/ bal tragueren tragueres traguessen traguesses traguessin traguessis tragué traguérem traguéreu tragués traguéssem traguésseu traguéssim traguéssiu traguí traiem traient traieu trauran traurem traureu trauria traurien trauries traurà trauràs trauré trauríem trauríeu trec trega treguem treguen tregues tregueu tregui treguin treguis treia treien treies treim treis tret treta tretes trets treu treuen treure treus trèiem trèieu v
educo
Fer sortir una cosa del lloc on és.

treva /ˈtɾe.va/ /ˈtɾe.və/ /ˈtɾe.βa/ /ˈtɾe.βə/ n fem
induciae
Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.
Metafòricament, interrupció del treball, del dolor, etc.

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ n fem
delectus

triaga /tɾiˈa.ɣa/ /tɾiˈa.ɣə/ n fem
theriaca
Composició de varis ingredients que serveix contra tot verí, considerant-se antigament els principals i més eficaços l'opi i les espècies que corregeixen la seva virtut narcòtica. La base principal de la de Roma i Montpeller es la carn de l'escurçó.
antidotus
Preservatiu, remei per un mal imprevist, o d'algun mal previngut amb prudència o tret del mateix dany.

triagal adj
theriacus
Cosa de triaga o que té les seves propietats.

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ n masc
triangulum trigonium
Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.
(billar) Marc rígid de forma triangular a l'interior del qual es col·loquen les boles, utilitzat al començament d'una partida de billar americà o de snooker per a disposar les boles regularment agrupades.
triangulum
(hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Defensa de zona pròpia d'un equip en inferioritat numèrica per l'expulsió de jugadors, consistent a situar els tres jugadors de camp en els angles respectius d'un triangle imaginari, de manera que hi ha un davanter i dos defensors.

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tria triada triades triam triant triar triara triaran triarem triaren triares triareu triaria triarien triaries triarà triaràs triaré triaríem triaríeu triassen triasses triassin triassis triat triats triau triava triaven triaves trie triem trien tries triessen triesses triessin triessis trieu trii trio trià triàrem triàreu triàs triàssem triàsseu triàssim triàssiu triàvem triàveu triés triéssem triésseu triéssim triéssiu trií triï triïn triïs val v
eligere
Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.

tribu /ˈtɾi.βu/ n fem
tribus

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ n fem
tribunal

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ n masc
tribunal

tribut /tɾiˈβut/ n masc
stipendium

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ n masc
fuscina

trillar /tɾiˈʎa/ /tɾiˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept trill trilla trillada trillades trillam trillant trillar trillara trillaran trillarem trillaren trillares trillareu trillaria trillarien trillaries trillarà trillaràs trillaré trillaríem trillaríeu trillassen trillasses trillassin trillassis trillat trillats trillau trillava trillaven trillaves trille trillem trillen trilles trillessen trillesses trillessin trillessis trilleu trilli trillin trillis trillo trillà trillàrem trillàreu trillàs trillàssem trillàsseu trillàssim trillàssiu trillàvem trillàveu trillés trilléssem trillésseu trilléssim trilléssiu trillí val v
trituro

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ n masc
trimestris

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ n masc
traha trahea

trinxera /tɾiɲˈt͡ʃe.ɾa/ /tɾiɲˈʃe.ɾə/ n fem
fossa

triple n masc
triplex
(bowling) Conjunt de tres plens consecutius.

trist /ˈtɾist/ adj
tristis
Que no té alegria.

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ n fem
tristitia

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ adj
levis

tro /ˈtɾo/ n masc
tonitrus
So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.
explosio
Soroll que fan les armes i artificis de foc.
Soroll que fa la pólvora, plata fulminant i salnitre.
catapultæ
Peça d'artilleria antiga de gros calibre.
fulmen
(metafòricament) Poder d'un príncep guerrer.
fragor
Se diu en la moral per la veu, eloqüència i predicació d'un orador vehement.
crepitaculum
Capseta de paper plena de pólvora ben pitjada i embolicada ben estreta amb dos o tres voltes de fil que en ser llençada a terra amb la metxa encesa, rebenta amb gran soroll i estrèpit.
ignæ
Soroll que fa una bomba.
crepitus
(familiar) pet, ventositat.

troba /ˈtɾɔ.βa/ /ˈtɾɔ.βə/ n fem
inventio

troballa /tɾoˈba.ʎa/ /tɾoˈba.ʎə/ /tɾuˈba.jə/ n fem
inventio

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trob troba trobada trobades trobam trobant trobar trobara trobaran trobarem trobaren trobares trobareu trobaria trobarien trobaries trobarà trobaràs trobaré trobaríem trobaríeu trobassen trobasses trobassin trobassis trobat trobats trobau trobava trobaven trobaves trobe trobem troben trobes trobessen trobesses trobessin trobessis trobeu trobi trobin trobis trobo trobà trobàrem trobàreu trobàs trobàssem trobàsseu trobàssim trobàssiu trobàvem trobàveu trobés trobéssem trobésseu trobéssim trobéssiu trobí val v
invenire reperire
Veure alguna cosa que s'havia perdut.
adesse
(pronominal) Concórrer o estar present en alguna part.
obviam
(pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.
sentire
(pronominal) Ser o estar en un determinat estat.

trofeu /tɾoˈfɛw/ /tɾuˈfɛw/ n masc
trophaeum

trol /ˈtɾɔɫ/ n masc
trollum
(mitologia nòrdica) Gegant o gnom que viu en llocs solitaris.

trol /ˈtɾɔɫ/ n neut
trollum
(internet) Persona que publica continguts només amb intenció provocativa per generar polèmica.

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ n fem
proboscis
Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ n fem
trompa buccina
Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

tron /ˈtɾɔn/ n masc
thronus sedes

tronar /tɾoˈna/ /tɾoˈnaɾ/ /tɾuˈna/ v
tonare

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ n masc
truncus caudex
(botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
(argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.

tros /ˈtɾɔs/ n masc
pars

troter /tɾoˈte/ /tɾoˈteɾ/ /tɾuˈte/ n masc
hemerodromus

truc /ˈtɾuk/ n masc
dolus
Acció enginyosa que aconsegueix un efecte insospitat.

