ificar /i.fiˈka/ /i.fiˈkaɾ/ suffix
ποιώ

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ suffix
ίζω

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ suffix
λογία

ment /ˈmen/ /ˈment/ suffix
α
Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

ADN /ˌaˌðeˈe.na/ /ˌaˌðeˈe.nə/ acronym
DNA

AFI /ˈa.fi/ acronym
ΔΦΑ

ARN /ˌaˌe.raˈe.na/ /ˌaˌe.rəˈe.nə/ acronym
RNA

Aaró pn
Ααρών

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ pn
Άβελ

Abelard /a.beˈɫaɾt/ /ə.βəˈɫart/ pn
Αβελάρδος

Abigail /a.biˈɣajɫ/ /ə.βiˈɣajɫ/ pn
Αβιγαία

Abkhàzia /aˈpa.zi.a/ /aˈβa.zi.a/ /əˈpa.zi.ə/ pn
Αμπχαζία

Abraham /a.bɾaˈam/ /ə.βɾəˈam/ pn
Αβραάμ

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ pn
Αδάμ

Adelaida /a.ðeˈɫaj.ða/ /ə.ðəˈɫaj.ðə/ pn
Αδελαΐδα

Adolf /aˈðɔɫf/ /əˈðɔɫf/ pn
Αδόλφος

Adonis /aˈðɔ.nis/ /əˈðɔ.nis/ pn
Άδωνις
(mitologia grega) Divinitat de gran bellesa disputat per Afrodita i per Persèfone.

Adrià /a.ðɾiˈa/ /ə.ðɾiˈa/ pn
Αδριανός

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ pn
Αφγανιστάν
Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agnès /aŋˈnes/ /aɡˈnes/ /əŋˈnəs/ /əŋˈnɛs/ pn
Αγνή

Agustí /a.ɣusˈti/ /ə.ɣusˈti/ pn
Αυγουστίνος
Prenom masculí, popularitzat per sant Agustí d'Hipona.

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ pn
Αλβέρτος Άλβέρτος

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ pn
Αλβανία
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ pn
Κοράνιο

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ pn
Γερμανία

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ pn
Αλέξανδρος

Alfons pn
Αλφονσος

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ pn
Αλγέρι

Algèria /əɫˈʒɛ.ɾi.ə/ /əʎˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Αλγερία
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer amb Tunísia, Líbia, el Marroc, el Sàhara Occidental, Mauritània, Mali i el Níger. El nom complet és República Democràtica Popular d'Algèria.
Asteroide número 1213 descobert des d'un observatori d'Alger.

Alps /ˈaɫps/ pn
Άλπεις

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ pn
Ύψιστος

Alícia /aˈɫi.si.a/ /əˈɫi.si.ə/ pn
Αλίκη
Prenom femení

Amazones /a.maˈzo.nes/ /ə.məˈzo.nəs/ pn
Αμαζόνιος
Gran riu de l'Amèrica del Sud, el més gran del continent i el més cabalós del món, que desemboca en l'Atlàntic. Neix al Perú i, a més, també fa el recorregut per terres del Brasil (per on també desemboca), Bolívia, Colòmbia i Equador.

Amfitrite /aɱ.fiˈtɾi.te/ /əɱ.fiˈtɾi.tə/ pn
Αμφιτρίτη

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ pn
Αμερική

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ pn
Βόρεια Αμερική

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ pn
Νότια Αμερική

Anahita /a.naˈi.ta/ /ə.nəˈi.tə/ pn
Αναΐτις

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ pn
Αναστάσιος

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ pn
Ανδόρα Ανδόρρα
Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ pn
Ανδρέας

Andròmaca /anˈdɾɔ.ma.ka/ /ənˈdɾɔ.mə.kə/ pn
Ανδρομάχη

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ pn
Ανδρομέδα

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ pn
Αγγλία
País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ pn
Ανγκόλα
Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Anguilla /aŋˈɡwi.ɫa/ /əŋˈɡwi.ɫə/ pn
Ανγκουίλα

Ankara /aŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ pn
Άγκυρα

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ pn
Άννα
Prenom femení

Antigua /anˈti.ɣwa/ /ənˈti.ɣwə/ pn
Αντίγκουα
Illa del Carib al nord de Barbuda que pertany a l'estat d'Antigua i Barbuda.

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ pn
Αντίγκουα και Μπαρμπούντα
Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ pn
Αντιόχεια

Antoni /anˈtɔ.ni/ /ənˈtɔ.ni/ pn
Αντώνης

Antàrtida /anˈtaɾ.ti.ða/ pn
Ανταρκτική

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ pn
Αμβέρσα

Apama /aˈpa.ma/ /əˈpa.mə/ pn
Απάμα

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ pn
Απόλλων

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ pn
Υδροχόος

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ pn
Άαχεν

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ pn
Ακουιτανία

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ pn
Αραγονία

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ pn
Αργεντινή
Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Armènia /ərˈmɛ.ni.ə/ pn
Αρμενία
Estat asiàtic fronterer amb Geòrgia, l'Azerbaidjan, Turquia i l'Iran. El nom oficial és República d'Armènia.

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ pn
Αρνόλδος

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ pn
Αρχιμήδης

Artur /aɾˈtuɾ/ /ərˈtur/ pn
Αρθούρος

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ pn
Αστούριες

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ pn
Αυστραλία
Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Avinyó /a.viˈɲo/ /a.βiˈɲo/ /ə.viˈɲo/ /ə.βiˈɲo/ pn
Αβινιόν
Ciutat de la Provença situada al marge esquerre del riu Roine.

Azerbaidjan /ə.zər.βəjˈd͡ʒan/ pn
Αζερμπαϊτζάν
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, Geòrgia, Armènia i l'Iran. El nom oficial és República de l'Azerbaidjan.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ pn
Αζόρες

Badalona /ba.ðaˈɫo.na/ /bə.ðəˈɫo.nə/ pn
Μπαδαλόνα

Bahames /bəˈa.məs/ pn
Μπαχάμες
Arxipèlag i estat americà, situat a l'est de Florida i al nord de Cuba i molt proper al Carib.

Bahrain /bəˈɾajn/ pn
Μπαχρέιν
Arxipèlag i estat asiàtic del golf Pèrsic situat al nord de Qatar i a l'est de l'Aràbia Saudita.

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ pn
Ζυγός

Baltasar /baɫ.taˈza/ /baɫ.taˈzaɾ/ /bəɫ.təˈza/ pn
Βαλτάσαρ
Prenom masculí

Bangladesh /ˌbaŋ.ɡɫəˈðɛʃ/ pn
Μπαγκλαντές
Estat asiàtic del golf de Bengala fronterer amb l'Índia i Birmània, amb nom oficial República Popular de Bangladesh.

Barbados pn
Μπαρμπάντος
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'extrem est d'aquest arxipèlag.
Estat americà del Carib que ocupa l'illa homònima.

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ pn
Βαρκελώνη
Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ pn
Βαρθολομαίος

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ pn
Βαυαρία

Belize /beˈlis/ pn
Μπελίζ
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Mèxic i Guatemala.
Districte de l'estat independent homònim.

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ pn
Βενέδικτος
Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Benín /bəˈnin/ pn
Μπενίν

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ pn
Βερολίνο

Bermudes /beɾˈmu.ðes/ /bərˈmu.ðəs/ pn
Βερμούδες

Bernabé /beɾ.naˈbe/ /bər.nəˈβe/ pn
Βαρνάβας

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ pn
Βερνάρδος
Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ pn
Δίδυμοι

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ pn
Βηθλεέμ

Bhutan pn
Μπουτάν

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ pn
Λευκορωσία
Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Birmània /birˈma.ni.ə/ pn
Βιρμανία
(tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ pn
Βλάσιος
Prenom masculí

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ pn
Βοημία

Bolívia /boˈɫi.vi.ə/ /boˈɫi.βi.a/ /buˈɫi.vi.ə/ /buˈɫi.βi.ə/ pn
Βολιβία
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb el Brasil, el Paraguai, l'Argentina, Xile i el Perú.

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ pn
Βουργουνδία

Botswana pn
Μποτσουάνα
Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ pn
Βοώτης
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre el Serpent i la Cabellera de Berenice.

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ pn
Βρανδεμβούργο

Brasil /bɾəˈziɫ/ pn
Βραζιλία
Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ pn
Μπρατισλάβα

Bremen /ˈbɾe.men/ /ˈbɾe.mən/ pn
Βρέμη

Bruges /ˈbɾu.d͡ʒes/ /ˈbɾu.ʒes/ /ˈbɾu.ʒəs/ pn
Βρύγη

Brunei pn
Μπρουνέι
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa part de l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Malàisia. El nom oficial és Soldanat de Brunei.

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ pn
Βρυξέλλες

Buda /ˈbu.ða/ /ˈbu.ðə/ pn
Βούδας

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ pn
Βουλγαρία

Burkina Faso pn
Μπουρκίνα Φάσο
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burundi pn
Μπουρούντι
Estat africà fronterer amb Ruanda, República Democràtica del Congo i Tanzània. El nom oficial és República de Burundi.

Bàrbara /ˈbar.bə.ɾə/ /ˈbaɾ.ba.ɾa/ pn
Βαρβάρα
Prenom femení

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ pn
Βέλγιο
Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ pn
Βίβλος
Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə pn
Βοσνία και Ερζεγοβίνη Βοσνία-Ερζεγοβίνη
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

Ca Major pn
Μέγας Κύων

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ pn
Κάιρο

Cambodja /kamˈbɔ.d͡ʒa/ /kamˈbɔ.d͡ʒɔ/ /kəmˈbɔ.d͡ʒə/ pn
Καμπότζη
Estat independent del sud-est asiàtic situat a la península d'Indoxina i fronterer amb Tailàndia, Laos i el Vietnam. El nom complet és Regne de Cambodja.

Camerun /kə.məˈɾun/ pn
Καμερούν
Estat africà fronterer amb Nigèria, el Txad, la República Centreafricana, la República del Congo, el Gabon i la Guinea Equatorial, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom complet és República del Camerun.

Canadà /kə.nəˈða/ pn
Καναδάς
Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Cantàbria /kanˈta.bɾi.a/ /kənˈta.βɾi.ə/ pn
Καντάμπρια

Cap Verd /ˌkabˈbɛrt/ /ˌkabˈvɛɾt/ /ˌkabˈvɛɾt/ pn
Πράσινο Ακρωτήριο
Arxipèlag africà que es troba en l'Atlàntic, a l'oest de Mauritània i del Senegal.
Estat independent que ocupa l'arxipèlag anterior. El nom oficial és Unió de les Comores.

Cap d'Any pn
Πρωτοχρονιά

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ pn
Αιγόκερως
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
(astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ pn
Κάρολος

Cassiopea /ka.si.oˈpe.a/ /kə.si.oˈpə.ə/ /kə.si.uˈpɛ.ə/ pn
Κασσιόπεια

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ pn
Καταλονία Καταλωνία
País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Catalunya del Nord pn
Βόρεια Καταλονία

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ pn
Αικατερίνη
Prenom femení

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ pn
Κατάνη

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ pn
Καύκασος

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ pn
Κάιν

Cefeu /seˈfew/ /səˈfew/ pn
Κηφεύς

Ceilan pn
Κεϋλάνη
Antic nom de Sri Lanka

Centaure /senˈtaw.ɾe/ /sənˈtaw.ɾə/ pn
Κένταυρος

Cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ pn
Κύκνος

Circe /ˈsir.sə/ /ˈsiɾ.se/ pn
Κίρκη

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ pn
Βατικανό
El Vaticà.

Clara pn
Κλάρα
Prenom femení

Cleòpatra /kɫeˈɔ.pa.tɾa/ /kɫeˈɔ.pə.tɾə/ pn
Κλεοπάτρα
Prenom femení, de la dinastia egípcia dels Ptolomeu, especialment la darrera reina Cleòpatra VII.

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ pn
Κόμπλεντς
Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ pn
Κολομβία
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Comores pn
Κομόρες
Estat independent que inclou tres illes de l'arxipèlag anterior (Grande Comore o Ngazidja, Mohéli o Mwali i Anjouan o Nzwani) a més d'un munt d'illots. El nom oficial és Unió de les Comores.

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ pn
Κωνσταντίνος
Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ pn
Κωνσταντία
Prenom femení
Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Corea del Nord /koˌɾe.ə.ðəɫˈnɔɾt/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈnɔrt/ pn
Βόρεια Κορέα
Estat asiàtic que ocupa la meitat nord de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Sud i la Xina. El nom complet és República Democràtica Popular de Corea.

Corea del Sud /koˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ /kuˌɾe.ə.ðəɫˈsut/ pn
Νότια Κορέα
Estat asiàtic que ocupa la meitad sud de la península de Corea. Es fronterer amb Corea del Nord. El nom complet és República de Corea.

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ pn
Κέρκυρα

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ pn
Κοσμάς

Costa Rica /ˌkɔs.təˈri.kə/ pn
Κόστα Ρίκα
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Panamà i Nicaragua. El nom oficial és República de Costa Rica.

Costa d'Ivori /ˌkɔs.ta.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.ta.ðiˈβɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈβɔ.ɾi/ pn
Ακτή Ελεφαντοστού
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Libèria, Guinea, Mali, Burkina Faso i Ghana i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de la Costa d'Ivori.

Cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ pn
Ηνίοχος

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ pn
Καρκίνος

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ pn
Κρήτη
Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Creu del Sud pn
Σταύρος του Νότου

Crist /ˈkɾist/ pn
Χριστός

Cristina /kɾisˈti.nə/ pn
Χριστίνα
Prenom femení

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ pn
Χριστόφορος Χρήστος
Prenom masculí

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ pn
Κροατία
Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cuba /ˈku.βə/ pn
Κούβα
Principal illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'est de l'extrem nord de la península del Yucatán, al sud de Florida i les Bahames, al nord-oest de la Hispaniola i al nord de Jamaica i de les illes Caiman.

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ pn
Κορσική

Dalmàcia /daɫˈma.si.a/ /dəɫˈma.si.ə/ pn
Δαλματία

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ pn
Δαμασκός

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ pn
Ντάνιελ Δανιήλ

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ pn
Δούναβης

David /daˈvit/ /daˈβit/ /dəˈvit/ /dəˈβit/ pn
Δαβίδ
Prenom masculí

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ pn
Ντιάνα

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ pn
Δανία
Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Dione /diˈo.ne/ pn
Διώνη

Dionís /di.oˈnis/ /di.uˈnis/ pn
Ντένις
Prenom masculí

Djibouti pn
Τζιμπουτί
Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dominica /do.miˈni.kə/ /du.miˈni.kə/ pn
Ντομίνικα

Déu pn
Θεός

EUA acronym
ΗΠΑ

Eduard /e.ðuˈaɾt/ /ə.ðuˈart/ pn
Εδουάρδος
Prenom masculí

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ pn
Αίγυπτος
Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eivissa /ejˈvi.sa/ /ejˈβi.sa/ /əjˈvi.sə/ /əjˈβi.sə/ /ərˈvi.sə/ pn
Ίμπιζα

El Salvador /eɫ.saɫ.vaˈðoɾ/ /eɫ.saɫ.βaˈðo/ /əɫ.səɫ.vəˈðo/ /əɫ.səɫ.βəˈðo/ pn
Ελ Σαλβαδόρ
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Hondures i Guatemala. El nom oficial és República d'El Salvador.

Elisabet /e.ɫi.zaˈbɛt/ /ə.ɫi.zəˈβɛt/ pn
Ελισάβετ

Eliseu /e.ɫiˈzɛw/ /ə.ɫiˈzɛw/ pn
Ελισαίος

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ pn
Άιμυλος

Emirats Àrabs Units /ə.miˈɾatsˈa.ɾəps.uˈnits/ pn
Ηνωμένα Αραβικά Εμιράτα

Emília /eˈmi.ɫi.a/ /əˈmi.ɫi.ə/ pn
Αιμιλία
Prenom femení

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ pn
Ερρίκος
Prenom masculí

Eos /ˈɛ.os/ /ˈɛ.us/ pn
Ηώς

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ pn
Ισημερινός
Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ pn
Ερυθραία
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ernest /eɾˈnest/ /ərˈnest/ pn
Ερνέστος
Prenom masculí d’origen germànic

Esaú pn
Ησαύ
Prenom masculí

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ pn
Σκορπιός

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ pn
Σκωτία

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ pn
Σλοβακία
Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ pn
Σλοβενία
País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ pn
Ισπανία
Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Estats Units /esˌtad.zuˈnits/ pn
Ηνωμένες Πολιτείες
Estats Units

Estats Units d'Amèrica /əs.təts pn
Ηνωμένες Πολιτείες Αμερικής
Estat independent de l'Amèrica del Nord, format per una federació d'estats no independents. És fronterer amb el Canadà i Mèxic.

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ pn
Στέφανος
Prenom masculí

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ pn
Εσθονία
Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ pn
Αιθιοπία
Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eufrates /ewˈfɾa.tes/ /əwˈfɾa.təs/ pn
Ευφράτης

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ pn
Ευγένιος

Eulàlia /ewˈɫa.ɫi.a/ /əwˈɫa.ɫi.ə/ pn
Ευλαλία
Prenom femení

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ pn
Ευρώπη

Euterpe /ewˈtɛɾ.pe/ /əwˈtɛr.pə/ pn
Ευτέρπη

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ pn
Εύα

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ pn
Φίλιππος

Feliu /feˈɫiw/ /fəˈɫiw/ pn
Φήλιξ

Ferran pn
Φερδινάνδος

Fiji /ˈfi.ʒi/ pn
Φίτζι
Estat independent oceànic que ocupa l'arxipèlag de les illes Fiji. El nom oficial és República de les Illes Fiji.

Filipines /fi.ɫiˈpi.nəs/ pn
Φιλιππίνες
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem nord de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República de les Filipines.

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ pn
Φινλανδία
Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ pn
Φλάνδρα

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ pn
Φλωρεντία
La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ pn
Φραγκίσκος

França /ˈfɾan.sə/ pn
Γαλλία
Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Fèlix /ˈfɛ.ɫiks/ pn
Φήλιξ

Gabon /ɡəˈβon/ pn
Γκαμπόν
Estat africà fronterer amb la Guinea Equatorial, el Camerun i la República del Congo, a més és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República Gabonesa.

Gall Dindi pn
Ταώς

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ pn
Γάνδη

Gascunya /ɡasˈku.ɲa/ /ɡəsˈku.ɲə/ pn
Γασκώνη

Geòrgia /ʒeˈɔr.ʒi.ə/ pn
Γεωργία
Estat federat dels Estats Units.

Ghana /ˈɡa.nə/ pn
Γκάνα
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb la Costa d'Ivori, Burkina Faso i el Togo i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de Ghana.

Gibraltar /d͡ʒi.bɾaɫˈtaɾ/ /d͡ʒi.βɾaɫˈta/ /ʒi.βɾəɫˈta/ pn
Γιβραλτάρ

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ pn
Γενεύη
Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.
Γκουίνεβιρ
Prenom femení

Girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ pn
Καμηλοπάρδαλις

Gran Bretanya pn
Μεγάλη Βρετανία
Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ pn
Γρηγόριος Γρηγόρης

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ pn
Ελλάδα Ελλάς
Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guaiana Francesa pn
Γαλλική Γουιάνα

Guam /ˈɡwam/ pn
Γκουάμ

Guatemala /ɡwə.təˈma.ɫə/ pn
Γουατεμάλα
Capital de l'estat independent homònim i també del departament homònim.

Guernsey /ˈɡɛrn.si/ pn
Γκέρνσεϋ

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ pn
Γουλιέλμος
Prenom masculí d’origen germànic

Guinea Equatorial /ɡi.ne.ə pn
Ισημερινή Γουινέα
Estat africà fronterer amb el Camerun i el Gabon, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea Equatorial.

Guineueta /ɡi.neˈwe.ta/ /ɡi.nəˈwə.tə/ /ɡi.nəˈwɛ.tə/ pn
Αλώπηξ
(astronomia) Constel·lació boreal situada entre Cigne, la Lira, la Sageta, el Dofí i el Pegàs.