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept truc truca trucada trucades trucam trucant trucar trucara trucaran trucarem trucaren trucares trucareu trucaria trucarien trucaries trucarà trucaràs trucaré trucaríem trucaríeu trucassen trucasses trucassin trucassis trucat trucats trucau trucava trucaven trucaves truco trucà trucàrem trucàreu trucàs trucàssem trucàsseu trucàssim trucàssiu trucàvem trucàveu truque truquem truquen truques truquessen truquesses truquessin truquessis truqueu truqui truquin truquis truqués truquéssem truquésseu truquéssim truquéssiu truquí val v
pulso
(intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ n fem
tructa
Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).

truita irisada n fem
fario

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ n fem
scrofa
Porc femella

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trunc trunca truncada truncades truncam truncant truncar truncara truncaran truncarem truncaren truncares truncareu truncaria truncarien truncaries truncarà truncaràs truncaré truncaríem truncaríeu truncassen truncasses truncassin truncassis truncat truncats truncau truncava truncaven truncaves trunco truncà truncàrem truncàreu truncàs truncàssem truncàsseu truncàssim truncàssiu truncàvem truncàveu trunque trunquem trunquen trunques trunquessen trunquesses trunquessin trunquessis trunqueu trunqui trunquin trunquis trunqués trunquéssem trunquésseu trunquéssim trunquéssiu trunquí val v
truncō

trànsit /ˈtɾan.zit/ n masc
transitus

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ n masc
trifolium
Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ n masc
tzar

tu pronoun
tu

tub /ˈtup/ n masc
canalis

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ n fem
phthisis

tudó /twˈðo/ n masc
Columba palumbus

tuli n masc
thulium

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ n fem
tulipa tulipan

tumbaga /tumˈba.ɣa/ /tumˈba.ɣə/ n fem
tumbaga
Lliga o mescla d'iguals parts d'or, plata i coure, de què resulta un metall de color obscur; altres diuen que es compon de set parts d'or i tres de coure de Siam, i que dóna a l'or un color i una lluentor que no té per si mateix. També es dóna el nom de tumbaga a l'anell fet d'aquest metall.

tumor /tuˈmor/ n masc
tumor

tumult /tuˈmuɫ/ /tuˈmuɫt/ n masc
tumultus

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ n fem
tundra

tungstè /tuŋsˈtɛ/ n masc
wolframium

turbant /turˈban/ /turˈβan/ /tuɾˈbant/ /tuɾˈβan/ n masc
mītra

turc adj masc
Turcicus
Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc n masc
turcicus
(masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turisme /tuˈɾiz.me/ n masc
peregrinationes

turmell /toɾˈmeʎ/ n masc
talus

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept turment turmenta turmentada turmentades turmentam turmentant turmentar turmentara turmentaran turmentarem turmentaren turmentares turmentareu turmentaria turmentarien turmentaries turmentarà turmentaràs turmentaré turmentaríem turmentaríeu turmentassen turmentasses turmentassin turmentassis turmentat turmentats turmentau turmentava turmentaven turmentaves turmente turmentem turmenten turmentes turmentessen turmentesses turmentessin turmentessis turmenteu turmenti turmentin turmentis turmento turmentà turmentàrem turmentàreu turmentàs turmentàssem turmentàsseu turmentàssim turmentàssiu turmentàvem turmentàveu turmentés turmentéssem turmentésseu turmentéssim turmentéssiu turmentí val v
macero
Causar turment a algú.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ n fem
callais

turó n masc
collis
Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.

tutor /tuˈto/ /tuˈtoɾ/ n masc
praeceptor

txec /ˈt͡ʃɛk/ adj masc
Sclavonicus
Relatiu o pertanyent a Txèquia.

tàntal /ˈtan.təɫ/ n masc
tantalum

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ bal occ sept tem tema temem temen tement temera temeran temerem temeren temeres temereu temeria temerien temeries temerà temeràs temeré temeríem temeríeu temes temessen temesses temessin temessis temeu temi temia temien temies temin temis temo tems temuda temudes temut temuts temé temérem teméreu temés teméssem temésseu teméssim teméssiu temí temíem temíeu témer val v
timere
Sentir por.

tímid /ˈti.mit/ adj masc
timidus

típic típica típics adj masc
typicus
propi o exclusiu d'un lloc o persona, característic

títol /ˈti.toɫ/ /ˈti.tuɫ/ n masc
nomen

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ n fem
tuber tertufulus

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ n masc
thorax

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ n fem
turtur

túmul /ˈtu.muɫ/ n masc
tumulus
Mota de terra o pedres que cobreix una sepultura.

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ n fem
tunica

túnica albugínia n fem
tunica albuginea

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ n fem
locus

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept udol udola udolada udolades udolam udolant udolar udolara udolaran udolarem udolaren udolares udolareu udolaria udolarien udolaries udolarà udolaràs udolaré udolaríem udolaríeu udolassen udolasses udolassin udolassis udolat udolats udolau udolava udolaven udolaves udole udolem udolen udoles udolessen udolesses udolessin udolessis udoleu udoli udolin udolis udolo udolà udolàrem udolàreu udolàs udolàssem udolàsseu udolàssim udolàssiu udolàvem udolàveu udolés udoléssem udolésseu udoléssim udoléssiu udolí val v
ululare

ulema /uˈle.ma/ /uˈlɛ.mə/ n masc
ulema

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ n masc
oculus
Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ n fem
vitra ocularia perspicillum
Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.

ultramarí /ˌuɫ.tɾa.maˈɾi/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾi/ adj masc
ultramarinus

un number
ūna
(cardinal) La unitat completa.

una mica adv
paulum

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ bal n-occ occ sept ungeix ungeixen ungeixes ungeixi ungeixin ungeixis ungeixo ungesc ungesqui ungesquin ungesquis ungia ungida ungides ungien ungies ungiguem ungigueu ungim ungint ungir ungira ungiran ungirem ungiren ungires ungireu ungiria ungirien ungiries ungirà ungiràs ungiré ungiríem ungiríeu ungisc ungisca ungisquen ungisques ungissen ungisses ungissin ungissis ungit ungits ungiu ungix ungixen ungixes ungixo ungí ungíem ungíeu ungírem ungíreu ungís ungíssem ungísseu ungíssim ungíssiu val v
ungere

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ n fem
unguis
Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

uniforme /u.niˈfor.mə/ /u.niˈfoɾ.me/ adj
ornatus

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ n masc
universum

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ n neut
universalis

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ n fem
universitas studium generale

unió /u.niˈo/ n fem
unio

ununbi /unˈum.bi/ n masc
ununbium

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ n masc
ununhexium

ununocti n masc
ununoctium

ununpenti n masc
ununpentium

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ n masc
ununquadium

ununsepti n masc
ununseptium

ununtri n masc
ununtrium

urani n masc
uranium

urbà /urˈβa/ adj masc
urbānus

uretra /uˈɾɛ.tɾa/ /uˈɾɛ.tɾə/ /uˈɾɛ.tɾɛ/ n fem
urethra

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ n fem
urgentia
Precisió, necessitat de fer alguna cosa.
instantia
Instància, pressa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ adj masc
urinalis
Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ n fem
urna

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ n fem
ungula

usdefruit /uz.dəˈfɾujt/ /uz.ðeˈfɾujt/ n masc
usufructus

usual /u.zuˈaɫ/ adj
solitus

usuari /u.zuˈa.ɾi/ n masc
utilitor

usurpar /u.zurˈpa/ /u.zuɾˈpa/ /u.zuɾˈpaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept usurp usurpa usurpada usurpades usurpam usurpant usurpar usurpara usurparan usurparem usurparen usurpares usurpareu usurparia usurparien usurparies usurparà usurparàs usurparé usurparíem usurparíeu usurpassen usurpasses usurpassin usurpassis usurpat usurpats usurpau usurpava usurpaven usurpaves usurpe usurpem usurpen usurpes usurpessen usurpesses usurpessin usurpessis usurpeu usurpi usurpin usurpis usurpo usurpà usurpàrem usurpàreu usurpàs usurpàssem usurpàsseu usurpàssim usurpàssiu usurpàvem usurpàveu usurpés usurpéssem usurpésseu usurpéssim usurpéssiu usurpí val v
ūsurpō

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ n masc
instrūmentum

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept utilitz utilitza utilitzada utilitzades utilitzam utilitzant utilitzar utilitzara utilitzaran utilitzarem utilitzaren utilitzares utilitzareu utilitzaria utilitzarien utilitzaries utilitzarà utilitzaràs utilitzaré utilitzaríem utilitzaríeu utilitzassen utilitzasses utilitzassin utilitzassis utilitzat utilitzats utilitzau utilitzava utilitzaven utilitzaves utilitze utilitzem utilitzen utilitzes utilitzessen utilitzesses utilitzessin utilitzessis utilitzeu utilitzi utilitzin utilitzis utilitzo utilitzà utilitzàrem utilitzàreu utilitzàs utilitzàssem utilitzàsseu utilitzàssim utilitzàssiu utilitzàvem utilitzàveu utilitzés utilitzéssem utilitzésseu utilitzéssim utilitzéssiu utilitzí val v
utor

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ vana vans adj masc
vanus
Sense solidesa, realitat ni substància.
Frívol, presumit, superb, orgullós, fals, fantasiós, fluix, inflat, ple de vanitat.
cassus
Inútil, de cap valor, infructuós, sense efecte, inepte.
evanidus
De poc pes.

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ n fem
vacca
(mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ n fem
feriae
(plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vacar /baˈka/ /bəˈka/ /vaˈkaɾ/ /vəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept vac vaca vacada vacades vacam vacant vacar vacara vacaran vacarem vacaren vacares vacareu vacaria vacarien vacaries vacarà vacaràs vacaré vacaríem vacaríeu vacassen vacasses vacassin vacassis vacat vacats vacau vacava vacaven vacaves vaco vacà vacàrem vacàreu vacàs vacàssem vacàsseu vacàssim vacàssiu vacàvem vacàveu val vaque vaquem vaquen vaques vaquessen vaquesses vaquessin vaquessis vaqueu vaqui vaquin vaquis vaqués vaquéssem vaquésseu vaquéssim vaquéssiu vaquí v
feriari
Cessar, suspendre per algun temps els estudis o el treball.
vaco
Quedar sense ocupació un càrrec.
vacare
Dedicar-se o entregar-se totalment a alguna ocupació.

vacil·lar /ba.siɫˈɫa/ /ba.siɫˈɫaɾ/ /bə.siɫˈɫa/ /va.siɫˈɫaɾ/ /və.siɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept vacil vacil·la vacil·lada vacil·lades vacil·lam vacil·lant vacil·lar vacil·lara vacil·laran vacil·larem vacil·laren vacil·lares vacil·lareu vacil·laria vacil·larien vacil·laries vacil·larà vacil·laràs vacil·laré vacil·laríem vacil·laríeu vacil·lassen vacil·lasses vacil·lassin vacil·lassis vacil·lat vacil·lats vacil·lau vacil·lava vacil·laven vacil·laves vacil·le vacil·lem vacil·len vacil·les vacil·lessen vacil·lesses vacil·lessin vacil·lessis vacil·leu vacil·li vacil·lin vacil·lis vacil·lo vacil·là vacil·làrem vacil·làreu vacil·làs vacil·làssem vacil·làsseu vacil·làssim vacil·làssiu vacil·làvem vacil·làveu vacil·lés vacil·léssem vacil·lésseu vacil·léssim vacil·léssiu vacil·lí val v
vacillo
Moure's indeterminadament alguna cosa, persona, etc.
Estar poc ferma alguna cosa en son estat, com una flama a punt d'apagar-se.
titubo
Dubtar, no saber resoldre o escollir entre dos extrems.

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ n fem
operistitium

vagar /baˈɣa/ /vaˈɣaɾ/ /vəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept vag vaga vagada vagades vagam vagant vagar vagara vagaran vagarem vagaren vagares vagareu vagaria vagarien vagaries vagarà vagaràs vagaré vagaríem vagaríeu vagassen vagasses vagassin vagassis vagat vagats vagau vagava vagaven vagaves vago vague vaguem vaguen vagues vaguessen vaguesses vaguessin vaguessis vagueu vagui vaguin vaguis vagués vaguéssem vaguésseu vaguéssim vaguéssiu vaguí vagà vagàrem vagàreu vagàs vagàssem vagàsseu vagàssim vagàssiu vagàvem vagàveu val v
vagare
Anar errant sense destinació concreta.

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ n fem
vagina vāgīna

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ n fem
vanilla

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ n masc
navis

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ valenciana adj masc
lingua Valentina
Relatiu o pertanyent al País Valencià, antic Regne de València, actual Comunitat Valenciana, als seus habitants o a la seva llengua.

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ n masc
lingua Valentina
Habitant de la ciutat de València].
Conjunt de parlars del català occidental propis del País Valencià.

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ adj masc
animosus

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ n fem
valles vallis
Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ n
valor pretium
Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
virtus
Tret de la persona que és valenta.

valuós /ba.ɫuˈos/ /va.ɫuˈos/ /və.ɫuˈos/ adj masc
pretiōsus

valència /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫɛn.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ n fem
valentia

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ n masc
vampyrus
Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ n masc
vanadium

vanitat /ba.niˈtat/ /bə.niˈtat/ /va.niˈtat/ /və.niˈtat/ n fem
vanitas
Presumpció, satisfacció de si mateix; estat en què es té un alt concepte respecte les pròpies qualitats o atributs, i que és remarcat per un desig excessiu de fer-se notar i lloar pels altres.

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ n masc
vapor
Gas, especialment referit a l'aigua.

vaquer /baˈke/ /baˈkeɾ/ /bəˈke/ /vaˈkeɾ/ /vəˈke/ n masc
bubulcus
Persona que mena vaques.

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ n fem
virga
Bastó usat com a insígnia d'autoritat, especialment els alcaldes.

vareta màgica n fem
virga

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ adj
mutabilis
Que pot variar.
variabilis
Que es pot diferenciar.

variació /ba.ɾi.a.siˈo/ /bə.ɾi.ə.siˈo/ /va.ɾi.a.siˈo/ /və.ɾi.ə.siˈo/ n masc
variatio

variar /ba.ɾiˈa/ /bə.ɾiˈa/ /va.ɾiˈaɾ/ /və.ɾiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val varia variada variades variam variant variar variara variaran variarem variaren variares variareu variaria variarien variaries variarà variaràs variaré variaríem variaríeu variassen variasses variassin variassis variat variats variau variava variaven variaves varie variem varien varies variessen variesses variessin variessis varieu varii vario varià variàrem variàreu variàs variàssem variàsseu variàssim variàssiu variàvem variàveu variés variéssem variésseu variéssim variéssiu varií variï variïn variïs v
variō

varietat /ba.ɾi.eˈtat/ /va.ɾi.eˈtat/ /və.ɾi.əˈtat/ n fem
mutatio

vas capil·lar n masc
vas capillare
(anatomia) Petit vas sanguini que connecta artèries i venes.