Guiu /ˈɡiw/ pn
Γουίδωνας
Prenom masculí

Guyana /ɡuˈja.nə/ pn
Γουιάνα
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Surinam, Brasil i Veneçuela. El nom oficial és República de Guyana.

Gàmbia /ˈɡam.bi.ə/ pn
Γκάμπια
Estat africà fronterer únicament amb el Senegal i costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República del Gàmbia.

Haití /əjˈti/ pn
Αϊτή
Estat americà del Carib que ocupa el costat oest de l'illa Hispaniola i és fronterer amb la República Dominicana. El nom oficial és República d'Haití.

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ pn
Ελένη

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ pn
Ήρα

Higiea /i.d͡ʒiˈɛ.a/ /i.d͡ʒiˈɛ.ɛ/ /i.ʒiˈɛ.a/ /i.ʒiˈɛ.ə/ pn
Υγεία

Hispaniola /is.pa.niˈɔ.ɫa/ /is.pa.niˈɔ.ɫɔ/ /is.pə.niˈɔ.ɫə/ pn
Ισπανιόλα
Illa de l'arxipèlag de les Antilles, al Carib. Es troba a l'est de Cuba i Jamaica, a l'oest de Puerto Rico i al sud de les illes Turks i Caicos. L'illa està dividida en dos estats independents: República Dominicana i Haití.

Hondures /onˈdu.ɾəs/ /unˈdu.ɾəs/ pn
Ονδούρα
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb El Salvador, Nicaragua i Guatemala. El nom oficial és República d'Hondures.

Hong Kong /ˌhɔŋˈkɔŋ/ pn
Χονγκ Κονγκ
Illa, ciutat i regió administrativa especial situada al sud de la Xina en el litoral de Canton.

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ pn
Ουγγαρία
País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ pn
Οράτιος

IVA /ˈi.va/ /ˈi.və/ /ˈi.βa/ /ˈi.βə/ acronym
ΦΠΑ

Iemen /ˈjɛ.mən/ pn
Υεμένη
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí i Oman, a més, és costaner amb el golf d'Aden i la mar Roja. El nom complet és República del Iemen.

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ pn
Ιγνάτιος

Il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ pn
Διαφωτισμός

Indonèsia /in.doˈnɛ.zi.ə/ /in.duˈnɛ.zi.ə/ pn
Ινδονησία
Estat insular del sud-est asiàtic que ocupa la marjor part de l'arxipèlag d'Insulíndia. El nom complet és República d'Indonèsia.

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ pn
Διαδίκτυο διαδίκτυο
Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iran pn
Ιράν
Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Iraq pn
Ιράκ
Estat asiàtic fronterer amb l'Iran, Kuwait, l’Aràbia Saudita, Jordània, Síria i Turquia. El nom complet és República de l'Iraq.

Irlanda /irˈɫan.də/ pn
Ιρλανδία
Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Isis /ˈi.zis/ pn
Ίσις

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ pn
Ισλανδία
Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Israel /iz.rəˈɛɫ/ pn
Ισραήλ
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb el Líban, Síria, Jordània i Egipte. El nom complet és Estat d'Israel.

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ pn
Ιταλία
Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Ixíon /ikˈsi.on/ pn
Ιξίονας

Jahvè pn
Γιαχβέ

Jamaica /ʒəˈmaj.kə/ pn
Τζαμάικα

Japó /ʒəˈpo/ pn
Ιαπωνία
Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ pn
Ιάκωβος
Prenom masculí

Jehovà /d͡ʒe.oˈva/ /d͡ʒe.oˈβa/ /ʒə.oˈva/ /ʒə.uˈva/ /ʒə.uˈβa/ pn
Ιεχωβά

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ n
Ιερώνυμος

Jersey /ˈd͡ʒɛr.si/ pn
Τζέρσεϊ

Jesús /d͡ʒeˈzus/ /ʒəˈzus/ pn
Ιησούς

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ pn
Γιάννη Ιωάννης Γιάννης
Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ pn
Ιωάννα
Prenom femení

Joaquim /d͡ʒo.aˈkim/ /ʒo.əˈkim/ /ʒu.əˈkim/ pn
Ιωακείμ

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ pn
Γεώργιος Γιώργος

Jordània /ʒoɾˈða.ni.ə/ /ʒurˈda.ni.ə/ /ʒurˈða.ni.ə/ pn
Ιορδανία
Estat asiàtic fronterer amb l'Iraq i l'Aràbia Saudita, a més, és costaner amb el golf Pèrsic. El nom complet és Regne Haiximita de Jordània.

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ pn
Ιωσήφ Ιώσηπος

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ pn
Ιούλιος

Julià /d͡ʒu.ɫiˈa/ /ʒu.ɫiˈa/ pn
Ιουλιανός

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ pn
Ιουλία

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ pn
Καμπούλ

Kazakhstan /kə.zəχsˈtan/ pn
Καζαχστάν
Estat asiàtic fronterer amb Rússia, la Xina, el Kirguizstan, l'Uzbekistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Kazakhstan.

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ pn
Κένυα
Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kirguizistan pn
Κιργιζία
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, la Xina, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. El nom complet és República Kirguís.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ pn
Κοσσυφοπέδιο

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ pn
Λακωνία

Laos /ˈɫa.os/ /ˈɫa.us/ pn
Λάος
Estat asiàtic fronterer amb Tailàndia, Birmània, la Xina, el Vietnam i Cambodja. El nom complet és República Popular Democràtica de Laos.

Laura /ˈɫaw.ɾa/ /ˈɫaw.ɾə/ pn
Λαύρα

Lesotho pn
Λεσότο
Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ pn
Λεττονία
Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Libèria /ɫiˈβɛ.ɾi.ə/ pn
Λιβερία
Estat africà fronterer amb Sierra Leone, Guinea i Costa d'Ivori, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Libèria.

Liechtenstein pn
Λιχτενστάιν Λίχτενσταϊν
Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ pn
Λισαβώνα

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ pn
Λιθουανία
Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Lleó /ʎəˈo/ pn
Λέων
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.

Llorenç /ʎoˈɾɛns/ /ʎuˈɾɛns/ pn
Λαυρέντιος
Prenom masculí

Lluc /ˈʎuk/ pn
Λουκάς
Prenom masculí

Lluna /ˈʎu.na/ pn
σελήνη

Lluís /ʎuˈis/ pn
Λουδοβίκος

Londres /ˈɫon.dɾes/ pn
Λονδίνο

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ pn
Λέουβεν

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ pn
Λουξεμβούργο
Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Líban /ˈɫi.βən/ pn
Λίβανος
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent, fronterer amb Israel i Síria. El nom oficial és República Libanesa.

Líbia /ˈɫi.βi.ə/ pn
Λιβύη
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Tunísia, Algèria, el Níger, el Txad, el Sudan i Egipte. El nom oficial és Gran República Àrab Líbia Popular Socialista o bé Gran Jamahiriyya Àrab Líbia Popular Socialista, segons la traducció.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ pn
Λυδία
Prenom femení

Macau /maˈkaw/ /məˈkaw/ pn
Μακάου

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ pn
Μακεδονία
Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
(obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord pn
Βόρεια Μακεδονία
Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ pn
Μαδαγασκάρη
Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ pn
Μαδρίτη

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ pn
Μάιντς

Malawi /məˈɫa.wi/ pn
Μαλάουι
Estat africà fronterer amb Tanzània, Moçambic i a Zàmbia.. El nom oficial és República de Malawi.

Maldives /maɫˈdi.βes/ /məɫˈdi.vəs/ /məɫˈdi.βəs/ pn
Μαλδίβες
Estat asiàtic que ocupa l'arxipèlag homònim. El nom oficial és República de les Maldives.

Mallorca /maˈʎɔr.ka/ /maˈʎɔɾ.ka/ /maˈʎɔɾ.kɔ/ /məˈʎɔr.kə/ pn
Μαγιόρκα

Malta /ˈmaɫ.tə/ pn
Μάλτα
Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Malàisia /məˈɫaj.zi.ə/ pn
Μαλαισία
Estat independent del sud-est asiàtic que ocupa l'extrem sud de la península de Malaca i dos territoris continus a l'illa de Borneo a més d'algunes illes menors. És fronterer amb Tailàndia, Singapur, Indonèsia i Brunei.

Man /ˈman/ pn
Νήσος Μαν

Marc /ˈmark/ pn
Μάρκος

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ pn
Μαρία
Prenom femení d’origen cristià

Marina /məˈɾi.nə/ pn
Μαρίνα
Prenom femení

Marroc /məˈrɔk/ pn
Μαρόκο
Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marràqueix /maˈra.kejʃ/ /məˈra.kəʃ/ pn
Μαρακές

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ pn
Μασσαλία

Mart pn
Άρης
Quart planeta del sistema Solar.
Déu romà de la guerra.

Martinica /maɾ.tiˈni.ka/ /mər.tiˈni.kə/ pn
Μαρτινίκα

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ pn
Μάρτιν

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ pn
Ματθαίος
Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ pn
Μαθουσάλας

Maurici /məwˈɾi.si/ pn
Μαυρίκιος
Prenom masculí
Illa principal de l'estat homònim.

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ pn
Μαυριτανία
Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Mayotte /maˈjɔt/ pn
Μαγιότ

Medea /meˈðe.a/ /məˈðə.ə/ /məˈðɛ.ə/ pn
Μήδεια

Medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ pn
Μέδουσα

Melquisedec pn
Μελχισεδέκ
Prenom masculí

Miquel /miˈkɛɫ/ pn
Μιχάλης Μιχαήλ
Prenom masculí d’origen hebreu

Mississipí /mi.si.siˈpi/ pn
Μισισίπι

Mitridates /mi.tɾiˈða.tes/ /mi.tɾiˈða.təs/ pn
Μιθριδάτης

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ pn
Μολδαβία
Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ pn
Μογγολία
Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real pn
Μόντρεαλ

Montenegro pn
Μαυροβούνιο

Montevideo /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.viˈðe.o/ /mon.te.βiˈðe.o/ pn
Μοντεβιδέο

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ pn
Μόσχα

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ pn
Μοζαμβίκη
Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Myanmar /mi.amˈmaɾ/ /mi.əmˈmar/ pn
Μυανμάρ
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos, Tailàndia, Bangla Desh i l'Índia, a més, és costaner amb el mar d'Andaman i el golf de Bengala. El nom complet és Unió de Myanmar.

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ pn
Μεξικό
Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ pn
Μονακό
Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Nadal /nəˈðaɫ/ pn
Χριστούγεννα
Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ pn
Ναμίμπια
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ pn
Ναπολέων

Natzaret /na.d͡zaˈɾet/ /nə.d͡zəˈɾɛt/ pn
Ναζαρέτ

Nauru pn
Ναουρού
Illa de la Polinèsia on es troba l'estat anterior.

Nepal /nəˈpaɫ/ pn
Νεπάλ
Estat asiàtic fronterer amb la Índia i la Xina. El nom complet és República Federal Democràtica del Nepal.

Nicaragua /ni.kəˈɾa.ɣwə/ pn
Νικαράγουα
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Costa Rica i Hondures. El nom oficial és República de Nicaragua.

Nicolau /ni.koˈɫaw/ /ni.kuˈɫaw/ pn
Νικόλαος
Prenom masculí

Nicòsia /niˈkɔ.zi.a/ /niˈkɔ.zi.ə/ pn
Λευκωσία

Nigèria /niˈʒɛ.ɾi.a/ /niˈʒɛ.ɾi.ə/ pn
Νιγηρία
País d'Àfrica situat a la costa nord-est del golf de Guinea. El nom oficial és República Federal de Nigèria.

Nil /ˈniɫ/ pn
Νείλος
Gran riu africà, el més gran del continent i potser del món, que desemboca en la Mediterrània. Neix a Burundi i passa per Uganda, la República Democràtica del Congo, el Sudan, Etiòpia i Egipte.

Niue /ˈni.we/ /ˈni.wə/ pn
Νιούε

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ pn
Νορβηγία
País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ pn
Νέα Καληδονία

Nova Zelanda /ˌnɔ.va.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.və.zəˈɫan.də/ /ˌnɔ.βa.zeˈɫan.da/ /ˌnɔ.βə.zəˈɫan.də/ pn
Νέα Ζηλανδία
Arxipèlag oceànic situat als sud-est d'Austràlia i format per dues illes principals (la del Nord i la del Sud) i per d'altres de menors.

Nuremberg /ˈnu.ɾemˌbɛrk/ pn
Νυρεμβέργη

OTAN /oˈtan/ /uˈtan/ acronym
ΟΒΣ

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ pn
Οδησσός

Oliver /o.ɫiˈve/ /o.ɫiˈveɾ/ /o.ɫiˈβe/ /o.ɫiˈβeɾ/ /u.ɫiˈve/ /u.ɫiˈβe/ pn
Όλθφες
Prenom masculí

Oman /oˈman/ /uˈman/ pn
Ομάν
Estat asiàtic fronterer amb l'Aràbia Saudí, els Emirats Àrabs Units i el Iemen, a més, és costaner amb el golf d'Oman i el mar d'Aràbia. El nom complet és Sultanat d’Oman.

Orió /o.ɾiˈo/ /u.ɾiˈo/ pn
Ωρίων

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ pn
Όσλο

PIB /ˈpip/ acronym
ΑΕΠ

PS acronym
ΥΓ.

Pakistan /pə.kisˈtan/ pn
Πακιστάν
Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

Palau /pəˈɫaw/ pn
Παλάου
Arxipèlag de l’Oceania, i estat associat als Estats Units d'Amèrica, situat entre les Filipines, Nova Guinea i Guam (República de Palau).

Panamà /pə.nəˈma/ pn
Παναμάς
Estat independent de l'Amèrica Central fronterer amb Colòmbia i Costa Rica; el nom complet és República de Panamà.

Papua Nova Guinea /paˌpu.aˌnɔ.βa.ɣiˈne.a/ /pəˌpu.əˌnɔ.və.ɣiˈne.ə/ /pəˌpu.əˌnɔ.βə.ɣiˈne.ə/ pn
Παπουασία-Νέα Γουινέα

París /paˈɾis/ pn
Παρίσι

Pasqua /ˈpas.kwə/ n fem
Πάσχα

Pau /ˈpaw/ pn
Παύλος

País Basc pn
Χώρα των Βάσκων

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ pn
Κάτω Χώρες Ολλανδία
Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ pn
Ιχθύες

Pequín /peˈkin/ pn
Πεκίνο

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ pn
Πέτρος

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ pn
Περπινιάν

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ pn
Περσέας Περσεύς

Perú /pəˈɾu/ pn
Περού
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Pirineus /pi.ɾiˈnɛws/ pn
Πυρηναία

Plutó /pɫuˈto/ pn
Πλούτωνας

Polinèsia /po.ɫiˈnɛ.zi.a/ /po.ɫiˈnɛ.zi.ə/ /pu.ɫiˈnɛ.zi.ə/ pn
Πολυνησία

Polinèsia Francesa pn
Γαλλική Πολυνησία

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ pn
Πολωνία
Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Pompeu /pomˈpew/ /pomˈpəw/ /pumˈpɛw/ pn
Πομπήιος
Prenom masculí

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ pn
Πορτογαλία
País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Prilep /ˈpɾi.ɫep/ /ˈpɾi.ɫəp/ pn
Πρίλεπ

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ pn
Πτολεμαῖος

Puerto Rico pn
Πουέρτο Ρίκο
Illa i estat de les Antilles associat als Estats Units.

Pèricles pn
Περικλής

QI /ˌkuˈi/ acronym
ΔΝ
Sigles de quocient intel·lectual.

Qatar /kəˈtar/ pn
Κατάρ
Estat asiàtic que ocupa la península homònima i que és fronterer amb l'Aràbia Saudí. El nom complet és Estat de Qatar.

Quaresma /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ pn
Σαρακοστή

Quebec /keˈbɛk/ /kəˈβɛk/ pn
Κεμπέκ

Quintí /kinˈti/ pn
Κοϊντίνος

Quiró /kiˈɾo/ pn
Χείρων
(astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

Ramon /raˈmon/ /rəˈmon/ pn
Ραϋμόνδος
Prenom masculí d’origen germànic

Raquel pn
Ραχήλ
Prenom femení

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ pn
Ρέγκενσμπουργκ

Raül /raˈuɫ/ /rəˈuɫ/ pn
Ραλφ

Rea pn
Ρέα
Prenom femení

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ pn
Ηνωμένο Βασίλειο
Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Reis d'Orient pn
Μάγοι

República Centreafricana /reˌpu.βɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /reˌpub.bɫi.kaˌsen.tɾe.a.fɾiˈka.na/ /rəˌpu.βɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ /rəˌpub.bɫi.kəˌsen.tɾe.ə.fɾiˈka.nə/ pn
Κεντροαφρικανική Δημοκρατία
Estat africà fronterer amb el Txad, el Sudan, el Sudan del Sud, la República del Congo, la República Democràtica del Congo i el Camerun. El nom oficial és el mateix, sense modificacions ni més afegits.

República Democràtica del Congo pn
Λαϊκή Δημοκρατία του Κονγκό
Estat africà fronterer amb la República Centreafricana, el Sudan, Uganda, Ruanda, Burundi, Tanzània, Zàmbia, Angola i la República del Congo, a més, és costaner amb l'Atlàntic.

República Dominicana pn
Δομινικανή Δημοκρατία
Estat americà del Carib que ocupa el costat est de l'illa Hispaniola i és fronterer amb la Haití.

Ricard /riˈkart/ pn
Ρίτσαρντ Ριχάρδος

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ pn
Ρίγα

Rin /ˈrin/ pn
Ρήνος

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ pn
Ροβέρτος
Prenom masculí d’origen germànic

Roger /roˈd͡ʒeɾ/ /roˈʒe/ /ruˈʒe/ pn
Ρογήρος
Prenom masculí d’origen germànic

Roma /ˈro.ma/ pn
Ρώμη
Ciutat a la riba del Tíber, capital d’Itàlia.

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ pn
Ρουμανία
Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ pn
Ρωμαίος
Prenom masculí

Rússia /ˈru.si.ə/ pn
Ρωσία
Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ pn
Τοξότης

Salomó /sə.ɫoˈmo/ /sə.ɫuˈmo/ pn
Σολομών
Prenom masculí

Samoa /səˈmo.ə/ pn
Σαμόα

Samoa Nord-americana pn
Αμερικανική Σαμόα

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ pn
Άγιος Μαρίνος
Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Sara pn
Σάρα

Sastre /ˈsas.tɾe/ /ˈsas.tɾə/ pn
Ραπτης
Cognom d’origen d’ofici

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ pn
Σαξωνία

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ pn
Σεμπάστιαν Σεβαστιανός
Prenom masculí

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ pn
Σενεγάλη
Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /səˈɲo/ pn
Κύριος

Sergi /ˈsɛr.ʒi/ /ˈsɛɾ.d͡ʒi/ pn
Σέργιος

Serpent /serˈpen/ /seɾˈpen/ /sərˈpen/ /səɾˈpent/ pn
Όφις

Serpentari /seɾ.penˈta.ɾi/ /sər.pənˈta.ɾi/ pn
Οφιούχος

Setmana Santa pn
Μεγάλη Εβδομάδα

Seychelles /səjˈʃɛɫs/ pn
Σεϋχέλλες
Arxipèlag i estat africà situat al nord de Madagascar.

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ pn
Σεούλ

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ pn
Σικελία

Sierra Leone pn
Σιέρρα Λεόνε
Estat africà fronterer amb Guinea i Libèria, a més és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Sierra Leone.

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ pn
Συλβέστρος
Prenom masculí

Silèsia /siˈɫɛ.zi.a/ /siˈɫɛ.zi.ə/ pn
Σιλεσία

Simó /siˈmo/ pn
Σάιμον
Prenom masculí

Singapur /siŋ.ɡəˈpur/ pn
Σιγκαπούρη
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima a més de diverses illes menors. El nom complet és República de Singapur.

Sol /ˈsɔɫ/ pn
Ήλιος
Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Somàlia /soˈma.ɫi.ə/ /suˈma.ɫi.ə/ pn
Σομαλία
Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Kenya, a més és costaner amb el golf d'Aden i a l'oceà Índic. El nom oficial és República Democràtica Somali.