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ adj masc
effūsus

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ n masc
vitellus

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ n fem
vitulina
(no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ n masc
veganismus

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ n fem
vegetatio

vehementment /be.eˌmemˈmen/ /bə.əˌmemˈmen/ /ve.eˌmemˈment/ /və.əˌmemˈmen/ /və.əˌmemˈment/ adv
ācriter

vehicle /beˈi.kɫe/ /bəˈi.kɫə/ /veˈi.kɫe/ /vəˈi.kɫə/ n masc
vehiculum
Per extensió, qualsevol cosa mitjançant la qual es realitza un transport de matèria o, fins i tot, de conceptes abstractes com la informació.

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ n fem
velum

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vel vela velada velades velam velant velar velara velaran velarem velaren velares velareu velaria velarien velaries velarà velaràs velaré velaríem velaríeu velassen velasses velassin velassis velat velats velau velava velaven velaves vele velem velen veles velessen velesses velessin velessis veleu veli velin velis velo velà velàrem velàreu velàs velàssem velàsseu velàssim velàssiu velàvem velàveu velés veléssem velésseu veléssim veléssiu velí v
advēlō
Cobrir amb un vel.
Perdre la claredat de percepció d’una cosa.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ adj masc
vetus
De llarga vida, gran.

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ n fem
senium
Edat avançada d'un ésser viu.

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ n fem
celeritas velocitas

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ n masc
vena vēna

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ n fem
venum

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ bal occ val ven venc vendran vendre vendrem vendreu vendria vendrien vendries vendrà vendràs vendré vendríem vendríeu venem venen venent veneren veneres venessin venessis veneu venga venguda vengudes venguem venguen venguera vengueren vengueres vengues venguessen venguesses venguessin venguessis vengueu vengui venguin venguis vengut venguts vengué venguérem venguéreu vengués venguéssem venguésseu venguéssim venguéssiu venguí venia venien venies vens venuda venudes venut venuts vené venérem venéreu venés venéssim venéssiu vení veníem veníeu v
vendere

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ adj masc
Venetus
Relatiu o pertanyent a Venècia o al seu dialecte propi.

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ n masc
venditor

venerar /be.neˈɾa/ /bə.nəˈɾa/ /ve.neˈɾaɾ/ /və.nəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vener venera venerada venerades veneram venerant venerar venerara veneraran venerarem veneraren venerares venerareu veneraria venerarien veneraries venerarà veneraràs veneraré veneraríem veneraríeu venerassen venerasses venerassin venerassis venerat venerats venerau venerava veneraven veneraves venere venerem veneren veneres veneressen veneresses veneressin veneressis venereu veneri venerin veneris venero venerà veneràrem veneràreu veneràs veneràssem veneràsseu veneràssim veneràssiu veneràvem veneràveu venerés veneréssem venerésseu veneréssim veneréssiu venerí v
veneror

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ venir-se'n v
venire venio
Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ n fem
vindicta ultio

venjar /beɲˈd͡ʒa/ /bəɲˈʒa/ /veɲˈd͡ʒaɾ/ /vəɲˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val venge vengem vengen venges vengessen vengesses vengessin vengessis vengeu vengi vengin vengis vengés vengéssem vengésseu vengéssim vengéssiu vengí venj venja venjada venjades venjam venjant venjar venjara venjaran venjarem venjaren venjares venjareu venjaria venjarien venjaries venjarà venjaràs venjaré venjaríem venjaríeu venjassen venjasses venjassin venjassis venjat venjats venjau venjava venjaven venjaves venjo venjà venjàrem venjàreu venjàs venjàssem venjàsseu venjàssim venjàssiu venjàvem venjàveu v
persequor

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ n masc
ventus anima

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ n masc
flabellum

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vent venta ventada ventades ventam ventant ventar ventara ventaran ventarem ventaren ventares ventareu ventaria ventarien ventaries ventarà ventaràs ventaré ventaríem ventaríeu ventassen ventasses ventassin ventassis ventat ventats ventau ventava ventaven ventaves vente ventem venten ventes ventessen ventesses ventessin ventessis venteu venti ventin ventis vento ventà ventàrem ventàreu ventàs ventàssem ventàsseu ventàssim ventàssiu ventàvem ventàveu ventés ventéssem ventésseu ventéssim ventéssiu ventí v
ventilo
Fer vent agitant l’aire.
Tirar enlaire per separa el gra de la palla.

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ n masc
ventriculus

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ adj masc
ventōsus

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ n fem
veracitas

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ n masc
scomber

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ n masc
verbum verbum temporale

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ adj masc
viridis
De color verd.
Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ n masc
viridis
Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verdet /berˈðet/ /beɾˈðet/ /bərˈdɛt/ /vərˈðɛt/ /vəɾˈðət/ n masc
aerugo
Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ n fem
olus

verdós /berˈðos/ /bərˈdos/ /veɾˈðos/ /vəɾˈðos/ adj masc
pallens

verema /beˈɾe.ma/ /bəˈɾɛ.mə/ /veˈɾe.ma/ /vəˈɾə.mə/ /vəˈɾɛ.mə/ /ˈbɾɛ.ma/ /ˈbɾɛ.mə/ n fem
vindemia

veremar /be.ɾeˈma/ /breˈma/ /bə.ɾəˈma/ /bɾəˈma/ /va.ɾaˈma/ /ve.ɾeˈmaɾ/ /və.ɾəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val verem verema veremada veremades veremam veremant veremar veremara veremaran veremarem veremaren veremares veremareu veremaria veremarien veremaries veremarà veremaràs veremaré veremaríem veremaríeu veremassen veremasses veremassin veremassis veremat veremats veremau veremava veremaven veremaves vereme veremem veremen veremes veremessen veremesses veremessin veremessis veremeu veremi veremin veremis veremo veremà veremàrem veremàreu veremàs veremàssem veremàsseu veremàssim veremàssiu veremàvem veremàveu veremés vereméssem veremésseu vereméssim vereméssiu veremí v
vindemio

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ adj
virginalis
Persona que no ha mantingut relacions sexuals.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ n fem
virgo

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ n fem
pudor

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ n fem
veritas
Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ adj masc
ruber rufus
Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ n masc
absinthium

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ n masc
alnus

verro /ˈbɛ.ro/ /ˈbɛ.ru/ /ˈvɛ.ro/ /ˈvɛ.ru/ n masc
verres
Porc semental.