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ pn
Σρι Λάνκα
Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ pn
Νότια Αφρική
Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Sudan pn
Σουδάν
Estat africà fronterer amb Egipte, Eritrea, Etiòpia, el Sudan del Sud, la República Centreafricana, el Txad i Líbia. El nom oficial és República del Sudan.

Sudan del Sud /suˌðan.dəɫˈsut/ pn
Νότιο Σουδάν
Estat africà fronterer amb el Sudan, Etiòpia, Kenya, Uganda, la República Democràtica del Congo, la República Centreafricana. El nom oficial és República del Sudan del Sud.

Surinam pn
Σουρινάμ
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, el Brasil i la Guaiana Francesa. El nom oficial és República de Surinam.

Suècia /suˈɛ.si.ə/ pn
Σουηδία
Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ pn
Ελβετία
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ pn
Σουαζιλάνδη
Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sàhara /ˈsa.ha.ɾa/ /ˈsa.hə.ɾə/ pn
Σαχάρα

Sàhara Occidental pn
Δυτική Σαχάρα

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ pn
Σερβία

Síria /ˈsi.ɾi.ə/ pn
Συρία
Estat asiàtic i mediterrani situat a l'extrem occidental del continent. És fronterer amb Turquia, l'Iraq, Jordània, Israel i el Líban. El nom oficial és República Àrab Siriana.
Antiga província romana que ocupava aproximadament l'estat actual homònim i també el Líban.

Sísif /ˈsi.zif/ pn
Σίσυφος

TDAH acronym
ΔΕΠΥ

Tadjikistan /təd.ʒi.kisˈtan/ pn
Τατζικιστάν
Estat asiàtic fronterer amb el Kirguizstan, la Xina, l'Afganistan i l’Uzbekistan. El nom complet és República del Tadjikistan.

Tailàndia /təjˈɫan.di.ə/ pn
Ταϊλάνδη
Estat asiàtic fronterer amb Laos, Cambodja, Malàisia i Birmània, a més, és costaner amb el golf de Siam i el mar d'Andaman. El nom complet és Regne de Tailàndia.

Taiwan /təjˈwan/ pn
Ταϊβάν
Illa asiàtica costanera amb el mar de la Xina Oriental, el mar de la Xina Meridional i l'oceà Pacífic.
Estat asiàtic que ocupa l'illa anterior. El nom complet és República de la Xina.

Talia /taˈɫi.a/ /təˈɫi.ə/ pn
Θάλεια

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ pn
Τανζανία
Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ pn
Ταύρος

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ pn
Θηρεσία

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ pn
Γη
Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Thor /ˈtor/ pn
Θώρ

Tibet /tiˈbet/ /tiˈβɛt/ pn
Θιβέτ

Timoteu pn
Τιμόθεος
Prenom masculí

Tirana /tiˈɾa.na/ /tiˈɾa.nə/ pn
Τίρανα

Togo pn
Τόγκο
Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Ghana, Benín i Burkina Faso i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República Togolesa.

Tokelau /to.keˈɫaw/ pn
Τοκελάου

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ pn
Τουλούζη

Tomàs /toˈmas/ /tuˈmas/ pn
Θωμάς
Prenom masculí

Tonga /ˈtoŋ.ɡə/ pn
Τόγκα
Estat independent oceànic que ocupa l'arxipèlag de les illes Tonga.

Trinitat i Tobago pn
Τρινιδάδ και Τομπάγκο
Estat americà de les Antilles que ocupa principalment les illes de Trinitat i Tobago, a més d'un munt d'illes menors. El nom complet és República de Trinitat i Tobago.

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ pn
Τυνησία
Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turkmenistan /turɡ.mə.nisˈtan/ pn
Τουρκμενιστάν
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, l’Uzbekistan, l'Afganistan i l'Iran, a més, és costaner amb la mar Càspia. El nom complet és República del Turkmenistan.

Turquia /turˈki.ə/ pn
Τουρκία
Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ pn
Θουριγγία

Tuvalu /tuˈva.ɫu/ /tuˈva.ɫu/ /tuˈβa.ɫu/ pn
Τουβαλού
Estat format per un petit nombre de minúscules illes de la Polinèsia.

Txad pn
Τσαντ
Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

UCI /ˈu.si/ acronym
ΜΕΘ

URSS /ˈurs/ acronym
ΕΣΣΔ

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ pn
Ουκρανία
Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Uganda /uˈɣan.də/ pn
Ουγκάντα
Estat africà fronterer amb Kenya, el Sudan, la República Democràtica del Congo, Ruanda i Tanzània. El nom oficial és República d'Uganda.

Uruguai pn
Ουρουγουάη

Uzbekistan /uz.bə.kisˈtan/ pn
Ουζμπεκιστάν
Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, el Tadjikistan, el Kirguizstan, l'Afganistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar d'Aral. El nom complet és República de l'Uzbekistan.

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ pn
Βαλένθια

Valònia /baˈɫɔ.ni.a/ /bəˈɫɔ.ni.ə/ /vaˈɫɔ.ni.a/ /vəˈɫɔ.ni.ə/ pn
Βαλλωνία

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ pn
Βαρσοβία

Vaticà /ba.tiˈka/ /bə.tiˈka/ /va.tiˈka/ /və.tiˈka/ pn
Βατικανό

Veneçuela /be.ne.suˈɛ.ɫɛ/ /bə.nə.suˈɛ.ɫə/ /ve.ne.suˈɛ.ɫa/ /və.nə.suˈɛ.ɫə/ pn
Βενεζουέλα
Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Guyana, Brasil i Colòmbia. El nom complet és República Bolivariana de Veneçuela.

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ pn
Σταχτοπούτα

Venus /ˈbɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ pn
Αφροδίτη Βένους

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ pn
Παρθένος
La Verge Maria, Mare de Déu.
(astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Verònica /beˈɾɔ.ni.ka/ /bəˈɾɔ.ni.kə/ /veˈɾɔ.ni.ka/ /vəˈɾɔ.ni.kə/ pn
Βερενίκη
Prenom femení

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ pn
Βικιλεξικό

Victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ pn
Βικτωρία
Prenom femení

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ pn
Βιέννη Βιένη

Vietnam /bi.edˈnam/ /bi.ədˈnam/ /vi.ədˈnam/ pn
Βιετνάμ
Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos i Cambodja, a més, és costaner amb el Golf de Tonquín. El nom complet és República Socialista del Vietnam.

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ pn
Βικιπαίδεια

Víctor /ˈbik.tor/ /ˈbik.toɾ/ /ˈbik.tur/ /ˈvik.toɾ/ /ˈvik.tur/ pn
Βίκτορας

Wallis i Futuna pn
Βαλίς και Φουτούνα

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ pn
Ξαβέρης

Xile /ˈʃi.ɫə/ pn
Χιλή
República situada a l'oest de l'extrem sud d'Amèrica. Té forma allargassada i és limítrof amb l'Argentina a l'est, i amb Bolívia i el Perú al nord. El nom complet és República de Xile.

Xina /ˈʃi.nə/ pn
Κίνα

Xipre /ˈʃi.pɾə/ pn
Κύπρος
País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Xipre del Nord pn
Βόρεια Κύπρος

Zimbàbue pn
Ζιμπάμπουε

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ pn
Ζάμπια
Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

a /a/ /ə/ preposition
με
Direcció del moviment.
El terme del moviment o la distància.

a causa de preposition
εξαιτίας

a l'engròs /a.ɫeŋˈgɾɔs/ /ə.ɫəŋˈgɾɔs/ adv
χονδρική
(comerç) Venda en gran quantitat o a clients majoristes.

a l'uníson /a /ə adv
ενιαία

aC acronym
π.Χ.

abacà /a.baˈka/ /ə.βəˈka/ n masc
αβάκα
Fibra tèxtil obtinguda de la planta del mateix nom.

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ n fem
ηγουμένη

abadia /a.baˈði.a/ n fem
αβαείο μοναστήρι

abaixament /a.baj.ʃaˈment/ /a.βa.ʃaˈmen/ /a.βaj.ʃaˈmen/ /ə.bə.ʃəˈmen/ /ə.bə.ʃəˈment/ n masc
χαμήλωμα

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abaix abaixa abaixada abaixades abaixam abaixant abaixar abaixara abaixaran abaixarem abaixaren abaixares abaixareu abaixaria abaixarien abaixaries abaixarà abaixaràs abaixaré abaixaríem abaixaríeu abaixassen abaixasses abaixassin abaixassis abaixat abaixats abaixau abaixava abaixaven abaixaves abaixe abaixem abaixen abaixes abaixessen abaixesses abaixessin abaixessis abaixeu abaixi abaixin abaixis abaixo abaixà abaixàrem abaixàreu abaixàs abaixàssem abaixàsseu abaixàssim abaixàssiu abaixàvem abaixàveu abaixés abaixéssem abaixésseu abaixéssim abaixéssiu abaixí alg bal bal (1) occ sept val v
χαμηλώνω
Posar quelcom més baix d'on és.

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abandon abandona abandonada abandonades abandonam abandonant abandonar abandonara abandonaran abandonarem abandonaren abandonares abandonareu abandonaria abandonarien abandonaries abandonarà abandonaràs abandonaré abandonaríem abandonaríeu abandonassen abandonasses abandonassin abandonassis abandonat abandonats abandonau abandonava abandonaven abandonaves abandone abandonem abandonen abandones abandonessen abandonesses abandonessin abandonessis abandoneu abandoni abandonin abandonis abandono abandonà abandonàrem abandonàreu abandonàs abandonàssem abandonàsseu abandonàssim abandonàssiu abandonàvem abandonàveu abandonés abandonéssem abandonésseu abandonéssim abandonéssiu abandoní alg bal bal (1) occ sept val v
αφήνω εγκαταλείπω
Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.

abandó /a.banˈdo/ n masc
απάρνηση

abat /aˈbat/ n masc
ηγούμενος αββάς

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ abdic abdica abdicada abdicades abdicaia abdicaien abdicaies abdicam abdicant abdicar abdicara abdicaran abdicarem abdicaren abdicares abdicareu abdicaria abdicarien abdicaries abdicariva abdicariven abdicarives abdicarà abdicaràs abdicaré abdicaríem abdicaríeu abdicarívem abdicaríveu abdicassen abdicasses abdicassin abdicassis abdicat abdicats abdicau abdicava abdicaven abdicaves abdicavi abdicavo abdico abdicos abdicà abdicàiem abdicàieu abdicàrem abdicàreu abdicàs abdicàssem abdicàsseu abdicàssim abdicàssiu abdicàvem abdicàvets abdicàveu abdicàvom abdique abdiqueguem abdiqueguessa abdiqueguessen abdiqueguesses abdiquegueu abdiquegués abdiqueguéssom abdiqueguéssou abdiquem abdiquen abdiques abdiquessa abdiquessen abdiquesses abdiquessi abdiquessin abdiquessis abdiqueu abdiqui abdiquin abdiquis abdiqués abdiquéssem abdiquésseu abdiquéssim abdiquéssiu abdiquí alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποποιούμαι

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ n masc
κοιλιά

abducció /ab.duk.siˈo/ /əb.duk.siˈo/ n fem
απαγωγή

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ n fem
μέλισσα
Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellerol /a.be.ʎeˈɾɔɫ/ /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/ /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ n masc
μελισσοφάγος

abellot /a.beˈʎɔt/ /ə.bəˈjɔt/ /ə.bəˈʎɔt/ n masc
κηφήνας
Abella mascle.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ n masc
άβυσσος
Fondària immensa.

abiòtic /a.biˈɔ.tik/ /ə.βiˈɔ.tik/ adj masc
αβιοτικός
Que no forma part dels éssers vius o no és producte d'ells.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ adj
αμπχαζικά
Propi d'Abkhàzia, els seus habitants o la seva llengua.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ n masc
αβχαζιανά αμπχαζικά
Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ n masc
αφαιρετική

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aboc aboca abocada abocades abocam abocant abocar abocara abocaran abocarem abocaren abocares abocareu abocaria abocarien abocaries abocarà abocaràs abocaré abocaríem abocaríeu abocassen abocasses abocassin abocassis abocat abocats abocau abocava abocaven abocaves aboco abocà abocàrem abocàreu abocàs abocàssem abocàsseu abocàssim abocàssiu abocàvem abocàveu aboque aboquem aboquen aboques aboquessen aboquesses aboquessin aboquessis aboqueu aboqui aboquin aboquis aboqués aboquéssem aboquésseu aboquéssim aboquéssiu aboquí alg bal bal (1) occ sept val v
χύνω
Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ aboleix aboleixen aboleixes aboleixi aboleixin aboleixis aboleixo abolesc abolesqui abolesquin abolesquis abolia abolida abolides abolien abolies aboliguem aboligueu abolim abolint abolir abolira aboliran abolirem aboliren abolires abolireu aboliria abolirien aboliries abolirà aboliràs aboliré aboliríem aboliríeu abolisc abolisca abolisquen abolisques abolissen abolisses abolissin abolissis abolit abolits aboliu abolix abolixen abolixes abolixo abolí abolíem abolíeu abolírem abolíreu abolís abolíssem abolísseu abolíssim abolíssiu bal n-occ occ sept val v
καταργώ

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ abomina abominada abominades abominaia abominaien abominaies abominam abominant abominar abominara abominaran abominarem abominaren abominares abominareu abominaria abominarien abominaries abominariva abominariven abominarives abominarà abominaràs abominaré abominaríem abominaríeu abominarívem abominaríveu abominassen abominasses abominassin abominassis abominat abominats abominau abominava abominaven abominaves abominavi abominavo abomine abomineguem abomineguessa abomineguessen abomineguesses abominegueu abominegués abomineguéssom abomineguéssou abominem abominen abomines abominessa abominessen abominesses abominessi abominessin abominessis abomineu abomini abominin abominis abomino abominos abominà abominàiem abominàieu abominàrem abominàreu abominàs abominàssem abominàsseu abominàssim abominàssiu abominàvem abominàvets abominàveu abominàvom abominés abominéssem abominésseu abominéssim abominéssiu abominí abomín alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
απεχθάνομαι

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abonyeg abonyega abonyegada abonyegades abonyegam abonyegant abonyegar abonyegara abonyegaran abonyegarem abonyegaren abonyegares abonyegareu abonyegaria abonyegarien abonyegaries abonyegarà abonyegaràs abonyegaré abonyegaríem abonyegaríeu abonyegassen abonyegasses abonyegassin abonyegassis abonyegat abonyegats abonyegau abonyegava abonyegaven abonyegaves abonyego abonyegue abonyeguem abonyeguen abonyegues abonyeguessen abonyeguesses abonyeguessin abonyeguessis abonyegueu abonyegui abonyeguin abonyeguis abonyegués abonyeguéssem abonyeguésseu abonyeguéssim abonyeguéssiu abonyeguí abonyegà abonyegàrem abonyegàreu abonyegàs abonyegàssem abonyegàsseu abonyegàssim abonyegàssiu abonyegàvem abonyegàveu bal bal (1) occ sept val v
βαθουλώνω

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ n fem
αγκαλιά αγκάλιασμα

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. abrace abracem abracen abraces abracessen abracesses abracessin abracessis abraceu abraci abracin abracis abracés abracéssem abracésseu abracéssim abracéssiu abrací abraç abraça abraçada abraçades abraçam abraçant abraçar abraçara abraçaran abraçarem abraçaren abraçares abraçareu abraçaria abraçarien abraçaries abraçarà abraçaràs abraçaré abraçaríem abraçaríeu abraçassen abraçasses abraçassin abraçassis abraçat abraçats abraçau abraçava abraçaven abraçaves abraço abraçà abraçàrem abraçàreu abraçàs abraçàssem abraçàsseu abraçàssim abraçàssiu abraçàvem abraçàveu alg bal bal (1) occ sept val v
αγκαλιάζω
Estrènyer amb els braços.
Seguir una causa, opinió o partit.

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ n fem
συντομογραφία
Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ n masc
πανωφόρι παλτό
Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.

abril /əˈβɾiɫ/ n masc
Απρίλιος Απρίλης
Quart mes de l'any.

abrogació /a.bɾo.ɣa.siˈo/ /ə.bɾo.ɣə.siˈo/ /ə.bɾu.ɣə.siˈo/ /ə.βɾu.ɣə.siˈo/ n fem
κατάργηση

abscisió /ap.si.ziˈo/ /əp.si.ziˈo/ n fem
εκτομή

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ adj
ανύπαρκτος
Que no està atent a la situació present.

absenta /apˈsen.ta/ /əpˈsen.tə/ n fem
αψέντι

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. absent absenta absentada absentades absentam absentant absentar absentara absentaran absentarem absentaren absentares absentareu absentaria absentarien absentaries absentarà absentaràs absentaré absentaríem absentaríeu absentassen absentasses absentassin absentassis absentat absentats absentau absentava absentaven absentaves absente absentem absenten absentes absentessen absentesses absentessin absentessis absenteu absenti absentin absentis absento absentà absentàrem absentàreu absentàs absentàssem absentàsseu absentàssim absentàssiu absentàvem absentàveu absentés absentéssem absentésseu absentéssim absentéssiu absentí alg bal bal (1) occ sept val v
απουσιάζω

absis n masc
αψίδα

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ absol absolc absoldran absoldre absoldrem absoldreu absoldria absoldrien absoldries absoldrà absoldràs absoldré absoldríem absoldríeu absoleia absoleien absoleies absolem absolen absolent absolessen absolesses absoleu absoleva absoleven absoleves absolga absolgam absolgau absolgo absolgos absolguda absolgudes absolguem absolguen absolguent absolguera absolgueren absolgueres absolgues absolguessa absolguessen absolguesses absolguessin absolguessis absolgueu absolgui absolguin absolguis absolgut absolguts absolgué absolguérem absolguéreu absolgués absolguéssem absolguésseu absolguéssim absolguéssiu absolguéssom absolguéssou absolguí absoli absolia absolien absolies absolin absolis absoliva absoliven absolives absols absolt absolta absoltes absolts absolèiem absolèieu absolèvem absolèveu absolèvom absolèvou absolés absoléssem absolésseu absolíem absolíeu absolívem absolíveu absolívom absolívou alg bal centr eiv n-occ occ v.cent val v
συγχωρώ
Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
Remetre a un penitent els seus pecats en el tribunal de confessió, llevar-li les censures en què hagués incorregut.

absolut /ap.soˈɫut/ /əp.soˈɫut/ /əp.suˈɫut/ absoluta adj masc
απόλυτος

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ absorbeix absorbeixen absorbeixes absorbeixi absorbeixin absorbeixis absorbeixo absorbesc absorbesqui absorbesquin absorbesquis absorbia absorbida absorbides absorbien absorbies absorbiguem absorbigueu absorbim absorbint absorbir absorbira absorbiran absorbirem absorbiren absorbires absorbireu absorbiria absorbirien absorbiries absorbirà absorbiràs absorbiré absorbiríem absorbiríeu absorbisc absorbisca absorbisquen absorbisques absorbissen absorbisses absorbissin absorbissis absorbit absorbits absorbiu absorbix absorbixen absorbixes absorbixo absorbí absorbíem absorbíeu absorbírem absorbíreu absorbís absorbíssem absorbísseu absorbíssim absorbíssiu bal n-occ occ sept val v
απορροφώ
Amarar, penetrar dins.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ abstèmia adj masc
εγκρατής
Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstinent /aps.tiˈnen/ /aps.tiˈnent/ /əps.tiˈnen/ /əps.tiˈnent/ adj
εγκρατής

abstracció /aps.tɾak.siˈo/ /əps.tɾək.siˈo/ n fem
αφαίρεση

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ abstracta adj masc
θεωρητικός

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ n fem
απουσία

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ adj
άφθονος

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ n fem
αφθονία

abusiu /a.buˈziw/ /ə.βuˈziw/ adj masc
καταχρηστικός

abús /aˈbus/ n masc
κατάχρηση

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acab acaba acabada acabades acabam acabant acabar acabara acabaran acabarem acabaren acabares acabareu acabaria acabarien acabaries acabarà acabaràs acabaré acabaríem acabaríeu acabassen acabasses acabassin acabassis acabat acabats acabau acabava acabaven acabaves acabe acabem acaben acabes acabessen acabesses acabessin acabessis acabeu acabi acabin acabis acabo acabà acabàrem acabàreu acabàs acabàssem acabàsseu acabàssim acabàssiu acabàvem acabàveu acabés acabéssem acabésseu acabéssim acabéssiu acabí alg bal bal (1) occ sept val v
τελειώνω

acadèmia /a.kaˈðɛ.mi.a/ n fem
ακαδημία
Societat literària, artística o científica constituïda per a l'avançament de les bones lletres, de les arts o les ciències.
Institució educativa de caràcter privat on es porten a terme estudis complementaris als de l'educació regular i formal.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ adj masc
ακαδημαϊκός
Relatiu o pertanyent a l'ensenyament, particularment universitari.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ n masc
ακαδημαϊκός
Membre d'una acadèmia.

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acamp acampa acampada acampades acampam acampant acampar acampara acamparan acamparem acamparen acampares acampareu acamparia acamparien acamparies acamparà acamparàs acamparé acamparíem acamparíeu acampassen acampasses acampassin acampassis acampat acampats acampau acampava acampaven acampaves acampe acampem acampen acampes acampessen acampesses acampessin acampessis acampeu acampi acampin acampis acampo acampà acampàrem acampàreu acampàs acampàssem acampàsseu acampàssim acampàssiu acampàvem acampàveu acampés acampéssem acampésseu acampéssim acampéssiu acampí alg bal bal (1) occ sept val v
κατασκηνώνω

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acaricia acariciada acariciades acariciam acariciant acariciar acariciara acariciaran acariciarem acariciaren acariciares acariciareu acariciaria acariciarien acariciaries acariciarà acariciaràs acariciaré acariciaríem acariciaríeu acariciassen acariciasses acariciassin acariciassis acariciat acariciats acariciau acariciava acariciaven acariciaves acaricie acariciem acaricien acaricies acariciessen acariciesses acariciessin acariciessis acaricieu acaricii acaricio acaricià acariciàrem acariciàreu acariciàs acariciàssem acariciàsseu acariciàssim acariciàssiu acariciàvem acariciàveu acariciés acariciéssem acariciésseu acariciéssim acariciéssiu acaricií acariciï acariciïn acariciïs bal bal (1) occ sept val v
χαϊδεύω
Fer carícies, tractar amb afecte.
Passar els dits suaument per una superfície.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ n fem
επιτάχυνση
Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ n masc
προφορά
Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

acceptable /ak.sepˈta.bɫe/ /ak.sepˈta.βɫe/ /ak.sepˈtab.bɫe/ /ək.səpˈta.βɫə/ /ək.səpˈtab.bɫə/ adj
αποδεκτός

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ n fem
αποδοχή

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. accept accepta acceptada acceptades acceptam acceptant acceptar acceptara acceptaran acceptarem acceptaren acceptares acceptareu acceptaria acceptarien acceptaries acceptarà acceptaràs acceptaré acceptaríem acceptaríeu acceptassen acceptasses acceptassin acceptassis acceptat acceptats acceptau acceptava acceptaven acceptaves accepte acceptem accepten acceptes acceptessen acceptesses acceptessin acceptessis accepteu accepti acceptin acceptis accepto acceptà acceptàrem acceptàreu acceptàs acceptàssem acceptàsseu acceptàssim acceptàssiu acceptàvem acceptàveu acceptés acceptéssem acceptésseu acceptéssim acceptéssiu acceptí alg bal bal (1) occ sept val v
δέχομαι
Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ n masc
ατύχημα
Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ adv
κατά λάθος

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ n fem
ενέργεια
Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.
μετοχή
Participació en la propietat d'una empresa, negociada en el mercat borsari o no.

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ n masc
χάλυβας ατσάλι

acidosi /a.siˈðɔ.zi/ /ə.siˈðɔ.zi/ n fem
οξέωση

acientíficament /a.si.enˌti.fi.kaˈmen/ /a.si.enˌti.fi.kaˈment/ /ə.si.ənˌti.fi.kəˈmen/ /ə.si.ənˌti.fi.kəˈment/ adv
αντιεπιστημονικά

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aclam aclama aclamada aclamades aclamam aclamant aclamar aclamara aclamaran aclamarem aclamaren aclamares aclamareu aclamaria aclamarien aclamaries aclamarà aclamaràs aclamaré aclamaríem aclamaríeu aclamassen aclamasses aclamassin aclamassis aclamat aclamats aclamau aclamava aclamaven aclamaves aclame aclamem aclamen aclames aclamessen aclamesses aclamessin aclamessis aclameu aclami aclamin aclamis aclamo aclamà aclamàrem aclamàreu aclamàs aclamàssem aclamàsseu aclamàssim aclamàssiu aclamàvem aclamàveu aclamés aclaméssem aclamésseu aclaméssim aclaméssiu aclamí alg bal bal (1) occ sept val v
επευφημώ
Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ aclareix aclareixen aclareixes aclareixi aclareixin aclareixis aclareixo aclaresc aclaresqui aclaresquin aclaresquis aclaria aclarida aclarides aclarien aclaries aclariguem aclarigueu aclarim aclarint aclarir aclarira aclariran aclarirem aclariren aclarires aclarireu aclariria aclaririen aclariries aclarirà aclariràs aclariré aclariríem aclariríeu aclarisc aclarisca aclarisquen aclarisques aclarissen aclarisses aclarissin aclarissis aclarit aclarits aclariu aclarix aclarixen aclarixes aclarixo aclarí aclaríem aclaríeu aclarírem aclaríreu aclarís aclaríssem aclarísseu aclaríssim aclaríssiu bal n-occ occ sept val v
διαλευκάνω
Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.

acme /ˈaɡ.me/ /ˈaɡ.mə/ n fem
ακμή

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ n fem
ακμή

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ acollia acollida acollides acollien acollies acolliguem acolligueu acollim acollint acollir acollira acolliran acollirem acolliren acollires acollireu acolliria acollirien acolliries acollirà acolliràs acolliré acolliríem acolliríeu acollissen acollisses acollissin acollissis acollit acollits acolliu acollí acollíem acollíeu acollírem acollíreu acollís acollíssem acollísseu acollíssim acollíssiu acull aculla acullen aculles aculli acullin acullis acullo aculls alg bal occ sept val v
υποδέχομαι
Admetre a algú en la seva casa o companyia.

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acomiad acomiada acomiadada acomiadades acomiadam acomiadant acomiadar acomiadara acomiadaran acomiadarem acomiadaren acomiadares acomiadareu acomiadaria acomiadarien acomiadaries acomiadarà acomiadaràs acomiadaré acomiadaríem acomiadaríeu acomiadassen acomiadasses acomiadassin acomiadassis acomiadat acomiadats acomiadau acomiadava acomiadaven acomiadaves acomiade acomiadem acomiaden acomiades acomiadessen acomiadesses acomiadessin acomiadessis acomiadeu acomiadi acomiadin acomiadis acomiado acomiadà acomiadàrem acomiadàreu acomiadàs acomiadàssem acomiadàsseu acomiadàssim acomiadàssiu acomiadàvem acomiadàveu acomiadés acomiadéssem acomiadésseu acomiadéssim acomiadéssiu acomiadí bal bal (1) occ sept val v
απολύω
Despatxar de la feina, donar comiat.

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acompany acompanya acompanyada acompanyades acompanyam acompanyant acompanyar acompanyara acompanyaran acompanyarem acompanyaren acompanyares acompanyareu acompanyaria acompanyarien acompanyaries acompanyarà acompanyaràs acompanyaré acompanyaríem acompanyaríeu acompanyassen acompanyasses acompanyassin acompanyassis acompanyat acompanyats acompanyau acompanyava acompanyaven acompanyaves acompanye acompanyem acompanyen acompanyes acompanyessen acompanyesses acompanyessin acompanyessis acompanyeu acompanyi acompanyin acompanyis acompanyo acompanyà acompanyàrem acompanyàreu acompanyàs acompanyàssem acompanyàsseu acompanyàssim acompanyàssiu acompanyàvem acompanyàveu acompanyés acompanyéssem acompanyésseu acompanyéssim acompanyéssiu acompanyí alg bal bal (1) occ sept val v
συνοδεύω
Anar en companyia d'una o moltes persones.
(esports de pilota) Prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aconsell aconsella aconsellada aconsellades aconsellam aconsellant aconsellar aconsellara aconsellaran aconsellarem aconsellaren aconsellares aconsellareu aconsellaria aconsellarien aconsellaries aconsellarà aconsellaràs aconsellaré aconsellaríem aconsellaríeu aconsellassen aconsellasses aconsellassin aconsellassis aconsellat aconsellats aconsellau aconsellava aconsellaven aconsellaves aconselle aconsellem aconsellen aconselles aconsellessen aconsellesses aconsellessin aconsellessis aconselleu aconselli aconsellin aconsellis aconsello aconsellà aconsellàrem aconsellàreu aconsellàs aconsellàssem aconsellàsseu aconsellàssim aconsellàssiu aconsellàvem aconsellàveu aconsellés aconselléssem aconsellésseu aconselléssim aconselléssiu aconsellí alg bal bal (1) occ sept val v
συμβουλεύω

acord /aˈkɔɾt/ n masc
συμφωνία
El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. acord acorda acordada acordades acordam acordant acordar acordara acordaran acordarem acordaren acordares acordareu acordaria acordarien acordaries acordarà acordaràs acordaré acordaríem acordaríeu acordassen acordasses acordassin acordassis acordat acordats acordau acordava acordaven acordaves acorde acordem acorden acordes acordessen acordesses acordessin acordessis acordeu acordi acordin acordis acordo acordà acordàrem acordàreu acordàs acordàssem acordàsseu acordàssim acordàssiu acordàvem acordàveu acordés acordéssem acordésseu acordéssim acordéssiu acordí alg bal bal (1) occ sept val v
συμφωνώ
(pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ n masc
ακορντεόν

acre /ˈa.kɾe/ /ˈa.kɾə/ n masc
έικρ

acreció /a.kɾe.siˈo/ /ə.kɾə.siˈo/ n fem
επαύξηση
(economia) Increment dels beneficis per acció o del valor d'un actiu financer com a resultat d'una operació.

acrobàcia /a.kɾoˈba.si.a/ /ə.kɾoˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈβa.si.ə/ n fem
ακροβασία
Art consistent a fer demostracions d'exercicis arriscats d'equilibri.

acromegàlia /a.kɾo.meˈɣa.ɫi.a/ /ə.kɾo.məˈɣa.ɫi.ə/ /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ n fem
ακρομεγαλία

acromàtic /a.kɾuˈma.tik/ /ə.kɾuˈma.tik/ adj masc
αχρωματικός

acrònim /aˈkɾɔ.nim/ /əˈkɾɔ.nim/ n masc
ακρωνύμιο ακρώνυμο
Abreviació formada per fragments d'una expressió de forma que es pot llegir com un mot.

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ n masc
ακροστιχίδα

acta /ˈak.ta/ n fem
πρακτικά

acte /ˈak.te/ n masc
πράξη
Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.

acte de parla n masc
γλωσσική πράξη

actini /əkˈti.ni/ n masc
ακτίνιο

actitud /a.tiˈtut/ /ak.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ n fem
στάση

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ adj masc
πρακτικός
Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ n masc
ενεργητικό
Conjunt de béns i de crèdits d'una empresa.

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. actiu activ activa activada activades activam activant activar activara activaran activarem activaren activares activareu activaria activarien activaries activarà activaràs activaré activaríem activaríeu activassen activasses activassin activassis activat activats activau activava activaven activaves active activem activen actives activessen activesses activessin activessis activeu activi activin activis activo activà activàrem activàreu activàs activàssem activàsseu activàssim activàssiu activàvem activàveu activés activéssem activésseu activéssim activéssiu activí alg bal bal (1) occ sept val v
ανοίγω
Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activisme /ak.tiˈviz.me/ /ak.tiˈβiz.me/ /ək.tiˈviz.mə/ /ək.tiˈβiz.mə/ n masc
ακτιβισμός

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ n fem
δράση δραστηριότητα

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ n masc
ηθοποιός

actriu /akˈtɾiw/ n fem
ηθοποιός

actuació /ak.tu.a.siˈo/ /ək.tu.ə.siˈo/ n fem
παράσταση
La interpretació d'un actor de teatre o d'un grup d'actors.

actual /ak.tuˈaɫ/ /ək.tuˈaɫ/ adj
παρών τωρινός

actualitzar /ak.tu.a.ɫiˈd͡za/ /ak.tu.a.ɫiˈza/ /ak.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. actualitz actualitza actualitzada actualitzades actualitzam actualitzant actualitzar actualitzara actualitzaran actualitzarem actualitzaren actualitzares actualitzareu actualitzaria actualitzarien actualitzaries actualitzarà actualitzaràs actualitzaré actualitzaríem actualitzaríeu actualitzassen actualitzasses actualitzassin actualitzassis actualitzat actualitzats actualitzau actualitzava actualitzaven actualitzaves actualitze actualitzem actualitzen actualitzes actualitzessen actualitzesses actualitzessin actualitzessis actualitzeu actualitzi actualitzin actualitzis actualitzo actualitzà actualitzàrem actualitzàreu actualitzàs actualitzàssem actualitzàsseu actualitzàssim actualitzàssiu actualitzàvem actualitzàveu actualitzés actualitzéssem actualitzésseu actualitzéssim actualitzéssiu actualitzí alg bal bal (1) occ sept val v
ενημερώνω

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. actua actuada actuades actuam actuant actuar actuara actuaran actuarem actuaren actuares actuareu actuaria actuarien actuaries actuarà actuaràs actuaré actuaríem actuaríeu actuassen actuasses actuassin actuassis actuat actuats actuau actuava actuaven actuaves actue actuem actuen actues actuessen actuesses actuessin actuessis actueu actuo actuu actuà actuàrem actuàreu actuàs actuàssem actuàsseu actuàssim actuàssiu actuàvem actuàveu actués actuéssem actuésseu actuéssim actuéssiu actuí actuï actuïn actuïs alg bal bal (1) occ sept val v
υποδύομαι δρω

acudit n masc
ανέκδοτο
Història breu còmica d’intenció humorística.

aculturació /a.kuɫ.tu.ɾa.siˈo/ /ə.kuɫ.tu.ɾə.siˈo/ n fem
επιπολιτισμός
Procés de canvi cultural pel qual determinades formes de vida o de cultura han estat introduïdes en una societat a través del seu contacte amb una altra societat parcialment o totalment diferent.

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ n fem
βελονισμός

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ adv
επιμελώς

acusació /a.ku.za.siˈo/ n fem
κατηγορία

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ adj masc
αιτιατική
Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ n masc
αιτιατική
Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ n fem
ακακία

acòlit /aˈkɔ.ɫit/ /əˈkɔ.ɫit/ n masc
ακόλουθος

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ n fem
προσαρμογή
Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.

addicció /a.ðik.siˈo/ /ad.dik.siˈo/ /əd.dik.siˈo/ n fem
εξάρτηση

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ n fem
πρόσθεση
Acció d’addicionar, d’afegir.
Operació aritmètica de suma.

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ adj masc
αρκετός

adhesiu /a.ðeˈziw/ n masc
αυτοκόλλητο
Paper, normalment de dimensions petites, amb una cara que enganxa.
Substància que s'aplica entre dues superfícies per enganxar-les.

adiabàtic /a.ði.aˈba.tik/ /ə.ði.əˈβa.tik/ adj masc
αδιαβατικός

adient /a.ðiˈen/ /a.ðiˈent/ /ə.ðiˈen/ /ə.ðiˈent/ adj
κατάλληλος

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ n masc
επίθετο

adjectival /ad.d͡ʒek.tiˈvaɫ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβaɫ/ /əd.ʒək.tiˈvaɫ/ /əd.ʒək.tiˈβaɫ/ adj
επιθετικός

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ admesa admeses admesos admet admeta admetem admeten admetent admetera admeteren admeteres admetes admetessen admetesses admetessin admetessis admeteu admeti admetia admetien admeties admetin admetis admeto admetran admetre admetrem admetreu admetria admetrien admetries admetrà admetràs admetré admetríem admetríeu admets admeté admetérem admetéreu admetés admetéssem admetésseu admetéssim admetéssiu admetí admetíem admetíeu admès admés bal occ sept val v
παραδέχομαι
Rebre, donar entrada o audiència.

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ n fem
διαχείριση διοίκηση

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. administr administra administrada administrades administram administrant administrar administrara administraran administrarem administraren administrares administrareu administraria administrarien administraries administrarà administraràs administraré administraríem administraríeu administrassen administrasses administrassin administrassis administrat administrats administrau administrava administraven administraves administre administrem administren administres administressen administresses administressin administressis administreu administri administrin administris administro administrà administràrem administràreu administràs administràssem administràsseu administràssim administràssiu administràvem administràveu administrés administréssem administrésseu administréssim administréssiu administrí alg bal bal (1) occ sept val v
διοικώ

administratiu /ad.mi.nis.tɾaˈtiw/ /əd.mi.nis.tɾəˈtiw/ adj masc
διοικητικός

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ n fem
θαυμασμός

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. admir admira admirada admirades admiram admirant admirar admirara admiraran admirarem admiraren admirares admirareu admiraria admirarien admiraries admirarà admiraràs admiraré admiraríem admiraríeu admirassen admirasses admirassin admirassis admirat admirats admirau admirava admiraven admiraves admire admirem admiren admires admiressen admiresses admiressin admiressis admireu admiri admirin admiris admiro admirà admiràrem admiràreu admiràs admiràssem admiràsseu admiràssim admiràssiu admiràvem admiràveu admirés admiréssem admirésseu admiréssim admiréssiu admirí alg bal bal (1) occ sept val v
θαυμάζω
Mirar, contemplar amb admiració.

adob /aˈðop/ /əˈðop/ n masc
λίπασμα
En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adoctrinament /a.ðok.tɾi.naˈmen/ /a.ðok.tɾi.naˈment/ /ə.ðok.tɾi.nəˈment/ /ə.ðuk.tɾi.nəˈmen/ n masc
κατήχηση

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ adj
έφηβος
Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ n neut
έφηβος
Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolescència /a.ðo.ɫeˈsɛn.si.a/ /ə.ðo.ɫəsˈsɛn.si.ə/ /ə.ðu.ɫəsˈsɛn.si.ə/ n fem
εφηβεία

adolorit /a.ðo.ɫoˈɾit/ /ə.ðo.ɫoˈɾit/ /ə.ðu.ɫuˈɾit/ adj masc
επώδυνος

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adon adona adonada adonades adonam adonant adonar adonara adonaran adonarem adonaren adonares adonareu adonaria adonarien adonaries adonarà adonaràs adonaré adonaríem adonaríeu adonassen adonasses adonassin adonassis adonat adonats adonau adonava adonaven adonaves adone adonem adonen adones adonessen adonesses adonessin adonessis adoneu adoni adonin adonis adono adonà adonàrem adonàreu adonàs adonàssem adonàsseu adonàssim adonàssiu adonàvem adonàveu adonés adonéssem adonésseu adonéssim adonéssiu adoní alg bal bal (1) occ sept val v
αντιλαμβάνομαι

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ n fem
υιοθεσία

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adopt adopta adoptada adoptades adoptam adoptant adoptar adoptara adoptaran adoptarem adoptaren adoptares adoptareu adoptaria adoptarien adoptaries adoptarà adoptaràs adoptaré adoptaríem adoptaríeu adoptassen adoptasses adoptassin adoptassis adoptat adoptats adoptau adoptava adoptaven adoptaves adopte adoptem adopten adoptes adoptessen adoptesses adoptessin adoptessis adopteu adopti adoptin adoptis adopto adoptà adoptàrem adoptàreu adoptàs adoptàssem adoptàsseu adoptàssim adoptàssiu adoptàvem adoptàveu adoptés adoptéssem adoptésseu adoptéssim adoptéssiu adoptí alg bal bal (1) occ sept val v
υιοθετώ
Afillar un estrany.
Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ador adora adorada adorades adoram adorant adorar adorara adoraran adorarem adoraren adorares adorareu adoraria adorarien adoraries adorarà adoraràs adoraré adoraríem adoraríeu adorassen adorasses adorassin adorassis adorat adorats adorau adorava adoraven adoraves adore adorem adoren adores adoressen adoresses adoressin adoressis adoreu adori adorin adoris adoro adorà adoràrem adoràreu adoràs adoràssem adoràsseu adoràssim adoràssiu adoràvem adoràveu adorés adoréssem adorésseu adoréssim adoréssiu adorí alg bal bal (1) occ sept val v
λατρεύω
Honrar, reverenciar amb culte exterior.
Amar en extrem.

adormit /a.ðoɾˈmit/ /ə.ðoɾˈmit/ /ə.ðurˈmit/ adj
αποκοιμισμένος

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ n fem
απόκτημα
Acció d’adquirir.
Allò que s’adquireix.