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ adj masc
verus

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ n masc
venenum toxicum
Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ n masc
viscum

vescomtessa /bes.komˈte.sa/ /bəs.kumˈtɛ.sə/ /ves.komˈte.sa/ /vəs.komˈtə.sə/ /vəs.kumˈtɛ.sə/ n fem
vicecomitissa

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ n fem
vespa dolichovespa
Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vesper /besˈpe/ /besˈpeɾ/ /bəsˈpe/ /vesˈpeɾ/ /vəsˈpe/ n masc
vesparum
Niu construït per vespes per a posar-hi els seus ous.

vesprada /besˈpɾa.ða/ /bəsˈpɾa.ðə/ /vesˈpɾa.ða/ /vəsˈpɾa.ðə/ n fem
advesperascit

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ n masc
vespere

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ alg bal n-occ occ sept val vest vesteix vesteixen vesteixes vesteixi vesteixin vesteixis vesteixo vesten vestesc vestesqui vestesquin vestesquis vesti vestia vestida vestides vestien vesties vestiguem vestigueu vestim vestin vestint vestir vestira vestiran vestirem vestiren vestires vestireu vestiria vestirien vestiries vestirà vestiràs vestiré vestiríem vestiríeu vestis vestisc vestisca vestisquen vestisques vestissen vestisses vestissin vestissis vestit vestits vestiu vestix vestixen vestixes vestixo vests vestí vestíem vestíeu vestírem vestíreu vestís vestíssem vestísseu vestíssim vestíssiu vist vista visten vistes visti vistin vistis v
vestire
Cobrir el cos d'algú amb roba.

vesícula biliar n fem
vesica bililaris

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ n fem
vox sonus
So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ (1) Nota 1: «veu-hi» i «veieu-hi» són formes de l'imperatiu de veure-hi. Nota 2: «ve» és una forma proclítica de l'imperatiu. bal occ val veem veent veeu vegem vegen veges vegeu vegi vegin vegis veia veiem veien veient veieren veieres veies veiessen veiesses veiessin veiessis veieu veig veim veis veié veiérem veiéreu veiés veiéssem veiésseu veiéssim veiéssiu veja vera veren veres ves vessin vessis veu veuen veuran veure veurem veureu veuria veurien veuries veurà veuràs veuré veuríem veuríeu veus vist vista vistes vistos viu vèiem vèieu véiem véieu vérem véreu véssim véssiu véu v
videre video
Percebre amb la vista

vexil·lologia /bek.si.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bek.si.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bek.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bək.si.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /bək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /vek.siɫ.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vək.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /vək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vexillologia

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ n masc
vicinus accola
Habitant d'una casa propera.

veïnat /be.iˈnat/ /bə.iˈnat/ /ve.iˈnat/ /və.iˈnat/ n masc
vicinia

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ n masc
vinum merum
(normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre n masc
vinum rubrum

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ n neut
pedes

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ n masc
iter
Desplaçament a una destinació prou allunyada.
via iter
Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ n masc
peregrinus

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val viatge viatgem viatgen viatges viatgessen viatgesses viatgessin viatgessis viatgeu viatgi viatgin viatgis viatgés viatgéssem viatgésseu viatgéssim viatgéssiu viatgí viatj viatja viatjada viatjades viatjam viatjant viatjar viatjara viatjaran viatjarem viatjaren viatjares viatjareu viatjaria viatjarien viatjaries viatjarà viatjaràs viatjaré viatjaríem viatjaríeu viatjassen viatjasses viatjassin viatjassis viatjat viatjats viatjau viatjava viatjaven viatjaves viatjo viatjà viatjàrem viatjàreu viatjàs viatjàssem viatjàsseu viatjàssim viatjàssiu viatjàvem viatjàveu v
itineror

vibrar /biˈβɾa/ /viˈbɾa/ /viˈbɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vibr vibra vibrada vibrades vibram vibrant vibrar vibrara vibraran vibrarem vibraren vibrares vibrareu vibraria vibrarien vibraries vibrarà vibraràs vibraré vibraríem vibraríeu vibrassen vibrasses vibrassin vibrassis vibrat vibrats vibrau vibrava vibraven vibraves vibre vibrem vibren vibres vibressen vibresses vibressin vibressis vibreu vibri vibrin vibris vibro vibrà vibràrem vibràreu vibràs vibràssem vibràsseu vibràssim vibràssiu vibràvem vibràveu vibrés vibréssem vibrésseu vibréssim vibréssiu vibrí v
vibrō
Un cos, estar en vibració.

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ n masc
vitium

vicissitud /bi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ n fem
vicissitās

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
victoria

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ n fem
vita
Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ n masc
ludus electronicus

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ n masc
vitrum

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ adj masc
Vindobonēnsis
Relatiu o pertanyent a Viena.

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ n masc
Vindobonēnsis
Persona que habita o és originària de Viena.

vietnamita /bi.ed.naˈmi.ta/ /bi.əd.nəˈmi.tə/ /vi.ed.naˈmi.ta/ /vi.əd.nəˈmi.tə/ adj
Annamiticus

vigilància /bi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.ə/ /vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
vigilantia

vigília /biˈd͡ʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.ə/ /viˈd͡ʒi.ɫi.a/ /viˈʒi.ɫi.ə/ n fem
vesper
Dia anterior a un altre.

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ n fem
villa
Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ n masc
acetum

vinagrera /bi.naˈɣɾe.ɾa/ /bi.nəˈɣɾe.ɾə/ /vi.naˈɣɾe.ɾa/ /vi.nəˈɣɾe.ɾə/ n fem
acetabulum venditora
Recipient o setrill per a contenir i servir el vinagre. Acostuma a tenir una ansa i dos brocs: un gruixut per omplir-lo i un prim per amanir. El broc gros acostuma a anar protegit amb un tap de suro amb un petit trau o canaló per deixar passar l'aire; així s'evita la formació del buit en el moment de servir.
venditora
Dona que ven vinagre.

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ adj
propior

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ number
viginti

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ number
vigintiquinque

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ number
vigintiduo

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ number
ūndētrīgintā

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ number
vigintiquattuor

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ number
vigintiseptem

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ number
vīgintīsex

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ number
vigintitres

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ number
viginti unus

vintè /binˈte/ /binˈtɛ/ /vinˈtə/ number
vīcēsimus

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ n fem
vinea vinetum
Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
vinetum
Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ n fem
vitula
Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ n fem
raptus
Relació sexual forçada sense consentiment.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ adj masc
violentus
Relatiu a la violència.
Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ n masc
violoncellum

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ n fem
violentia

violència domèstica n fem
violentia domestica

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ n masc
violinum violina

viquipedista /bi.ki.peˈðis.ta/ /bi.ki.peˈðis.te/ /bi.ki.pəˈðis.tə/ /vi.ki.peˈðis.ta/ /vi.ki.peˈðis.te/ /vi.ki.pəˈðis.tə/ n neut
vicipaediana

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ adj
virtualis

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ n fem
virtus

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ adj masc
probus
Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ n masc
virus vīrus

viscositat /bis.ko.ziˈtat/ /bis.ku.ziˈtat/ /vis.ko.ziˈtat/ /vis.ku.ziˈtat/ n fem
viscositas

visibilitat n fem
visibilitas

visir /biˈzir/ /biˈziɾ/ /viˈziɾ/ /viˈziɾ/ n masc
vezirus

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val visit visita visitada visitades visitam visitant visitar visitara visitaran visitarem visitaren visitares visitareu visitaria visitarien visitaries visitarà visitaràs visitaré visitaríem visitaríeu visitassen visitasses visitassin visitassis visitat visitats visitau visitava visitaven visitaves visite visitem visiten visites visitessen visitesses visitessin visitessis visiteu visiti visitin visitis visito visità visitàrem visitàreu visitàs visitàssem visitàsseu visitàssim visitàssiu visitàvem visitàveu visités visitéssem visitésseu visitéssim visitéssiu visití v
visitare

visió /bi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ n fem
somnium

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ n fem
visus
Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
Allò que és percebut des d'un punt concret.

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ adj
oculorum

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ adj
vitalis

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ n fem
vītālitās

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ n masc
vitiligo

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ adj
vivus
Que té vida.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ bal occ val visc visca viscuda viscudes viscut viscuts visquem visquen visquera visqueren visqueres visques visquessen visquesses visquessin visquessis visqueu visqui visquin visquis visqué visquérem visquéreu visqués visquéssem visquésseu visquéssim visquéssiu visquí viu viuen viuran viure viurem viureu viuria viurien viuries viurà viuràs viuré viuríem viuríeu vius vivia vivien vivies vivim vivint viviu vivíem vivíeu v
vivere
Existir, estar viu.

viàtic /biˈa.tik/ /viˈa.tik/ /viˈa.tik/ n masc
viaticum
Provisió per a passar el viatge.
epulum
La comunió del sagrat cos de Crist que s'administra als malalts de perill de mort.

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ n fem
vōcālis

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ n masc
vocātīvus

vodka /ˈbot.ka/ /ˈbɔt.kə/ /ˈvot.ka/ /ˈvɔk.kə/ n
vodca

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ n masc
fuga
(handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ n masc
rota moderatrix
Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ n masc
Volapük
Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vol vola volada volades volam volant volar volara volaran volarem volaren volares volareu volaria volarien volaries volarà volaràs volaré volaríem volaríeu volassen volasses volassin volassis volat volats volau volava volaven volaves vole volem volen voles volessen volesses volessin volessis voleu voli volin volis volo volà volàrem volàreu volàs volàssem volàsseu volàssim volàssiu volàvem volàveu volés voléssem volésseu voléssim voléssiu volí v
volare
Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ n masc
mons ignifer

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ adj masc
volcanius
Relacionat amb els volcans.

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ bal occ val vol voldran voldrem voldreu voldria voldrien voldries voldrà voldràs voldré voldríem voldríeu volem volen volent voler voleu volguda volgudes volguera volgueren volgueres volguessen volguesses volguessin volguessis volgut volguts volgué volguérem volguéreu volgués volguéssem volguésseu volguéssim volguéssiu volguí volia volien volies vols volíem volíeu vulga vulgam vulgau vulguem vulguen vulgues vulgueu vulgui vulguin vulguis vull vullga vullgam vullgau vullguem vullguen vullgues vullgueu v
volo velle

volta del crani n fem
calvaria

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ n masc
vultur vulturius

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ n masc
volumen

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ adj masc
voluntarius
Que neix de la voluntat.

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ n masc
volo
Persona que s'ofereix per fer quelcom pel qual no està obligat.

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ n fem
voluntas

voluta /boˈɫu.ta/ /buˈɫu.tə/ /voˈɫu.ta/ /voˈɫu.tə/ /vuˈɫu.tə/ n fem
voluta
Ornament en forma de caragol o espiral dels capitells jònics i compostos.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ val vomit vomita vomitada vomitades vomitam vomitant vomitar vomitara vomitaran vomitarem vomitaren vomitares vomitareu vomitaria vomitarien vomitaries vomitarà vomitaràs vomitaré vomitaríem vomitaríeu vomitassen vomitasses vomitassin vomitassis vomitat vomitats vomitau vomitava vomitaven vomitaves vomite vomitem vomiten vomites vomitessen vomitesses vomitessin vomitessis vomiteu vomiti vomitin vomitis vomito vomità vomitàrem vomitàreu vomitàs vomitàssem vomitàsseu vomitàssim vomitàssiu vomitàvem vomitàveu vomités vomitéssem vomitésseu vomitéssim vomitéssiu vomití v
vomitare vomito
Expulsar convulsivament per la boca.

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ n fem
margo

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ n masc
ebur
Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ n masc
suffragium
Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vot vota votada votades votam votant votar votara votaran votarem votaren votares votareu votaria votarien votaries votarà votaràs votaré votaríem votaríeu votassen votasses votassin votassis votat votats votau votava votaven votaves vote votem voten votes votessen votesses votessin votessis voteu voti votin votis voto votà votàrem votàreu votàs votàssem votàsseu votàssim votàssiu votàvem votàveu votés votéssem votésseu votéssim votéssiu votí v
suffragare
Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ number
octo

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ number
octoginta octaginta

vuitè /bujˈte/ /bwiˈte/ /vujˈte/ /vujˈtə/ /vujˈtɛ/ number
octavus

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
vulcanologia

vulcanòleg /buɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /buɫ.kəˈnɔ.ɫək/ /vuɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /vuɫ.kəˈnɔ.ɫək/ n masc
vulcanologista

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ adj
vulgaris

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
vulnerabilis

vulva /ˈbuɫ.βa/ /ˈbuɫ.βə/ /ˈvuɫ.va/ /ˈvuɫ.və/ n fem
cunnus

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ bal occ sept val vencem vencen vencent vencera venceran vencerem venceren venceres vencereu venceria vencerien venceries vencerà venceràs venceré venceríem venceríeu vences vencessen vencesses vencessin vencessis venceu venci vencia vencien vencies vencin vencis vencé vencérem vencéreu vencés vencéssem vencésseu vencéssim vencéssiu vencí vencíem vencíeu venç vença venço vençuda vençudes vençut vençuts vèncer v
vincere
Imposar-se en una disputa.

vèrtebra /ˈbɛr.te.βɾa/ /ˈbɛɾ.te.βɾa/ /ˈvɛɾ.te.bɾa/ /ˈvɛɾ.tə.bɾə/ n fem
vertĕbra

víctima /ˈbik.ti.ma/ /ˈbik.ti.mə/ /ˈvik.ti.ma/ /ˈvik.ti.mə/ n fem
victima

vídeo /ˈbi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ n masc
magnetoscopium

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ adj
vicingus

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ n masc
vimen

whisky /ˈwis.ki/ n masc
vischium

wifi /ˈwi.fi/ n
cōnexiō computātrī sine fīlīs

wiki /ˈwi.ki/ n masc
vici

xacal /t͡ʃaˈkaɫ/ n masc
canis aureus

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ adj masc
lingulaca

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ n masc
vulturnus

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ n masc
capitilavium
Sabó per rentar els cabells.

xapa /ˈt͡ʃa.pa/ /ˈʃa.pə/ n fem
bractea

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ n masc
boa

xarcolar /t͡ʃar.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫa/ /t͡ʃaɾ.koˈɫaɾ/ /ʃər.kuˈɫa/ /ʃəɾ.koˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ val xarcol xarcola xarcolada xarcolades xarcolam xarcolant xarcolar xarcolara xarcolaran xarcolarem xarcolaren xarcolares xarcolareu xarcolaria xarcolarien xarcolaries xarcolarà xarcolaràs xarcolaré xarcolaríem xarcolaríeu xarcolassen xarcolasses xarcolassin xarcolassis xarcolat xarcolats xarcolau xarcolava xarcolaven xarcolaves xarcole xarcolem xarcolen xarcoles xarcolessen xarcolesses xarcolessin xarcolessis xarcoleu xarcoli xarcolin xarcolis xarcolo xarcolà xarcolàrem xarcolàreu xarcolàs xarcolàssem xarcolàsseu xarcolàssim xarcolàssiu xarcolàvem xarcolàveu xarcolés xarcoléssem xarcolésseu xarcoléssim xarcoléssiu xarcolí v
sarrio

xarop /t͡ʃaˈɾɔp/ /ʃaˈɾɔp/ /ʃəˈɾɔp/ n masc
sapa

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ n fem
periscelis
Llenca de roba que es posa en l'extrem inferior dels calçons o en la part dels genolls, per a subjectar-los a la cama per mitjà d'una civelleta.