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ n fem
αδρεναλίνη

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ n fem
διεύθυνση
Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ n masc
ενήλικος
Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. adulter adultera adulterada adulterades adulteram adulterant adulterar adulterara adulteraran adulterarem adulteraren adulterares adulterareu adulteraria adulterarien adulteraries adulterarà adulteraràs adulteraré adulteraríem adulteraríeu adulterassen adulterasses adulterassin adulterassis adulterat adulterats adulterau adulterava adulteraven adulteraves adultere adulterem adulteren adulteres adulteressen adulteresses adulteressin adulteressis adultereu adulteri adulterin adulteris adultero adulterà adulteràrem adulteràreu adulteràs adulteràssem adulteràsseu adulteràssim adulteràssiu adulteràvem adulteràveu adulterés adulteréssem adulterésseu adulteréssim adulteréssiu adulterí alg bal bal (1) occ sept val v
νοθεύω

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ n masc
μοιχεία

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ n masc
επίρρημα

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ n masc
αντίπαλος

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ adverteix adverteixen adverteixes adverteixi adverteixin adverteixis adverteixo advertesc advertesqui advertesquin advertesquis advertia advertida advertides advertien adverties advertiguem advertigueu advertim advertint advertir advertira advertiran advertirem advertiren advertires advertireu advertiria advertirien advertiries advertirà advertiràs advertiré advertiríem advertiríeu advertisc advertisca advertisquen advertisques advertissen advertisses advertissin advertissis advertit advertits advertiu advertix advertixen advertixes advertixo advertí advertíem advertíeu advertírem advertíreu advertís advertíssem advertísseu advertíssim advertíssiu bal n-occ occ sept val v
προειδοποιώ
Prevenir, avisar, aconsellar.

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ n masc
δικηγόρος συνήγορος

adéu /əˈðew/ Interjection
εις το επανιδείν
Expressió de comiat utilitzada entre dues persones amb tractament de tu, sense importar el moment del dia ni les circumstàncies.

aerolliscador /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðo/ /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðoɾ/ /əˌe.ɾo.ʎis.kəˈðo/ /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ n masc
αερόστρωμνο

aeronau /aˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾuˈnaw/ n fem
αεροσκάφος
Vehicle amb capacitat per a viatjar per l'aire (avió, helicòpter, autogir, dirigible, etc).

aeronàutica /aˌe.ɾoˈnaw.ti.ka/ /əˌe.ɾoˈnaw.ti.kə/ /əˌe.ɾuˈnaw.ti.kə/ n fem
αεροναυτική

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ n masc
αεροδρόμιο αερολιμένας

aerosol /aˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ n masc
αεροζόλ

aeròbic /a.eˈɾɔ.bik/ adj masc
αεροβικός

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afait afaita afaitada afaitades afaitam afaitant afaitar afaitara afaitaran afaitarem afaitaren afaitares afaitareu afaitaria afaitarien afaitaries afaitarà afaitaràs afaitaré afaitaríem afaitaríeu afaitassen afaitasses afaitassin afaitassis afaitat afaitats afaitau afaitava afaitaven afaitaves afaite afaitem afaiten afaites afaitessen afaitesses afaitessin afaitessis afaiteu afaiti afaitin afaitis afaito afaità afaitàrem afaitàreu afaitàs afaitàssem afaitàsseu afaitàssim afaitàssiu afaitàvem afaitàveu afaités afaitéssem afaitésseu afaitéssim afaitéssiu afaití bal bal (1) occ sept val v
ξυρίζομαι
Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afect afecta afectada afectades afectam afectant afectar afectara afectaran afectarem afectaren afectares afectareu afectaria afectarien afectaries afectarà afectaràs afectaré afectaríem afectaríeu afectassen afectasses afectassin afectassis afectat afectats afectau afectava afectaven afectaves afecte afectem afecten afectes afectessen afectesses afectessin afectessis afecteu afecti afectin afectis afecto afectà afectàrem afectàreu afectàs afectàssem afectàsseu afectàssim afectàssiu afectàvem afectàveu afectés afectéssem afectésseu afectéssim afectéssiu afectí alg bal bal (1) occ sept val v
επηρεάζω
Parlar o obrar amb afectació.
Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
στοργή
Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ adj masc
ανιδιοτελής

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ afegeix afegeixen afegeixes afegeixi afegeixin afegeixis afegeixo afegesc afegesqui afegesquin afegesquis afegia afegida afegides afegien afegies afegiguem afegigueu afegim afegint afegir afegira afegiran afegirem afegiren afegires afegireu afegiria afegirien afegiries afegirà afegiràs afegiré afegiríem afegiríeu afegisc afegisca afegisquen afegisques afegissen afegisses afegissin afegissis afegit afegits afegiu afegix afegixen afegixes afegixo afegí afegíem afegíeu afegírem afegíreu afegís afegíssem afegísseu afegíssim afegíssiu afig afigen afiges afigi afigin afigis afija bal n-occ occ sept val v
προσθέτω
Augmentar, posar-ne més.

afer /aˈfeɾ/ /əˈfer/ n masc
ερωτική σχέση
Cosa rellevant a fer.
Ocupació que requereix treball o atenció.

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ adj masc
αφγανικός

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. afina afinada afinades afinam afinant afinar afinara afinaran afinarem afinaren afinares afinareu afinaria afinarien afinaries afinarà afinaràs afinaré afinaríem afinaríeu afinassen afinasses afinassin afinassis afinat afinats afinau afinava afinaven afinaves afine afinem afinen afines afinessen afinesses afinessin afinessis afineu afini afinin afinis afino afinà afinàrem afinàreu afinàs afinàssem afinàsseu afinàssim afinàssiu afinàvem afinàveu afinés afinéssem afinésseu afinéssim afinéssiu afiní afín alg bal bal (1) occ sept val v
κουρδίζω
Trempar els instruments dels músics.

afix /aˈfiks/ /əˈfiks/ n masc
προσθήκη
(gramàtica) Morfema que es fusiona amb una paraula o la seva arrel per formar-ne una altra. Un afix pot ser un prefix, un sufix, un interfix o un infix.

afonia /a.foˈni.a/ /ə.foˈni.ə/ /ə.fuˈni.ə/ n fem
αφωνία

aforisme /a.foˈɾiz.me/ /ə.foˈɾiz.mə/ /ə.fuˈɾiz.mə/ n masc
αφορισμός

afortunadament /a.for.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈment/ /ə.foɾ.tuˌna.ðəˈment/ /ə.fur.tuˌna.ðəˈmen/ adv
ευτυχώς

afortunat /a.foɾ.tuˈnat/ /ə.foɾ.tuˈnat/ /ə.fur.tuˈnat/ adj masc
τυχερός

africà /ə.fɾiˈka/ adj masc
αφρικανικός
Relacionat amb Àfrica.

afrikaans n masc
αφρικάνικα Αφρικάνικα

afro- prefix
αφρο-

afònic /aˈfɔ.nik/ /əˈfɔ.nik/ adj
άφωνος

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agaf agafa agafada agafades agafam agafant agafar agafara agafaran agafarem agafaren agafares agafareu agafaria agafarien agafaries agafarà agafaràs agafaré agafaríem agafaríeu agafassen agafasses agafassin agafassis agafat agafats agafau agafava agafaven agafaves agafe agafem agafen agafes agafessen agafesses agafessin agafessis agafeu agafi agafin agafis agafo agafà agafàrem agafàreu agafàs agafàssem agafàsseu agafàssim agafàssiu agafàvem agafàveu agafés agaféssem agafésseu agaféssim agaféssiu agafí alg bal bal (1) occ sept val v
παίρνω
Prendre amb la mà alguna cosa.

agapornis /a.ɣaˈpɔɾ.nis/ /ə.ɣəˈpɔr.nis/ n masc
αγαπόρνιθα

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agenoll agenolla agenollada agenollades agenollam agenollant agenollar agenollara agenollaran agenollarem agenollaren agenollares agenollareu agenollaria agenollarien agenollaries agenollarà agenollaràs agenollaré agenollaríem agenollaríeu agenollassen agenollasses agenollassin agenollassis agenollat agenollats agenollau agenollava agenollaven agenollaves agenolle agenollem agenollen agenolles agenollessen agenollesses agenollessin agenollessis agenolleu agenolli agenollin agenollis agenollo agenollà agenollàrem agenollàreu agenollàs agenollàssem agenollàsseu agenollàssim agenollàssiu agenollàvem agenollàveu agenollés agenolléssem agenollésseu agenolléssim agenolléssiu agenollí bal bal (1) occ sept val v
γονατίζω

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ n masc
παράγοντας
Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ n neut
παράγοντας
Aquell qui té la facultat d'obrar per algú, per exemple en els seus negocis (agent de negocis), o fent mantenir l'ordre al seu entorn (agent de l'autoritat), o ajudant al fiscal (agent fiscal), etc.

agilitat /a.d͡ʒi.ɫiˈtat/ /a.ʒi.ɫiˈtat/ /ə.ʒi.ɫiˈtat/ n fem
ευκινησία

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ n masc
αγνωστικισμός

agnus-dei /ˌaŋ.nuzˈdɛj/ /ˌaŋ.nuzˈðej/ /ˌaɡ.nuzˈðej/ n masc
ο αμνός του Θεού

agnòstic /aŋˈnɔs.tik/ /aɡˈnɔs.tik/ /əŋˈnɔs.tik/ adj masc
αγνωστικιστής

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ n fem
οδύνη

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agonitz agonitza agonitzada agonitzades agonitzam agonitzant agonitzar agonitzara agonitzaran agonitzarem agonitzaren agonitzares agonitzareu agonitzaria agonitzarien agonitzaries agonitzarà agonitzaràs agonitzaré agonitzaríem agonitzaríeu agonitzassen agonitzasses agonitzassin agonitzassis agonitzat agonitzats agonitzau agonitzava agonitzaven agonitzaves agonitze agonitzem agonitzen agonitzes agonitzessen agonitzesses agonitzessin agonitzessis agonitzeu agonitzi agonitzin agonitzis agonitzo agonitzà agonitzàrem agonitzàreu agonitzàs agonitzàssem agonitzàsseu agonitzàssim agonitzàssiu agonitzàvem agonitzàveu agonitzés agonitzéssem agonitzésseu agonitzéssim agonitzéssiu agonitzí bal bal (1) occ sept val v
αγωνιώ
Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agost /əˈɣost/ n masc
Αύγουστος
Vuitè mes de l'any.

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
ευχάριστος

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. agrad agrada agradada agradades agradam agradant agradar agradara agradaran agradarem agradaren agradares agradareu agradaria agradarien agradaries agradarà agradaràs agradaré agradaríem agradaríeu agradassen agradasses agradassin agradassis agradat agradats agradau agradava agradaven agradaves agrade agradem agraden agrades agradessen agradesses agradessin agradessis agradeu agradi agradin agradis agrado agradà agradàrem agradàreu agradàs agradàssem agradàsseu agradàssim agradàssiu agradàvem agradàveu agradés agradéssem agradésseu agradéssim agradéssiu agradí alg bal bal (1) occ sept val v
αγαπώ
Complaure, acontentar, donar gust.

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ agraeix agraeixen agraeixes agraeixi agraeixin agraeixis agraeixo agraesc agraesqui agraesquin agraesquis agraint agrair agrairan agrairem agraireu agrairia agrairien agrairies agrairà agrairàs agrairé agrairíem agrairíeu agraí agraíem agraíeu agraírem agraíreu agraís agraíssem agraísseu agraíssim agraíssiu agraïa agraïda agraïdes agraïen agraïes agraïguem agraïgueu agraïm agraïra agraïren agraïres agraïsc agraïsca agraïsquen agraïsques agraïssen agraïsses agraïssin agraïssis agraït agraïts agraïu agraïx agraïxen agraïxes agraïxo bal n-occ occ sept val v
ευχαριστώ

agrari /aˈɣɾa.ɾi/ /əˈɣɾa.ɾi/ adj masc
αγροτικός

agre /ˈa.ɣɾe/ /ˈa.ɣɾə/ adj masc
ξινός

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ adj masc
γλυκόπικρος

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ adj masc
επιθετικός

agressivitat /a.ɣɾe.si.viˈtat/ /a.ɣɾe.si.βiˈtat/ /ə.ɣɾə.si.viˈtat/ /ə.ɣɾə.si.βiˈtat/ n fem
επιθετικότητα

agressió /a.ɣɾe.siˈo/ /ə.ɣɾə.siˈo/ n fem
επίθεση

agressor /a.ɣɾeˈso/ /a.ɣɾeˈsoɾ/ /ə.ɣɾəˈso/ n masc
επιτιθέμενος

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
γεωργία

agronomia /a.ɣɾo.noˈmi.a/ /ə.ɣɾo.noˈmi.ə/ /ə.ɣɾu.nuˈmi.ə/ n fem
αγρονομία

agror /aˈɣɾo/ /aˈɣɾoɾ/ /əˈɣɾo/ n fem
αγουράδα

agrícola /aˈɣɾi.ko.ɫa/ /əˈɣɾi.ko.ɫə/ /əˈɣɾi.ku.ɫə/ adj
γεωργικός

agrònom /aˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.num/ n masc
αγρονόμος

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ n fem
βελόνα πευκοβελόνα
Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.

agulla de cap n fem
καρφίτσα

agut /əˈɣut/ adj masc
οξύς

agà /aˈɣa/ /əˈɣa/ n masc
αγάς

agència /aˈd͡ʒɛn.si.a/ /aˈʒɛn.si.a/ n masc
πρακτορείο

agència de viatges n fem
ταξιδιωτικό γραφείο

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ adv
χθες
En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
Poc temps fa, fa poc, poc ha.

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ n fem
νερό ύδωρ
(no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ aigualeix aigualeixen aigualeixes aigualeixi aigualeixin aigualeixis aigualeixo aigualesc aigualesqui aigualesquin aigualesquis aigualia aigualida aigualides aigualien aigualies aigualiguem aigualigueu aigualim aigualint aigualir aigualira aigualiran aigualirem aigualiren aigualires aigualireu aigualiria aigualirien aigualiries aigualirà aigualiràs aigualiré aigualiríem aigualiríeu aigualisc aigualisca aigualisquen aigualisques aigualissen aigualisses aigualissin aigualissis aigualit aigualits aigualiu aigualix aigualixen aigualixes aigualixo aigualí aigualíem aigualíeu aigualírem aigualíreu aigualís aigualíssem aigualísseu aigualíssim aigualíssiu bal n-occ occ sept val v
νερώνω

aiguamarina /ˌaj.ɣwə.məˈɾi.nə/ n fem
ακουαμαρίνα

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ n masc
έλος

aiguardent /ˌaj.ɣwarˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðent/ /ˌaj.ɣwərˈðen/ /ˌaj.ɣwəɾˈðent/ n masc
ρακί

aiguarràs /ˌaj.ɣwaˈras/ n masc
νέφτι

aigües /ˈa.wi.es/ /ˈaј.ɣos/ /ˈaј.ɣwes/ /ˈaј.ɣwəs/ /ˈaј.ɣəs/ n fem
θάλασσα
Brillantor de les pedres precioses i certs materials.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ adj
Αϊμαρά
Relatiu al poble dels aimares, la seva cultura o la llengua.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ n masc
Αϊμαρά
Llengua ameríndia de l'altiplà entre Bolívia, Perú i Xile.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ n neut
Αϊμαρά
Natural d'un poble de la conca del llac Titicaca, a l'Amèrica del Sud.

aire /ˈaj.ɾe/ n masc
αέρας αήρ
(normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.

aire condicionat n masc
κλιματιστικό μηχάνημα

airejar /aj.ɾeˈd͡ʒa/ /aj.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /aj.ɾeˈʒa/ /əj.ɾəˈd͡ʒa/ /əj.ɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. airege airegem airegen aireges airegessen airegesses airegessin airegessis airegeu airegi airegin airegis airegés airegéssem airegésseu airegéssim airegéssiu airegí aireig aireja airejada airejades airejam airejant airejar airejara airejaran airejarem airejaren airejares airejareu airejaria airejarien airejaries airejarà airejaràs airejaré airejaríem airejaríeu airejassen airejasses airejassin airejassis airejat airejats airejau airejava airejaven airejaves airejo airejà airejàrem airejàreu airejàs airejàssem airejàsseu airejàssim airejàssiu airejàvem airejàveu bal bal (1) occ sept val v
αερίζω

aixa /ˈa.ʃa/ /ˈa.ʃə/ /ˈaj.ʃa/ n fem
σκεπάρνι

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ n fem
τσάπα

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aixec aixeca aixecada aixecades aixecam aixecant aixecar aixecara aixecaran aixecarem aixecaren aixecares aixecareu aixecaria aixecarien aixecaries aixecarà aixecaràs aixecaré aixecaríem aixecaríeu aixecassen aixecasses aixecassin aixecassis aixecat aixecats aixecau aixecava aixecaven aixecaves aixeco aixecà aixecàrem aixecàreu aixecàs aixecàssem aixecàsseu aixecàssim aixecàssiu aixecàvem aixecàveu aixeque aixequem aixequen aixeques aixequessen aixequesses aixequessin aixequessis aixequeu aixequi aixequin aixequis aixequés aixequéssem aixequésseu aixequéssim aixequéssiu aixequí alg bal bal (1) occ sept val v
ανυψώνω
Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ n fem
μασχάλη

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ n fem
βρύση
Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

aixopluc /a.ʃoˈpɫuk/ /aj.ʃoˈpɫuk/ /ə.ʃoˈpɫuk/ /ə.ʃuˈpɫuk/ n masc
καταφύγιο

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ adv
έτσι
D’aquesta manera.
γι' αυτό
De la mateixa manera, en conseqüència.

així així adv
έτσι κι έτσι

això rai /ajˌʃɔ /aˌʃɔ /əˌʃɔ Interjection
κανένα πρόβλημα

ajornar /a.d͡ʒoɾˈna/ /a.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /a.ʒorˈna/ /ə.ʒoɾˈna/ /ə.ʒurˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajorn ajorna ajornada ajornades ajornam ajornant ajornar ajornara ajornaran ajornarem ajornaren ajornares ajornareu ajornaria ajornarien ajornaries ajornarà ajornaràs ajornaré ajornaríem ajornaríeu ajornassen ajornasses ajornassin ajornassis ajornat ajornats ajornau ajornava ajornaven ajornaves ajorne ajornem ajornen ajornes ajornessen ajornesses ajornessin ajornessis ajorneu ajorni ajornin ajornis ajorno ajornà ajornàrem ajornàreu ajornàs ajornàssem ajornàsseu ajornàssim ajornàssiu ajornàvem ajornàveu ajornés ajornéssem ajornésseu ajornéssim ajornéssiu ajorní alg bal bal (1) occ sept val v
αναβάλλω
Posposar, traslladar per més endavant una tasca o esdeveniment

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ n fem
βοήθεια
Cosa que serveix per ajudar.
(antigament) Socors, favor.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ n masc
βοηθός
Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajud ajuda ajudada ajudades ajudam ajudant ajudar ajudara ajudaran ajudarem ajudaren ajudares ajudareu ajudaria ajudarien ajudaries ajudarà ajudaràs ajudaré ajudaríem ajudaríeu ajudassen ajudasses ajudassin ajudassis ajudat ajudats ajudau ajudava ajudaven ajudaves ajude ajudem ajuden ajudes ajudessen ajudesses ajudessin ajudessis ajudeu ajudi ajudin ajudis ajudo ajudà ajudàrem ajudàreu ajudàs ajudàssem ajudàsseu ajudàssim ajudàssiu ajudàvem ajudàveu ajudés ajudéssem ajudésseu ajudéssim ajudéssiu ajudí alg bal bal (1) occ sept val v
βοηθάω βοηθώ

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ n masc
δημαρχείο
Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ajust ajusta ajustada ajustades ajustam ajustant ajustar ajustara ajustaran ajustarem ajustaren ajustares ajustareu ajustaria ajustarien ajustaries ajustarà ajustaràs ajustaré ajustaríem ajustaríeu ajustassen ajustasses ajustassin ajustassis ajustat ajustats ajustau ajustava ajustaven ajustaves ajuste ajustem ajusten ajustes ajustessen ajustesses ajustessin ajustessis ajusteu ajusti ajustin ajustis ajusto ajustà ajustàrem ajustàreu ajustàs ajustàssem ajustàsseu ajustàssim ajustàssiu ajustàvem ajustàveu ajustés ajustéssem ajustésseu ajustéssim ajustéssiu ajustí alg bal bal (1) occ sept val v
ρυθμίζω
Igualar una cosa amb altra, arreglar-la, acomodar-la, fer-la venir bé.
Arreglar alguna cosa a allò que és just.

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ adv
πάντως
Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al dente /aɫˈden.te/ /aɫˈdɛn.te/ adv
αλ ντέντε

al detall /aɫ.deˈtaʎ/ /əɫ.dəˈtaʎ/ adv
λιανικός

ala /ˈa.ɫa/ n fem
φτερό πτέρυγα
Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.
φτερό
Part lateral o auxiliar d'una construcció.
(futbol) Cadascuna de les dues parelles de jugadors formades per l'extrem i l'interior d'un mateix costat del camp de joc.

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ n masc
αλάβαστρο
Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ n masc
αποστακτήρας

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ n fem
συναγερμός
Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmant /a.ɫarˈman/ /a.ɫaɾˈman/ /a.ɫaɾˈmant/ /ə.ɫərˈman/ /ə.ɫəɾˈmant/ adj
ανησυχητικός

alatzà /a.ɫaˈd͡za/ /ə.ɫəˈd͡za/ adj masc
καστανοκόκκινος

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ n fem
ανατολή
Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ n fem
αυγή

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ adj masc
Αλβανικά
Relatiu a Albània

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ n masc
Αλβανικά
Natural d'Albània.
αλβανικά Αλβανικά
(només en singular) Llengua parlada a Albània, el Kosovo i a zones de Macedònia.

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ n fem
σαμάρι
Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ n masc
άλμπατρος

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ n masc
βερίκοκο

alberg de joventut n masc
ξενώνας νεότητας

alberginiera /aɫ.beɾ.d͡ʒi.niˈe.ɾa/ /əɫ.βər.ʒi.niˈe.ɾə/ n fem
μελιτζάνα

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ n fem
μελιτζάνα

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ n masc
αλφισμός

alburn /aɫˈbuɾn/ /əɫˈβurn/ n masc
σίρκο

albúmina /aɫˈbu.mi.na/ /əɫˈβu.mi.nə/ n fem
λευκωματίνη

alcaloide /aɫ.kaˈɫɔj.ðe/ /əɫ.kəˈɫɔj.ðə/ n masc
αλκαλοειδή

alcalí /aɫ.kaˈɫi/ /əɫ.kəˈɫi/ adj masc
αλκαλικός

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ n masc
οινόπνευμα αλκοόλ

alcoholisme /aɫ.ko.oˈɫiz.me/ /əɫ.ko.oˈɫiz.mə/ /əɫ.ku.uˈɫiz.mə/ n masc
αλκοολισμός

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ adj masc
αλκοολικός
Relatiu a l’alcohol.
Relatiu a l’alcoholisme.

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ n masc
αλκοολικός
Persona addicta a l’alcohol, que pateix alcoholisme.

aldehid /aɫ.deˈit/ /əɫ.dəˈit/ n masc
αλδεΰδη

aleatori /a.ɫe.aˈtɔ.ɾi/ aleatòria adj masc
τυχαίος

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ n fem
χαρά
Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ adj masc
γερμανικός γερμανικά
Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ n masc
γερμανικά γερμανικός
Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ n fem
σουβλί

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ n fem
πτερύγιο
Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

alfa /ˈaɫ.fa/ /ˈaɫ.fə/ n fem
άλφα

alfabet /aɫ.faˈbet/ n masc
αλφάβητο

alfabetització /aɫ.fa.βe.ti.d͡za.siˈo/ /aɫ.fa.βe.ti.za.siˈo/ /əɫ.fə.βə.tid.zə.siˈo/ n fem
αλφαβητισμός

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ n masc
αξιωματικός

alfàbrega /aɫˈfa.bɾe.ɣa/ /əɫˈfa.βɾə.ɣə/ n fem
βασιλικός

alga /ˈaɫ.ɣa/ n fem
φύκι

algerià /əɫ.ʒə.ɾiˈa/ /əʎ.ʒə.ɾiˈa/ adj masc
αλγερινός
Relatiu a Algèria.

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ n masc
αλγόριθμος

algun /aɫˈɣun/ adj masc
μερικά

alguna cosa pronoun
κάτι

algàlia /aɫˈɣa.ɫi.a/ /əɫˈɣa.ɫi.ə/ n fem
μόσχος
Perfum extret de les glàndules del gat mesquer.

algú /aɫˈɣu/ pronoun
κάποιος

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ n fem
βέρα
Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
Connexió o parentiu contret per via de casament.

aliat /a.ɫiˈat/ /ə.ɫiˈat/ n masc
σύμμαχος
Cadascun dels membres d'una aliança i en especial els pertanyents a la mateixa aliança de la que hom parla.

aliatge /a.ɫiˈa.d͡ʒe/ /ə.ɫiˈa.d͡ʒə/ n masc
κράμα

alicates /a.ɫiˈka.tes/ /ə.ɫiˈka.təs/ n fem
πένσα

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aliena alienada alienades alienam alienant alienar alienara alienaran alienarem alienaren alienares alienareu alienaria alienarien alienaries alienarà alienaràs alienaré alienaríem alienaríeu alienassen alienasses alienassin alienassis alienat alienats alienau alienava alienaven alienaves aliene alienem alienen alienes alienessen alienesses alienessin alienessis alieneu alieni alienin alienis alieno alienà alienàrem alienàreu alienàs alienàssem alienàsseu alienàssim alienàssiu alienàvem alienàveu alienés alienéssem alienésseu alienéssim alienéssiu aliení alièn bal bal (1) occ sept val v
αποξενώνω
Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ n masc
τροφή

alimentació /a.ɫi.men.ta.siˈo/ /ə.ɫi.mən.tə.siˈo/ n fem
διατροφή

all /ˈaʎ/ n masc
σκόρδο
(botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allau /aˈʎaw/ /əˈʎaw/ n fem
χιονοστιβάδα

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. allet alleta alletada alletades alletam alletant alletar alletara alletaran alletarem alletaren alletares alletareu alletaria alletarien alletaries alletarà alletaràs alletaré alletaríem alletaríeu alletassen alletasses alletassin alletassis alletat alletats alletau alletava alletaven alletaves allete alletem alleten alletes alletessen alletesses alletessin alletessis alleteu alleti alletin alletis alleto alletà alletàrem alletàreu alletàs alletàssem alletàsseu alletàssim alletàssiu alletàvem alletàveu alletés alletéssem alletésseu alletéssim alletéssiu alletí bal bal (1) occ sept val v
βυζαίνω

alliberar /a.ʎi.beˈɾaɾ/ /a.ʎi.βeˈɾa/ /ə.ʎi.βəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alliber allibera alliberada alliberades alliberam alliberant alliberar alliberara alliberaran alliberarem alliberaren alliberares alliberareu alliberaria alliberarien alliberaries alliberarà alliberaràs alliberaré alliberaríem alliberaríeu alliberassen alliberasses alliberassin alliberassis alliberat alliberats alliberau alliberava alliberaven alliberaves allibere alliberem alliberen alliberes alliberessen alliberesses alliberessin alliberessis allibereu alliberi alliberin alliberis allibero alliberà alliberàrem alliberàreu alliberàs alliberàssem alliberàsseu alliberàssim alliberàssiu alliberàvem alliberàveu alliberés alliberéssem alliberésseu alliberéssim alliberéssiu alliberí bal bal (1) occ sept val v
ελευθερώνω
Donar llibertat.
Eliminar d'alguna cosa, traves, molèsties, riscos, etc.

alligar /a.ʎiˈɣa/ /a.ʎiˈɣaɾ/ /ə.ʎiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg allig alliga alligada alligades alligam alligant alligar alligara alligaran alligarem alligaren alligares alligareu alligaria alligarien alligaries alligarà alligaràs alligaré alligaríem alligaríeu alligassen alligasses alligassin alligassis alligat alligats alligau alligava alligaven alligaves alligo alligue alliguem alliguen alligues alliguessen alliguesses alliguessin alliguessis alligueu alligui alliguin alliguis alligués alliguéssem alliguésseu alliguéssim alliguéssiu alliguí alligà alligàrem alligàreu alligàs alligàssem alligàsseu alligàssim alligàssiu alligàvem alligàveu bal bal (1) occ sept val v
συνασπίζομαι

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg allisa allisada allisades allisam allisant allisar allisara allisaran allisarem allisaren allisares allisareu allisaria allisarien allisaries allisarà allisaràs allisaré allisaríem allisaríeu allisassen allisasses allisassin allisassis allisat allisats allisau allisava allisaven allisaves allise allisem allisen allises allisessen allisesses allisessin allisessis alliseu allisi allisin allisis alliso allisà allisàrem allisàreu allisàs allisàssem allisàsseu allisàssim allisàssiu allisàvem allisàveu allisés alliséssem allisésseu alliséssim alliséssiu allisí allís bal bal (1) occ sept val v
εξομαλύνω
Posar llisa alguna cosa.
Igualar, posar planes i llises les parets.

allotjament /a.ʎo.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎo.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎo.d͡ʒəˈment/ /ə.ʎu.d͡ʒəˈmen/ n masc
κατάλυμα
Acció i efecte d'allotjar o allotjar-se.
Lloc on un s'allotja.

allunatge n masc
προσελήνωση

allà /aˈʎa/ adv
εκεί

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ n masc
αλμανάκ

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ adv
τουλάχιστον

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ n masc
ναύαρχος

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ n fem
ελεημοσύνη

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ n fem
κορυδαλλός
(aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ n fem
αλπάκα αλπακά

alquena /aɫˈke.na/ /əɫˈkɛ.nə/ n fem
χένα

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ n neut
αλχημιστής

alquímia /aɫˈki.mi.a/ n fem
αλχημεία

alsacià /aɫ.sa.siˈa/ adj masc
Αλσατή
Relatiu o pertanyent d'Alsàcia.

alsacià /aɫ.sa.siˈa/ n masc
Αλσατή
Persona que habita o és originària d'Alsàcia.

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ adj masc
ψηλός
De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
Situat en un punt elevat.

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ n masc
βωμός

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ n masc
μεγάφωνο

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ adj masc
εναλλακτικός

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ adv
εναλλακτικά

alto /ˈaɫ.to/ /ˈaɫ.tu/ Interjection
διακοπή

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ pronoun
άλλος

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ n masc
αλτρουισμός

altura /aɫˈtu.ɾa/ /əɫˈtu.ɾə/ n fem
ύψος

alum /aˈɫum/ /əˈɫum/ n masc
στυπτηρία

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ n masc
αλουμίνιο αργίλιο

alumne /aˈɫum.ne/ /əˈɫum.nə/ n masc
μαθητής

alveolar /aɫ.ve.oˈɫaɾ/ /aɫ.βe.oˈɫar/ /aɫ.βe.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.uˈɫar/ /əɫ.βə.uˈɫar/ adj
φατνιακός

alvocat /aɫ.voˈkat/ /aɫ.βoˈkat/ /əɫ.voˈkat/ /əɫ.vuˈkat/ /əɫ.βuˈkat/ n masc
αβοκάντο

alvèol /aɫˈvɛ.oɫ/ /aɫˈβɛ.oɫ/ /əɫˈvɛ.uɫ/ /əɫˈβɛ.uɫ/ n masc
κυψελίδα
(anatomia) Qualsevol cavitat minúscula dels organismes vius.

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ n masc
δρυμός
Bosc d'alzines.

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ n fem
ισχυρισμός

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. al·leg al·lega al·legada al·legades al·legam al·legant al·legar al·legara al·legaran al·legarem al·legaren al·legares al·legareu al·legaria al·legarien al·legaries al·legarà al·legaràs al·legaré al·legaríem al·legaríeu al·legassen al·legasses al·legassin al·legassis al·legat al·legats al·legau al·legava al·legaven al·legaves al·lego al·legue al·leguem al·leguen al·legues al·leguessen al·leguesses al·leguessin al·leguessis al·legueu al·legui al·leguin al·leguis al·legués al·leguéssem al·leguésseu al·leguéssim al·leguéssiu al·leguí al·legà al·legàrem al·legàreu al·legàs al·legàssem al·legàsseu al·legàssim al·legàssiu al·legàvem al·legàveu bal bal (1) occ sept val v
ισχυρίζομαι
Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
(dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
αλληγορία

al·lel /aɫˈɫɛɫ/ /aˈɫɛɫ/ /əɫˈɫɛɫ/ /əˈɫɛɫ/ n masc
αλληλόμορφo

al·lelopatia /a.ɫe.ɫo.paˈti.a/ /aɫ.ɫe.ɫo.paˈti.a/ /ə.ɫə.ɫu.pəˈti.ə/ /əɫ.ɫə.ɫo.pəˈti.ə/ /əɫ.ɫə.ɫu.pəˈti.ə/ n fem
αλληλοπάθεια

al·leluia /a.ɫeˈɫu.ja/ /aɫ.ɫeˈɫu.ja/ /ə.ɫəˈɫu.jə/ /əɫ.ɫəˈɫu.jə/ Interjection
αλληλούια

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ n masc
αλιγάτορας

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
παρήχηση

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ n fem
παραίσθηση

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ adj masc
παραισθησιογόνος
Que causa al·lucinacions.

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ n masc
παραισθησιογόνο
Substància que causa al·lucinacions.

al·lusió /a.ɫu.ziˈo/ /aɫ.ɫu.ziˈo/ /ə.ɫu.ziˈo/ /əɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
νύξη

al·lèrgia /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /əɫˈɫɛr.ʒi.ə/ /əɫˈɫɛɾ.ʒi.ə/ /əˈɫɛr.ʒi.ə/ n fem
αλλεργία

al·lèrgic /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /əɫˈɫɛr.ʒik/ /əɫˈɫɛɾ.ʒik/ /əˈɫɛr.ʒik/ adj masc
αλλεργικός

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ adj masc
ξενόγλωσσος
De llengua usual o materna diferent de l'oficial o majoritària del país.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ n masc
ξενόγλωσσος
Variant d’un fonema que apareix en un context determinat.

alàlia /aˈɫa.ɫi.a/ /əˈɫa.ɫi.ə/ n fem
αλαλία

alçaprem /ˌaɫ.saˈpɾem/ /ˌaɫ.səˈpɾem/ n masc
μοχλός

alè /aˈɫe/ /əˈɫə/ /əˈɫɛ/ n masc
αναπνοή ανάσα

alèxia /aˈɫɛk.si.a/ /əˈɫɛk.si.ə/ n fem
αλεξία

alíquota /aˈɫi.kwo.ta/ /əˈɫi.kwo.tə/ adj fem
ομαλός διαιρέτης

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amag amaga amagada amagades amagam amagant amagar amagara amagaran amagarem amagaren amagares amagareu amagaria amagarien amagaries amagarà amagaràs amagaré amagaríem amagaríeu amagassen amagasses amagassin amagassis amagat amagats amagau amagava amagaven amagaves amago amague amaguem amaguen amagues amaguessen amaguesses amaguessin amaguessis amagueu amagui amaguin amaguis amagués amaguéssem amaguésseu amaguéssim amaguéssiu amaguí amagà amagàrem amagàreu amagàs amagàssem amagàsseu amagàssim amagàssiu amagàvem amagàveu bal bal (1) occ sept val v
κρύβω
Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.

amalgama /a.maɫˈɣa.ma/ /ə.məɫˈɣa.mə/ n fem
αμάλγαμα

amanida /a.maˈni.ða/ n fem
σαλάτα

amanita /a.maˈni.ta/ /ə.məˈni.tə/ n fem
αμανίτης

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ n neut
εραστής
Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg am ama amada amades amam amant amar amara amaran amarem amaren amares amareu amaria amarien amaries amarà amaràs amaré amaríem amaríeu amassen amasses amassin amassis amat amats amau amava amaven amaves ame amem amen ames amessen amesses amessin amessis ameu ami amin amis amo amà amàrem amàreu amàs amàssem amàsseu amàssim amàssiu amàvem amàveu amés améssem amésseu améssim améssiu amí bal bal (1) occ sept val v
αγαπώ

amarg /aˈmaɾk/ adj masc
πικρός
De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ n fem
πίκρα

amazona /a.maˈzo.na/ /ə.məˈzo.nə/ n fem
αμαζόνα
Dona atlètica, viril, guerrera.

amb /am/ preposition
με
Nexe que indica companyia o inclusió.
Introdueix el complement verbal d'instrument.

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ n fem
πρεσβεία

ambaixador /am.ba.ʃaˈðoɾ/ /am.baj.ʃaˈðo/ /am.baj.ʃaˈðoɾ/ n masc
πρέσβης

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. ambicion ambiciona ambicionada ambicionades ambicionam ambicionant ambicionar ambicionara ambicionaran ambicionarem ambicionaren ambicionares ambicionareu ambicionaria ambicionarien ambicionaries ambicionarà ambicionaràs ambicionaré ambicionaríem ambicionaríeu ambicionassen ambicionasses ambicionassin ambicionassis ambicionat ambicionats ambicionau ambicionava ambicionaven ambicionaves ambicione ambicionem ambicionen ambiciones ambicionessen ambicionesses ambicionessin ambicionessis ambicioneu ambicioni ambicionin ambicionis ambiciono ambicionà ambicionàrem ambicionàreu ambicionàs ambicionàssem ambicionàsseu ambicionàssim ambicionàssiu ambicionàvem ambicionàveu ambicionés ambicionéssem ambicionésseu ambicionéssim ambicionéssiu ambicioní bal bal (1) occ sept val v
φιλοδοξώ

ambició /am.bi.siˈo/ n fem
φιλοδοξία

ambidextre /am.biˈðeks.tɾe/ /əm.biˈðəks.tɾə/ /əm.biˈðɛks.tɾə/ adj masc
αμφιδέξιος

ambient /am.biˈen/ /am.biˈent/ /əm.biˈen/ /əm.biˈent/ n masc
περιβάλλον
Aire que envolta un espai concret.
Conjunt de costums, d'esdeveniments, etc., entre els quals viu una persona o es produeix un fet, i que poden actuar sobre l'individu.

ambigu /amˈbi.ɣu/ /əmˈbi.ɣu/ adj masc
διφορούμενος

ambivalència /am.bi.vaˈɫɛn.si.a/ /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/ /əm.bi.vəˈɫɛn.si.ə/ /əm.bi.βəˈɫɛn.si.ə/ n fem
αμφιθυμία

ambrat /amˈbɾat/ /əmˈbɾat/ adj masc
κεχριμπαρένιος

ambre /ˈam.bɾə/ n masc
κεχριμπάρι
(invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ n fem
αμβροσία

ambulatori /am.bu.ɫaˈtɔ.ɾi/ ambulatòria adj masc
περιπατητικός
Relatiu al fet de caminar.
(medicina) Que permet al malalt moure’s, que no ha de fer llit.