xarrupar /t͡ʃa.ruˈpa/ /t͡ʃa.ruˈpaɾ/ /ʃə.ruˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xarrup xarrupa xarrupada xarrupades xarrupam xarrupant xarrupar xarrupara xarruparan xarruparem xarruparen xarrupares xarrupareu xarruparia xarruparien xarruparies xarruparà xarruparàs xarruparé xarruparíem xarruparíeu xarrupassen xarrupasses xarrupassin xarrupassis xarrupat xarrupats xarrupau xarrupava xarrupaven xarrupaves xarrupe xarrupem xarrupen xarrupes xarrupessen xarrupesses xarrupessin xarrupessis xarrupeu xarrupi xarrupin xarrupis xarrupo xarrupà xarrupàrem xarrupàreu xarrupàs xarrupàssem xarrupàsseu xarrupàssim xarrupàssiu xarrupàvem xarrupàveu xarrupés xarrupéssem xarrupésseu xarrupéssim xarrupéssiu xarrupí v
dēlībō

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ n fem
rete
Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ n fem
caminus camīnus
Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ n masc
xenon

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ n masc
serum

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ n fem
syringa

xerrada /t͡ʃeˈra.ða/ /ʃəˈra.ðə/ n fem
confabulatio

xerradissa /t͡ʃe.raˈði.sa/ /ʃə.rəˈði.sə/ n fem
garrulitas

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ adj
lingulāca
Que parla molt en va.

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) sept xerr xerra xerrada xerrades xerram xerrant xerrar xerraran xerrarem xerraren xerrares xerrareu xerraria xerrarien xerraries xerrarà xerraràs xerraré xerraríem xerraríeu xerrassen xerrasses xerrassin xerrassis xerrat xerrats xerrau xerrava xerraven xerraves xerrem xerren xerres xerressen xerresses xerressin xerressis xerreu xerri xerrin xerris xerro xerrà xerràrem xerràreu xerràs xerràssem xerràsseu xerràssim xerràssiu xerràvem xerràveu xerrés xerréssem xerrésseu xerréssim xerréssiu xerrí v
garrire

xerrotejar /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒa/ /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃe.ro.teˈʒa/ /ʃə.ro.təˈd͡ʒa/ /ʃə.ru.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) sept xerrotegem xerrotegen xerroteges xerrotegessen xerrotegesses xerrotegessin xerrotegessis xerrotegeu xerrotegi xerrotegin xerrotegis xerrotegés xerrotegéssem xerrotegésseu xerrotegéssim xerrotegéssiu xerrotegí xerroteig xerroteja xerrotejada xerrotejades xerrotejam xerrotejant xerrotejar xerrotejaran xerrotejarem xerrotejaren xerrotejares xerrotejareu xerrotejaria xerrotejarien xerrotejaries xerrotejarà xerrotejaràs xerrotejaré xerrotejaríem xerrotejaríeu xerrotejassen xerrotejasses xerrotejassin xerrotejassis xerrotejat xerrotejats xerrotejau xerrotejava xerrotejaven xerrotejaves xerrotejo xerrotejà xerrotejàrem xerrotejàreu xerrotejàs xerrotejàssem xerrotejàsseu xerrotejàssim xerrotejàssiu xerrotejàvem xerrotejàveu v
verba
Començar a parlar les criatures.
garrire
Parlotejar insistentment.

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ n masc
amans
Noi que festeja, parella sentimental.

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ n masc
xylophonium

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ n masc
satyrus

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ adj
fatuus stultus
D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ n neut
fatuus stultus
Persona que diu o fa ximpleries.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ adj masc
Sinensis Sinesis
Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ n masc
Sinesis
Individu de la Xina.
sinensis Sinesis
(masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ n masc
cupressus

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ adj
Cyprius
Relatiu o pertanyent a Xipre.

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ n neut
Cyprius
Habitant de Xipre.

xirivia /t͡ʃi.ɾiˈvi.a/ /t͡ʃi.ɾiˈβi.a/ /ʃi.ɾiˈvi.ə/ /ʃi.ɾiˈβi.ə/ n fem
pastināca

xistorra /t͡ʃisˈto.ra/ /ʃisˈto.rə/ n fem
tomaculum navarrum

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xiul xiula xiulada xiulades xiulam xiulant xiular xiulara xiularan xiularem xiularen xiulares xiulareu xiularia xiularien xiularies xiularà xiularàs xiularé xiularíem xiularíeu xiulassen xiulasses xiulassin xiulassis xiulat xiulats xiulau xiulava xiulaven xiulaves xiule xiulem xiulen xiules xiulessen xiulesses xiulessin xiulessis xiuleu xiuli xiulin xiulis xiulo xiulà xiulàrem xiulàreu xiulàs xiulàssem xiulàsseu xiulàssim xiulàssiu xiulàvem xiulàveu xiulés xiuléssem xiulésseu xiuléssim xiuléssiu xiulí v
sibilo

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ n masc
susurrus

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xiuxiuege xiuxiuegem xiuxiuegen xiuxiueges xiuxiuegessen xiuxiuegesses xiuxiuegessin xiuxiuegessis xiuxiuegeu xiuxiuegi xiuxiuegin xiuxiuegis xiuxiuegés xiuxiuegéssem xiuxiuegésseu xiuxiuegéssim xiuxiuegéssiu xiuxiuegí xiuxiueig xiuxiueja xiuxiuejada xiuxiuejades xiuxiuejam xiuxiuejant xiuxiuejar xiuxiuejara xiuxiuejaran xiuxiuejarem xiuxiuejaren xiuxiuejares xiuxiuejareu xiuxiuejaria xiuxiuejarien xiuxiuejaries xiuxiuejarà xiuxiuejaràs xiuxiuejaré xiuxiuejaríem xiuxiuejaríeu xiuxiuejassen xiuxiuejasses xiuxiuejassin xiuxiuejassis xiuxiuejat xiuxiuejats xiuxiuejau xiuxiuejava xiuxiuejaven xiuxiuejaves xiuxiuejo xiuxiuejà xiuxiuejàrem xiuxiuejàreu xiuxiuejàs xiuxiuejàssem xiuxiuejàsseu xiuxiuejàssim xiuxiuejàssiu xiuxiuejàvem xiuxiuejàveu v
susurrō

xo /ˈʃo/ Interjection
ōhē

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ n masc
impulsus
(anglicisme, patologia) trauma

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ n fem
cacaotica socolata
Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ adj masc
madidus
Completament moll, ben mullat.

xoriguer /t͡ʃo.ɾiˈɣe/ /t͡ʃo.ɾiˈɣeɾ/ /ʃo.ɾiˈɣe/ /ʃu.ɾiˈɣe/ n masc
Falco tinnunculus
(ocells) Ocell de la família dels falcònids (Falco tinnunculus), de color marronós, que s'alimenta de petits mamífers i insectes grossos.