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ n fem
ασθενοφόρο

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ n fem
απειλή

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ adj masc
απειλητικός
Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amenace amenacem amenacen amenaces amenacessen amenacesses amenacessin amenacessis amenaceu amenaci amenacin amenacis amenacés amenacéssem amenacésseu amenacéssim amenacéssiu amenací amenaç amenaça amenaçada amenaçades amenaçam amenaçant amenaçar amenaçara amenaçaran amenaçarem amenaçaren amenaçares amenaçareu amenaçaria amenaçarien amenaçaries amenaçarà amenaçaràs amenaçaré amenaçaríem amenaçaríeu amenaçassen amenaçasses amenaçassin amenaçassis amenaçat amenaçats amenaçau amenaçava amenaçaven amenaçaves amenaço amenaçà amenaçàrem amenaçàreu amenaçàs amenaçàssem amenaçàsseu amenaçàssim amenaçàssiu amenaçàvem amenaçàveu bal bal (1) occ sept val v
απειλώ

americi /ə.məˈɾi.si/ n masc
αμερίκιο

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ adj masc
αμερικανικός
relacionat amb Amèrica

ametista /ə.məˈtis.tə/ n fem
αμέθυστος
Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametista /ə.məˈtis.tə/ n masc
αμέθυστος
Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ n fem
αμύγδαλο μύγδαλο

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ amfíbia adj masc
αμφίβιος
Criatura o objecte que pot viure o desplaçar-se per aigua i per terra

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ n masc
αμφίβιο
Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amfiteatre /aɱ.fi.teˈa.tɾe/ n masc
αμφιθέατρο

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ n masc
αμίαντος

amic /aˈmik/ n masc
φίλος
Que té amistat.

amilasa /a.miˈɫa.za/ /ə.miˈɫa.zə/ n fem
αμυλάση

amistat /a.misˈtat/ n fem
φιλία
Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ adj masc
φιλικός

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ n fem
αμνηστία

amnistiar /am.nis.tiˈa/ /am.nis.tiˈaɾ/ /əm.nis.tiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg amnistia amnistiada amnistiades amnistiam amnistiant amnistiar amnistiara amnistiaran amnistiarem amnistiaren amnistiares amnistiareu amnistiaria amnistiarien amnistiaries amnistiarà amnistiaràs amnistiaré amnistiaríem amnistiaríeu amnistiassen amnistiasses amnistiassin amnistiassis amnistiat amnistiats amnistiau amnistiava amnistiaven amnistiaves amnistie amnistiem amnistien amnisties amnistiessen amnistiesses amnistiessin amnistiessis amnistieu amnistii amnistio amnistià amnistiàrem amnistiàreu amnistiàs amnistiàssem amnistiàsseu amnistiàssim amnistiàssiu amnistiàvem amnistiàveu amnistiés amnistiéssem amnistiésseu amnistiéssim amnistiéssiu amnistií amnistiï amnistiïn amnistiïs bal bal (1) occ sept val v
αμνηστεύω

amnèsia /amˈnɛ.zi.a/ /əmˈnɛ.zi.ə/ n fem
αμνησία

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amonest amonesta amonestada amonestades amonestam amonestant amonestar amonestara amonestaran amonestarem amonestaren amonestares amonestareu amonestaria amonestarien amonestaries amonestarà amonestaràs amonestaré amonestaríem amonestaríeu amonestassen amonestasses amonestassin amonestassis amonestat amonestats amonestau amonestava amonestaven amonestaves amoneste amonestem amonesten amonestes amonestessen amonestesses amonestessin amonestessis amonesteu amonesti amonestin amonestis amonesto amonestà amonestàrem amonestàreu amonestàs amonestàssem amonestàsseu amonestàssim amonestàssiu amonestàvem amonestàveu amonestés amonestéssem amonestésseu amonestéssim amonestéssiu amonestí bal bal (1) occ sept val v
νουθετώ
Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ n
αγάπη έρωτας
Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amoralitat /a.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /ə.mo.ɾə.ɫiˈtat/ /ə.mu.ɾə.ɫiˈtat/ n fem
αμοραλισμός

amorós /a.moˈɾos/ /ə.moˈɾos/ /ə.muˈɾos/ adj masc
ερωτικός

ampere /amˈpeɾ/ /əmˈper/ n masc
αμπέρ

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ adj masc
ευρύς φαρδύς
Que té unes mides grans en amplària.

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ n fem
πλάτος

ampolla /amˈpo.ʎa/ n fem
μπουκάλι
Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ n fem
ακρωτηριασμός

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. amput amputa amputada amputades amputam amputant amputar amputara amputaran amputarem amputaren amputares amputareu amputaria amputarien amputaries amputarà amputaràs amputaré amputaríem amputaríeu amputassen amputasses amputassin amputassis amputat amputats amputau amputava amputaven amputaves ampute amputem amputen amputes amputessen amputesses amputessin amputessis amputeu amputi amputin amputis amputo amputà amputàrem amputàreu amputàs amputàssem amputàsseu amputàssim amputàssiu amputàvem amputàveu amputés amputéssem amputésseu amputéssim amputéssiu amputí bal bal (1) occ sept val v
ακρωτηριάζω

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ n masc
φυλαχτό

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ adv
πάνω
En direcció de baix a un lloc més alt.

amén /əˈmen/ Interjection
αμήν

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ n fem
αμυγδαλή

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ n masc
ανακόλουθο

anacronisme /a.na.kɾoˈniz.me/ /ə.nə.kɾoˈniz.mə/ /ə.nə.kɾuˈniz.mə/ n masc
αναχρονισμός

anaerobi /an.a.eˈɾɔ.bi/ /ən.ə.eˈɾɔ.βi/ anaeròbia adj masc
αναερόβιος
Dit de l’organisme que no necessita oxigen lliure per respirar i que, per tant, es pot desenvolupar sense oxigen.

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ n masc
ανάγραμμα

anagramatitzar /a.na.ɣɾa.ma.tiˈd͡za/ /a.na.ɣɾa.ma.tiˈza/ /a.na.ɣɾa.ma.tiˈzaɾ/ /ə.nə.ɣɾə.mə.tiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anagramatitz anagramatitza anagramatitzada anagramatitzades anagramatitzam anagramatitzant anagramatitzar anagramatitzara anagramatitzaran anagramatitzarem anagramatitzaren anagramatitzares anagramatitzareu anagramatitzaria anagramatitzarien anagramatitzaries anagramatitzarà anagramatitzaràs anagramatitzaré anagramatitzaríem anagramatitzaríeu anagramatitzassen anagramatitzasses anagramatitzassin anagramatitzassis anagramatitzat anagramatitzats anagramatitzau anagramatitzava anagramatitzaven anagramatitzaves anagramatitze anagramatitzem anagramatitzen anagramatitzes anagramatitzessen anagramatitzesses anagramatitzessin anagramatitzessis anagramatitzeu anagramatitzi anagramatitzin anagramatitzis anagramatitzo anagramatitzà anagramatitzàrem anagramatitzàreu anagramatitzàs anagramatitzàssem anagramatitzàsseu anagramatitzàssim anagramatitzàssiu anagramatitzàvem anagramatitzàveu anagramatitzés anagramatitzéssem anagramatitzésseu anagramatitzéssim anagramatitzéssiu anagramatitzí bal bal (1) occ sept val v
αναγραμματίζω

analfabet /a.naɫ.faˈbet/ /ə.nəɫ.fəˈbət/ /ə.nəɫ.fəˈbɛt/ /ə.nəɫ.fəˈβɛt/ n masc
αναλφάβητος

analgèsia /a.naɫˈd͡ʒɛ.zi.a/ /ə.nəɫˈʒɛ.zi.ə/ /ə.nəʎˈʒɛ.zi.ə/ n fem
αναλγησία
Incapacitat per sentir dolor.

analgèsic /a.naɫˈd͡ʒɛ.zik/ /ə.nəɫˈʒɛ.zik/ /ə.nəʎˈʒɛ.zik/ adj masc
αναλγητικό

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg analitz analitza analitzada analitzades analitzam analitzant analitzar analitzara analitzaran analitzarem analitzaren analitzares analitzareu analitzaria analitzarien analitzaries analitzarà analitzaràs analitzaré analitzaríem analitzaríeu analitzassen analitzasses analitzassin analitzassis analitzat analitzats analitzau analitzava analitzaven analitzaves analitze analitzem analitzen analitzes analitzessen analitzesses analitzessin analitzessis analitzeu analitzi analitzin analitzis analitzo analitzà analitzàrem analitzàreu analitzàs analitzàssem analitzàsseu analitzàssim analitzàssiu analitzàvem analitzàveu analitzés analitzéssem analitzésseu analitzéssim analitzéssiu analitzí bal bal (1) occ sept val v
αναλύω

analogia /a.na.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.na.ɫoˈʒi.a/ /ə.nə.ɫoˈʒi.ə/ /ə.nə.ɫuˈʒi.ə/ n fem
αναλογία
(filologia) Procés de creació o modificació de mots per adaptació a un model conegut d’un grup de mots.

ananàs /a.naˈnas/ /ə.nəˈnas/ n masc
ανανάς
Planta herbàcia, perenne, de la família de les bromeliàcies, cultivada pel seu fruit (Ananas comosus).

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ anar-se'n v
πάω πηγαίνω
Moure's d'un lloc a un altre.

anarquia /a.naɾˈki.a/ n fem
αναρχία

anarquisme /a.naɾˈkiz.me/ n masc
αναρχισμός

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ n fem
ανατομία

anatòmicament /a.naˌtɔ.mi.kaˈmen/ /a.naˌtɔ.mi.kaˈment/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈmen/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈment/ adv
ανατομικά

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg ancor ancora ancorada ancorades ancoram ancorant ancorar ancorara ancoraran ancorarem ancoraren ancorares ancorareu ancoraria ancorarien ancoraries ancorarà ancoraràs ancoraré ancoraríem ancoraríeu ancorassen ancorasses ancorassin ancorassis ancorat ancorats ancorau ancorava ancoraven ancoraves ancore ancorem ancoren ancores ancoressen ancoresses ancoressin ancoressis ancoreu ancori ancorin ancoris ancoro ancorà ancoràrem ancoràreu ancoràs ancoràssem ancoràsseu ancoràssim ancoràssiu ancoràvem ancoràveu ancorés ancoréssem ancorésseu ancoréssim ancoréssiu ancorí bal bal (1) occ sept val v
αγκιροβολώ

andalús /ən.dəˈɫus/ adj masc
ανδαλουσιανός
Relatiu o pertanyent a Andalusia, als seus habitants o al dialecte.

andalús /ən.dəˈɫus/ n masc
ανδαλουσιανός
Natural d’Andalusia.

androgen /anˈdɾɔ.d͡ʒen/ /anˈdɾɔ.ʒen/ /ənˈdɾɔ.ʒən/ n masc
ανδρογόνο

androgin /anˈdɾɔ.d͡ʒin/ /ənˈdɾɔ.ʒin/ andrògina adj masc
ανδρόγυνος

androide /anˈdɾɔj.ðe/ /ənˈdɾɔj.ðə/ n masc
ανδροειδές

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ n masc
δαχτυλίδι
Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.

anestesiar /a.nes.te.ziˈa/ /a.nes.te.ziˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anestesia anestesiada anestesiades anestesiam anestesiant anestesiar anestesiara anestesiaran anestesiarem anestesiaren anestesiares anestesiareu anestesiaria anestesiarien anestesiaries anestesiarà anestesiaràs anestesiaré anestesiaríem anestesiaríeu anestesiassen anestesiasses anestesiassin anestesiassis anestesiat anestesiats anestesiau anestesiava anestesiaven anestesiaves anestesie anestesiem anestesien anestesies anestesiessen anestesiesses anestesiessin anestesiessis anestesieu anestesii anestesio anestesià anestesiàrem anestesiàreu anestesiàs anestesiàssem anestesiàsseu anestesiàssim anestesiàssiu anestesiàvem anestesiàveu anestesiés anestesiéssem anestesiésseu anestesiéssim anestesiéssiu anestesií anestesiï anestesiïn anestesiïs bal bal (1) occ sept val v
αναισθητοποιώ

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ n fem
αναισθησία

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ n masc
γωνία
(matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.
(hoquei sobre patins) Cadascuna de les quatre cantonades de l'àrea de penal, des de les quals s'executen les faltes comeses dintre l'àrea que no han estat sancionades amb un penal.

angle recte /ˌaŋ.ɡɫeˈrɛk.te/ n masc
ορθή γωνία

anglicisme /aŋ.ɡɫiˈsiz.me/ /əŋ.ɡɫiˈsiz.mə/ n masc
αγγλισμός
Mot o construcció importada en una llengua a partir de l'anglès, en forma adaptada o no.

anglicitzar /aŋ.ɡɫi.siˈd͡za/ /aŋ.ɡɫi.siˈza/ /aŋ.ɡɫi.siˈzaɾ/ /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anglicitz anglicitza anglicitzada anglicitzades anglicitzam anglicitzant anglicitzar anglicitzara anglicitzaran anglicitzarem anglicitzaren anglicitzares anglicitzareu anglicitzaria anglicitzarien anglicitzaries anglicitzarà anglicitzaràs anglicitzaré anglicitzaríem anglicitzaríeu anglicitzassen anglicitzasses anglicitzassin anglicitzassis anglicitzat anglicitzats anglicitzau anglicitzava anglicitzaven anglicitzaves anglicitze anglicitzem anglicitzen anglicitzes anglicitzessen anglicitzesses anglicitzessin anglicitzessis anglicitzeu anglicitzi anglicitzin anglicitzis anglicitzo anglicitzà anglicitzàrem anglicitzàreu anglicitzàs anglicitzàssem anglicitzàsseu anglicitzàssim anglicitzàssiu anglicitzàvem anglicitzàveu anglicitzés anglicitzéssem anglicitzésseu anglicitzéssim anglicitzéssiu anglicitzí bal bal (1) occ sept val v
αγγλοποιώ

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ adj
αγγλοσαξονικός
Relatiu als pobles anglosaxons.
Relatiu a la cultura britànica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ n masc
αγγλοσαξονικός
Individu dels pobles germànics que envaïren el sud i l'est de la Gran Bretanya al començament del segle V.
Individu de cultura britànica.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ n masc
Αγγλικά αγγλικά
(només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

angolès /aŋ.ɡoˈɫes/ /əŋ.ɡoˈɫəs/ /əŋ.ɡuˈɫɛs/ adj masc
ανγκολέζικος
Relatiu o pertanyent a Angola.

angolès /aŋ.ɡoˈɫes/ /əŋ.ɡoˈɫəs/ /əŋ.ɡuˈɫɛs/ n masc
ανγκολέζικος
Habitant d'Angola

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ n fem
χέλι

anguila elèctrica n fem
ηλεκτροφόρο χέλι

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ n fem
οδύνη

animació n fem
απεικόνιση

animal /ə.niˈmaɫ/ n masc
ζώο

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anim anima animada animades animam animant animar animara animaran animarem animaren animares animareu animaria animarien animaries animarà animaràs animaré animaríem animaríeu animassen animasses animassin animassis animat animats animau animava animaven animaves anime animem animen animes animessen animesses animessin animessis animeu animi animin animis animo animà animàrem animàreu animàs animàssem animàsseu animàssim animàssiu animàvem animàveu animés animéssem animésseu animéssim animéssiu animí bal bal (1) occ sept val v
ζωντανεύω
Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

anit /aˈnit/ /əˈnit/ adv
απόψε
Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. anivell anivella anivellada anivellades anivellam anivellant anivellar anivellara anivellaran anivellarem anivellaren anivellares anivellareu anivellaria anivellarien anivellaries anivellarà anivellaràs anivellaré anivellaríem anivellaríeu anivellassen anivellasses anivellassin anivellassis anivellat anivellats anivellau anivellava anivellaven anivellaves anivelle anivellem anivellen anivelles anivellessen anivellesses anivellessin anivellessis anivelleu anivelli anivellin anivellis anivello anivellà anivellàrem anivellàreu anivellàs anivellàssem anivellàsseu anivellàssim anivellàssiu anivellàvem anivellàveu anivellés anivelléssem anivellésseu anivelléssim anivelléssiu anivellí bal bal (1) occ sept val v
ισοπεδώνω
Posar un pla en posició horitzontal justa.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ n masc
επέτειος
Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.

anió /a.niˈo/ /ə.niˈo/ n masc
ανιόν

annexió /an.nek.siˈo/ /ən.nək.siˈo/ n masc
προσάρτηση

anodí /a.noˈði/ /ə.noˈði/ /ə.nuˈði/ adj masc
ανώδυνος

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anomena anomenada anomenades anomenam anomenant anomenar anomenara anomenaran anomenarem anomenaren anomenares anomenareu anomenaria anomenarien anomenaries anomenarà anomenaràs anomenaré anomenaríem anomenaríeu anomenassen anomenasses anomenassin anomenassis anomenat anomenats anomenau anomenava anomenaven anomenaves anomene anomenem anomenen anomenes anomenessen anomenesses anomenessin anomenessis anomeneu anomeni anomenin anomenis anomeno anomenà anomenàrem anomenàreu anomenàs anomenàssem anomenàsseu anomenàssim anomenàssiu anomenàvem anomenàveu anomenés anomenéssem anomenésseu anomenéssim anomenéssiu anomení anomèn bal bal (1) occ sept val v
διορίζω
Posar nom.

anorèxia /a.noˈɾɛk.si.a/ /ə.noˈɾɛk.si.ə/ /ə.nuˈɾɛk.si.ə/ n fem
ανορεξία

anorèxia nerviosa n fem
νευρική ανορεξία

anquilosar /aŋ.ki.ɫoˈza/ /aŋ.ki.ɫoˈzaɾ/ /əŋ.ki.ɫoˈza/ /əŋ.ki.ɫuˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anquilosa anquilosada anquilosades anquilosam anquilosant anquilosar anquilosara anquilosaran anquilosarem anquilosaren anquilosares anquilosareu anquilosaria anquilosarien anquilosaries anquilosarà anquilosaràs anquilosaré anquilosaríem anquilosaríeu anquilosassen anquilosasses anquilosassin anquilosassis anquilosat anquilosats anquilosau anquilosava anquilosaven anquilosaves anquilose anquilosem anquilosen anquiloses anquilosessen anquilosesses anquilosessin anquilosessis anquiloseu anquilosi anquilosin anquilosis anquiloso anquilosà anquilosàrem anquilosàreu anquilosàs anquilosàssem anquilosàsseu anquilosàssim anquilosàssiu anquilosàvem anquilosàveu anquilosés anquiloséssem anquilosésseu anquiloséssim anquiloséssiu anquilosí anquilòs bal bal (1) occ sept val v
αγκυλώνω

ansa /ˈan.sa/ /ˈan.sə/ n fem
χειρολαβή
Cadascun dels elements situats a cada banda d'un cistell, d'una olla o d'una cassola, que es fan servir per agafar aquests objectes.

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ n fem
άγχος

ansiós /an.siˈos/ /ən.siˈos/ adj masc
αγχώδης

ant /ˈan/ /ˈant/ n masc
άλκη
Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ n fem
κεραία
Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
(voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
(nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ adj
πρόσθιος

antibiòtic n masc
αντιβιοτικό

anticapitalisme /ˌan.ti.ka.pi.taˈɫiz.me/ /ˌan.ti.kə.pi.təˈɫiz.mə/ n masc
αντικαπιταλισμός

anticlerical /ˌan.ti.kɫe.ɾiˈkaɫ/ /ˌan.ti.kɫə.ɾiˈkaɫ/ adj
αντικληρικός

anticoagulant /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/ /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ adj
αντιπηκτικός

anticonstitucionalment /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /ˌan.ti.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ adv
αντισυνταγματικά

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ n masc
αντίσωμα

antiestètic /ˌan.ti.esˈtɛ.tik/ /ˌan.tisˈtɛ.tik/ adj masc
αντιαισθητικός

antifeminisme /an.ti.fe.miˈniz.me/ /ən.ti.fə.miˈniz.mə/ n masc
αντιφεμινισμός

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ n fem
αρχαιότητα

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ n masc
αντιμόνιο

antipatia /an.ti.paˈti.a/ /ən.ti.pəˈti.ə/ n fem
αντιπάθεια

antiprotó /an.ti.pɾoˈto/ /ən.ti.pɾuˈto/ n masc
αντιπρωτόνιο

antisemitisme /ˌan.ti.se.miˈtiz.me/ /ˌan.ti.sə.miˈtiz.mə/ n masc
αντισημιτισμός

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ανθολογία

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ n fem
αντονομασία

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
ανθρωποκεντρισμός

antropologia /an.tɾo.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.tɾo.po.ɫoˈʒi.a/ /ən.tɾo.po.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tɾu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ανθρωπολογία

antroponímia /an.tɾo.poˈni.mi.a/ /ən.tɾo.poˈni.mi.ə/ /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ n fem
ανθρωπωνυμία

antropònim /an.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾuˈpɔ.nim/ n masc
ανθρωπωνύμιο

antàrtic /ənˈtar.tik/ adj masc
ανταρκτικός
Relatiu o pertanyent a l'Antàrtida o a la regió circumdant.