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xucl xucla xuclada xuclades xuclam xuclant xuclar xuclara xuclaran xuclarem xuclaren xuclares xuclareu xuclaria xuclarien xuclaries xuclarà xuclaràs xuclaré xuclaríem xuclaríeu xuclassen xuclasses xuclassin xuclassis xuclat xuclats xuclau xuclava xuclaven xuclaves xucle xuclem xuclen xucles xuclessen xuclesses xuclessin xuclessis xucleu xucli xuclin xuclis xuclo xuclà xuclàrem xuclàreu xuclàs xuclàssem xuclàsseu xuclàssim xuclàssiu xuclàvem xuclàveu xuclés xucléssem xuclésseu xucléssim xucléssiu xuclí v
fellare

xumet /t͡ʃuˈmet/ /ʃuˈmət/ /ʃuˈmɛt/ n masc
sugitorium

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xut xuta xutada xutades xutam xutant xutar xutara xutaran xutarem xutaren xutares xutareu xutaria xutarien xutaries xutarà xutaràs xutaré xutaríem xutaríeu xutassen xutasses xutassin xutassis xutat xutats xutau xutava xutaven xutaves xute xutem xuten xutes xutessen xutesses xutessin xutessis xuteu xuti xutin xutis xuto xutà xutàrem xutàreu xutàs xutàssem xutàsseu xutàssim xutàssiu xutàvem xutàveu xutés xutéssem xutésseu xutéssim xutéssiu xutí v
calcitrare
Colpejar fort la pilota amb el peu.

xàrcia /ˈʃar.si.ə/ /ˈʃaɾ.si.a/ n fem
sarcina
Càrrega, farcell o bala de diferents coses.
copia
Conjunt de coses diverses o d'una mateixa espècie, però sense ordre ni concert.
rete
Espècie de filat per a pescar.
armamenta
El cordam i arreus principals d'una nau.

zebra /ˈze.bɾa/ n fem
hippotigris

zel /ˈzɛɫ/ n masc
alacritās
Apetit sexual animal, especialment quan és temporal.

zelar /zeˈɫa/ /zeˈɫaɾ/ /zəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val zel zela zelada zelades zelam zelant zelar zelara zelaran zelarem zelaren zelares zelareu zelaria zelarien zelaries zelarà zelaràs zelaré zelaríem zelaríeu zelassen zelasses zelassin zelassis zelat zelats zelau zelava zelaven zelaves zele zelem zelen zeles zelessen zelesses zelessin zelessis zeleu zeli zelin zelis zelo zelà zelàrem zelàreu zelàs zelàssem zelàsseu zelàssim zelàssiu zelàvem zelàveu zelés zeléssem zelésseu zeléssim zeléssiu zelí v
zelare

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ n masc
cifra
Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
Buit, el no res.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ n fem
zēta
Sisena lletra de l'alfabet grec: ζ ‎(z) Ζ ‎(Z).

zigomàtic /zi.ɣoˈma.tik/ /zi.ɣuˈma.tik/ adj masc
zygomaticus

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ n masc
zincum

zirconi n masc
zirconium

zona /ˈzo.na/ n fem
zona
Àrea delimitada, part d'un espai.
plaga
(corfbol) Cadascuna de les dues meitats de forma quadrada d'un camp de joc, on se situen dos jugadors i dues jugadores de cada equip.

zoologia /zo.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.ə/ /zu.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
zoologia

zèfir /ˈzɛ.fir/ n masc
zephyrus
(meteorologia) Brisa suau que bufa de ponent.

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ pn
Africa Libya
Continent situat al sud d'Europa.

Àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ /ˈa.ɣi.ɫə/ pn
Aquila

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ pn
Aries

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ pn
Artemis

Àsia /ˈa.zi.a/ pn
Asia
Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àtila /ˈa.ti.ɫa/ /ˈa.ti.ɫə/ pn
Attila

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ pn
Austria
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ pn
Icarus

Índia /ˈin.di.ə/ pn
India
Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ pn
Istria

Òscar /ˈɔs.kaɾ/ /ˈɔs.kər/ pn
Anscharius

Óssa Major pn
Ursa Major

Óssa Menor pn
Ursa Minor

àbac /ˈa.bak/ n masc
abacus abax
Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.
abacus
(arcaisme) Tauler emprat al joc de dames, escacs, etc.
(arquitectura) Peça amb forma prismàtica usada per a coronar el capitell d'una columna i augmentar la superfície on recolza l'arquitrau.

àcid adj masc
acidus acidum
De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid n masc
acidum acidus
Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid desoxiribonucleic n masc
acidum desoxyribonucleicum

àcid ribonucleic n masc
acidum ribonucleicum

àditon /ˈa.ði.ton/ n masc
adytum

àgil /ˈa.d͡ʒiɫ/ /ˈa.ʒiɫ/ adj
agilis

àgilment /ˌa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌa.ʒiɫˈmen/ /ˌa.ʒiɫˈment/ adv
agiliter

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ n fem
aquila
Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ n fem
ars per litteras supputandi

àlter ego /ˌaɫ.terˈɛ.ɣo/ /ˌaɫ.teɾˈe.ɣo/ n neut
alter ego

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ n fem
ancora

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ n masc
anas

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ n masc
angelus
Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.

ànima /ˈa.ni.ma/ n fem
anima animus
Part immaterial de la persona.
Esperit.

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ n masc
cibus

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ n neut
arabice
(només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrbitre /ˈar.bi.tɾə/ /ˈaɾ.bi.tɾe/ n masc
arbiter

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ n fem
area
Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.
(esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.

àstat /ˈas.tət/ n masc
astatium

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ n masc
atomus -i atomus

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ n fem
avia
Forma femenina de avi.

àvidament /ˌa.vi.ðaˈment/ /ˌa.vi.ðəˈmen/ /ˌa.vi.ðəˈment/ /ˌa.βi.ðaˈmen/ /ˌa.βi.ðəˈmen/ adv
aviditer

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ n fem
ecdysis

èmbol /ˈem.boɫ/ /ˈɛm.boɫ/ /ˈɛm.buɫ/ n masc
embolum
Cilindre destinat a fer entrar o eixir algun fluid en una màquina, especialment en una bomba.

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ n masc
ester

ètim /ˈɛ.tim/ n masc
etymon

èxit /ˈɛɡ.zit/ n masc
successus
Bon resultat, reeiximent.
Producte que ha obtingut una bona acceptació popular o rendiment comercial.

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ n masc
ecstasis
Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és a dir conjunction
id est

és clar Interjection
quippe

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ n masc
idolum

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ n masc
index
(anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
obolus

òbviament /ˌɔb.bi.aˈmen/ /ˌɔb.bi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.aˈment/ /ˌɔb.vi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.əˈment/ adv
quippe

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ n fem
drama musicum

òptic n masc
opticus
(professions) Persona que fabrica o ven instruments òptics.

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ n fem
orbis

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ n masc
organum viscus

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
ovum

ós n masc
ursus
Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

únic /ˈu.nik/ adj masc
unicus

ús /ˈus/ n masc
usurpatio

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ n masc
uterus

útil adj
utilis