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ n masc
αντίδοτο

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ n masc
αντιλόπη

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ n neut
αντίποδος
(sovint en plural) Habitants de la Terra que ocupen llocs de la mateixa diametralment oposats entre sí.
Persona o cosa de geni o natura oposats entre sí.

antònim /anˈtɔ.nim/ adj masc
αντώνυμο
Contrari, amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ adj
ετήσιος

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ adj
δακτυλιοειδής
Amb forma d'anell o relatiu a l'anell.

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anul anul·la anul·lada anul·lades anul·lam anul·lant anul·lar anul·lara anul·laran anul·larem anul·laren anul·lares anul·lareu anul·laria anul·larien anul·laries anul·larà anul·laràs anul·laré anul·laríem anul·laríeu anul·lassen anul·lasses anul·lassin anul·lassis anul·lat anul·lats anul·lau anul·lava anul·laven anul·laves anul·le anul·lem anul·len anul·les anul·lessen anul·lesses anul·lessin anul·lessis anul·leu anul·li anul·lin anul·lis anul·lo anul·là anul·làrem anul·làreu anul·làs anul·làssem anul·làsseu anul·làssim anul·làssiu anul·làvem anul·làveu anul·lés anul·léssem anul·lésseu anul·léssim anul·léssiu anul·lí bal bal (1) occ sept val v
ακυρώνω
Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ n masc
ανακοίνωση
Comunicació escrita o oral adreçada al públic en general.
διαφήμιση
Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciant /a.nun.siˈan/ /a.nun.siˈant/ /ə.nun.siˈan/ /ə.nun.siˈant/ n neut
εκφωνητής
Persona que anuncia l’arribada d’algú en un lloc.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg anuncia anunciada anunciades anunciam anunciant anunciar anunciara anunciaran anunciarem anunciaren anunciares anunciareu anunciaria anunciarien anunciaries anunciarà anunciaràs anunciaré anunciaríem anunciaríeu anunciassen anunciasses anunciassin anunciassis anunciat anunciats anunciau anunciava anunciaven anunciaves anuncie anunciem anuncien anuncies anunciessen anunciesses anunciessin anunciessis anuncieu anuncii anuncio anuncià anunciàrem anunciàreu anunciàs anunciàssem anunciàsseu anunciàssim anunciàssiu anunciàvem anunciàveu anunciés anunciéssem anunciésseu anunciéssim anunciéssiu anuncií anunciï anunciïn anunciïs bal bal (1) occ sept val v
αγγέλλω
Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.
αγγέλω
(esports de raqueta) Comunicar en veu alta, l'àrbitre o el jutge de cadira, la puntuació obtinguda al llarg d'un partit, les accions no vàlides, etc.

anus /ˈa.nus/ n masc
πρωκτός

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ n fem
γαύρος

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ n masc
χρόνος έτος
Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).

any de traspàs n masc
δίσεκτο έτος

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ n masc
αρνί

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ n masc
είμαι ... χρονών
Forma plural de any.

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ n fem
ανάλυση
Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.

anècdota /əˈnɛɡ.du.tə/ n fem
ανέκδοτο

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ n fem
αναιμία

anís /aˈnis/ /əˈnis/ n masc
γλυκάνισο
Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ adj masc
ανώνυμος
Que no ha donat a conèixer el seu nom.

anònimament /aˌnɔ.ni.maˈmen/ /aˌnɔ.ni.maˈment/ /əˌnɔ.ni.məˈmen/ /əˌnɔ.ni.məˈment/ adv
ανώνυμα

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ n fem
αορτή

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apag apaga apagada apagades apagam apagant apagar apagara apagaran apagarem apagaren apagares apagareu apagaria apagarien apagaries apagarà apagaràs apagaré apagaríem apagaríeu apagassen apagasses apagassin apagassis apagat apagats apagau apagava apagaven apagaves apago apague apaguem apaguen apagues apaguessen apaguesses apaguessin apaguessis apagueu apagui apaguin apaguis apagués apaguéssem apaguésseu apaguéssim apaguéssiu apaguí apagà apagàrem apagàreu apagàs apagàssem apagàsseu apagàssim apagàssiu apagàvem apagàveu bal bal (1) occ sept val v
κλείνω
Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ n masc
βιτρίνα
Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparat crític n masc
κριτικό υπόμνημα

aparcar /a.parˈka/ /a.paɾˈka/ /a.paɾˈkaɾ/ /ə.pərˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. aparc aparca aparcada aparcades aparcam aparcant aparcar aparcara aparcaran aparcarem aparcaren aparcares aparcareu aparcaria aparcarien aparcaries aparcarà aparcaràs aparcaré aparcaríem aparcaríeu aparcassen aparcasses aparcassin aparcassis aparcat aparcats aparcau aparcava aparcaven aparcaves aparco aparcà aparcàrem aparcàreu aparcàs aparcàssem aparcàsseu aparcàssim aparcàssiu aparcàvem aparcàveu aparque aparquem aparquen aparques aparquessen aparquesses aparquessin aparquessis aparqueu aparqui aparquin aparquis aparqués aparquéssem aparquésseu aparquéssim aparquéssiu aparquí bal bal (1) occ sept val v
παρκάρω

aparentment /a.paˌɾemˈmen/ /a.paˌɾemˈment/ /ə.pəˌɾemˈmen/ /ə.pəˌɾemˈment/ adv
προφανως

aparició /a.pa.ɾi.siˈo/ /ə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
εμφάνιση

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ aparec aparega apareguda aparegudes apareguem apareguen apareguera aparegueren aparegueres aparegues apareguessen apareguesses apareguessin apareguessis aparegueu aparegui apareguin apareguis aparegut apareguts aparegué apareguérem apareguéreu aparegués apareguéssem apareguésseu apareguéssim apareguéssiu apareguí apareix apareixem apareixen apareixent apareixeran apareixerem apareixereu apareixeria apareixerien apareixeries apareixerà apareixeràs apareixeré apareixeríem apareixeríeu apareixes apareixeu apareixia apareixien apareixies apareixíem apareixíeu aparèixer occ val v
εμφανίζομαι
Presentar-se a la vista impensadament.

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ n fem
απάθεια

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apedace apedacem apedacen apedaces apedacessen apedacesses apedacessin apedacessis apedaceu apedaci apedacin apedacis apedacés apedacéssem apedacésseu apedacéssim apedacéssiu apedací apedaç apedaça apedaçada apedaçades apedaçam apedaçant apedaçar apedaçara apedaçaran apedaçarem apedaçaren apedaçares apedaçareu apedaçaria apedaçarien apedaçaries apedaçarà apedaçaràs apedaçaré apedaçaríem apedaçaríeu apedaçassen apedaçasses apedaçassin apedaçassis apedaçat apedaçats apedaçau apedaçava apedaçaven apedaçaves apedaço apedaçà apedaçàrem apedaçàreu apedaçàs apedaçàssem apedaçàsseu apedaçàssim apedaçàssiu apedaçàvem apedaçàveu bal bal (1) occ sept val v
μπαλώνω

apel·lació /a.pe.ɫa.siˈo/ /a.peɫ.ɫa.siˈo/ /ə.pə.ɫə.siˈo/ /ə.pəɫ.ɫə.siˈo/ n fem
έφεση
(dret) Acció d'apel·lar.

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apel apel·la apel·lada apel·lades apel·lam apel·lant apel·lar apel·lara apel·laran apel·larem apel·laren apel·lares apel·lareu apel·laria apel·larien apel·laries apel·larà apel·laràs apel·laré apel·laríem apel·laríeu apel·lassen apel·lasses apel·lassin apel·lassis apel·lat apel·lats apel·lau apel·lava apel·laven apel·laves apel·le apel·lem apel·len apel·les apel·lessen apel·lesses apel·lessin apel·lessis apel·leu apel·li apel·lin apel·lis apel·lo apel·là apel·làrem apel·làreu apel·làs apel·làssem apel·làsseu apel·làssim apel·làssiu apel·làvem apel·làveu apel·lés apel·léssem apel·lésseu apel·léssim apel·léssiu apel·lí bal bal (1) occ sept val v
εφεσιβάλλω
Recórrer a alguna cosa per buscar remei.

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ n masc
απεριτίφ
Col·lació de beguda i tapes que es pren abans d’un àpat.

api n masc
σέλινο

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ n masc
χειροκρότημα

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ aplaudeix aplaudeixen aplaudeixes aplaudeixi aplaudeixin aplaudeixis aplaudeixo aplaudesc aplaudesqui aplaudesquin aplaudesquis aplaudia aplaudida aplaudides aplaudien aplaudies aplaudiguem aplaudigueu aplaudim aplaudint aplaudir aplaudira aplaudiran aplaudirem aplaudiren aplaudires aplaudireu aplaudiria aplaudirien aplaudiries aplaudirà aplaudiràs aplaudiré aplaudiríem aplaudiríeu aplaudisc aplaudisca aplaudisquen aplaudisques aplaudissen aplaudisses aplaudissin aplaudissis aplaudit aplaudits aplaudiu aplaudix aplaudixen aplaudixes aplaudixo aplaudí aplaudíem aplaudíeu aplaudírem aplaudíreu aplaudís aplaudíssem aplaudísseu aplaudíssim aplaudíssiu bal n-occ occ sept val v
χειροκροτώ

aplicació /a.pɫi.ka.siˈo/ /ə.pɫi.kə.siˈo/ n fem
εφαρμογή

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ n fem
αποκάλυψη

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ n masc
απόγειο
Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.

apologitzar /a.po.ɫo.d͡ʒiˈza/ /a.po.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /a.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. apologitz apologitza apologitzada apologitzades apologitzam apologitzant apologitzar apologitzara apologitzaran apologitzarem apologitzaren apologitzares apologitzareu apologitzaria apologitzarien apologitzaries apologitzarà apologitzaràs apologitzaré apologitzaríem apologitzaríeu apologitzassen apologitzasses apologitzassin apologitzassis apologitzat apologitzats apologitzau apologitzava apologitzaven apologitzaves apologitze apologitzem apologitzen apologitzes apologitzessen apologitzesses apologitzessin apologitzessis apologitzeu apologitzi apologitzin apologitzis apologitzo apologitzà apologitzàrem apologitzàreu apologitzàs apologitzàssem apologitzàsseu apologitzàssim apologitzàssiu apologitzàvem apologitzàveu apologitzés apologitzéssem apologitzésseu apologitzéssim apologitzéssiu apologitzí bal bal (1) occ sept val v
ζητάω συγγνώμη

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ n fem
απονεύρωση

apoplexia /a.po.pɫekˈsi.a/ /ə.po.pɫəkˈsi.ə/ /ə.pu.pɫəkˈsi.ə/ n fem
αποπληξία

apoptosi /a.popˈtɔ.zi/ /ə.popˈtɔ.zi/ /ə.pupˈtɔ.zi/ n fem
απόπτωση

aposició /a.po.zi.siˈo/ /ə.po.zi.siˈo/ /ə.pu.zi.siˈo/ n fem
παράθεση

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ n fem
στοίχημα

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg apost aposta apostada apostades apostam apostant apostar apostara apostaran apostarem apostaren apostares apostareu apostaria apostarien apostaries apostarà apostaràs apostaré apostaríem apostaríeu apostassen apostasses apostassin apostassis apostat apostats apostau apostava apostaven apostaves aposte apostem aposten apostes apostessen apostesses apostessin apostessis aposteu aposti apostin apostis aposto apostà apostàrem apostàreu apostàs apostàssem apostàsseu apostàssim apostàssiu apostàvem apostàveu apostés apostéssem apostésseu apostéssim apostéssiu apostí bal bal (1) occ sept val v
ποντάρω
Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.

apotecari /a.po.teˈka.ɾi/ /ə.po.təˈka.ɾi/ /ə.pu.təˈka.ɾi/ n masc
φαρμακοποιός

aprehendre /a.pɾeˈen.dɾe/ /ə.pɾəˈən.dɾə/ /ə.pɾəˈɛn.dɾə/ aprehenc aprehendran aprehendre aprehendrem aprehendreu aprehendria aprehendrien aprehendries aprehendrà aprehendràs aprehendré aprehendríem aprehendríeu aprehenem aprehenen aprehenent apreheneu aprehenga aprehenguem aprehenguen aprehenguera aprehengueren aprehengueres aprehengues aprehenguessen aprehenguesses aprehenguessin aprehenguessis aprehengueu aprehengui aprehenguin aprehenguis aprehengué aprehenguérem aprehenguéreu aprehengués aprehenguéssem aprehenguésseu aprehenguéssim aprehenguéssiu aprehenguí aprehenia aprehenien aprehenies aprehens apreheníem apreheníeu aprehesa apreheses aprehesos aprehèn aprehès aprehén aprehés bal occ val v
αντιλαμβάνομαι
Arribar a imaginar, copsar.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ aprenc aprendran aprendre aprendrem aprendreu aprendria aprendrien aprendries aprendrà aprendràs aprendré aprendríem aprendríeu aprenem aprenen aprenent apreneu aprenga aprenguem aprenguen aprenguera aprengueren aprengueres aprengues aprenguessen aprenguesses aprenguessin aprenguessis aprengueu aprengui aprenguin aprenguis aprengué aprenguérem aprenguéreu aprengués aprenguéssem aprenguésseu aprenguéssim aprenguéssiu aprenguí aprenia aprenien aprenies aprens apreníem apreníeu apresa apreses apresos aprèn après aprén aprés bal occ val v
μαθαίνω

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ n masc
μάθηση

aprovació /a.pɾo.va.siˈo/ /a.pɾo.βa.siˈo/ /ə.pɾo.və.siˈo/ /ə.pɾu.və.siˈo/ /ə.pɾu.βə.siˈo/ n fem
έγκριση

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aprou aprov aprova aprovada aprovades aprovam aprovant aprovar aprovara aprovaran aprovarem aprovaren aprovares aprovareu aprovaria aprovarien aprovaries aprovarà aprovaràs aprovaré aprovaríem aprovaríeu aprovassen aprovasses aprovassin aprovassis aprovat aprovats aprovau aprovava aprovaven aprovaves aprove aprovem aproven aproves aprovessen aprovesses aprovessin aprovessis aproveu aprovi aprovin aprovis aprovo aprovà aprovàrem aprovàreu aprovàs aprovàssem aprovàsseu aprovàssim aprovàssiu aprovàvem aprovàveu aprovés aprovéssem aprovésseu aprovéssim aprovéssiu aproví bal bal (1) occ sept val v
εγκρίνω
Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ adv
περίπου

apuntador /a.pun.taˈðo/ /a.pun.taˈðoɾ/ /ə.pun.təˈðo/ n masc
δείκτης
(informàtica, programació) Tipus de dada capaç de contenir una adreça de memòria que assenyala una altra dada, típicament la que assenyala el contingut d'una variable.

apèndix /aˈpɛn.diks/ /əˈpɛn.diks/ n masc
παράρτημα
Òrgan o membre subordinat a una altra.

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ n fem
απόφυση
(anatomia) Protuberància normalment en un os.
(botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ n masc
απόστολος

aquarel·la /a.kwaˈɾɛ.ɫa/ /a.kwaˈɾɛ.ɫɛ/ /a.kwaˈɾɛɫ.ɫa/ /ə.kwəˈɾɛ.ɫə/ /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫə/ n fem
υδατογραφία

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ n masc
ενυδρείο
Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ adj masc
αυτός
Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ adj masc
υδρόβιος

aquí /aˈki/ adv
εκεί εδώ
En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ adj masc
υδρόβιος

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ n masc
υδραγωγείο

aqüífer /aˈkwi.feɾ/ /əˈkwi.fər/ n masc
υδροφορέας

ara /ˈa.ɾa/ adv
τώρα

arabesc /a.ɾaˈbesk/ /ə.ɾəˈbəsk/ /ə.ɾəˈbɛsk/ /ə.ɾəˈβɛsk/ n masc
αραβούργημα

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ n fem
αλέτρι

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ adj masc
αραγονέζικος
Relatiu o pertanyent a l'Aragó, als seus habitants o a la seva llengua.

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ n masc
αραγονέζικος
Natiu de l'Aragó.
(només en singular) Llengua històricament parlada en el Pirineu d'Aragó.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ aramea adj masc
Αραμαϊκή αραμαϊκά
Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ n masc
Αραμαίος
Natural del poble semita establert en l'antic Orient entre Mesopotàmia, Palestina i Síria.
αραμαϊκά Αραμαϊκή
(només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ n fem
αράχνη
Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ n masc
τσάπουρνο
Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).

aranzel /a.ɾanˈzɛɫ/ /ə.ɾənˈzɛɫ/ n masc
δασμός

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ arbitrària adj masc
αυθαίρετος
Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arbitràriament /ar.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /aɾ.biˌtɾa.ɾi.aˈment/ /aɾ.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /ər.biˌtɾa.ɾi.əˈmen/ /əɾ.biˌtɾa.ɾi.əˈment/ adv
αυθαίρετα

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ n masc
κουμαριά

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ n masc
δέντρο δένδρο
(botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
δέντρο
(informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbre binari n masc
δυαδικό δέντρο

arbre de l'amor n masc
κουτσουπιά

arbust /aɾˈbust/ n masc
θάμνος

arc n masc
τόξο αψίδα
Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
αψίδα τόξο
Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arc de Sant Martí /ˌaɾɡ.deˌzam.maɾˈti/ n masc
ουράνιο τόξο

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ adj masc
αρχαϊκός απαρχαιωμένος

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ n masc
αρχαϊσμός
En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcaïtzar /ar.ka.iˈd͡za/ /aɾ.ka.iˈza/ /aɾ.ka.iˈzaɾ/ /ər.kə.iˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arcaïtz arcaïtza arcaïtzada arcaïtzades arcaïtzam arcaïtzant arcaïtzar arcaïtzara arcaïtzaran arcaïtzarem arcaïtzaren arcaïtzares arcaïtzareu arcaïtzaria arcaïtzarien arcaïtzaries arcaïtzarà arcaïtzaràs arcaïtzaré arcaïtzaríem arcaïtzaríeu arcaïtzassen arcaïtzasses arcaïtzassin arcaïtzassis arcaïtzat arcaïtzats arcaïtzau arcaïtzava arcaïtzaven arcaïtzaves arcaïtze arcaïtzem arcaïtzen arcaïtzes arcaïtzessen arcaïtzesses arcaïtzessin arcaïtzessis arcaïtzeu arcaïtzi arcaïtzin arcaïtzis arcaïtzo arcaïtzà arcaïtzàrem arcaïtzàreu arcaïtzàs arcaïtzàssem arcaïtzàsseu arcaïtzàssim arcaïtzàssiu arcaïtzàvem arcaïtzàveu arcaïtzés arcaïtzéssem arcaïtzésseu arcaïtzéssim arcaïtzéssiu arcaïtzí bal bal (1) occ sept val v
αρχαΐζω

arcont /arˈkɔn/ /aɾˈkɔnt/ /ərˈkɔn/ /əɾˈkɔnt/ n masc
άρχοντας

arena /aˈɾe.na/ /əˈɾə.nə/ /əˈɾɛ.nə/ n fem
αρένα
Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ n masc
ρέγγα ρέγκα
Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arenga /aˈɾeŋ.ɡa/ /əˈɾəŋ.ɡə/ /əˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
αναβαλλόμενος
Discurs, en especial quan està pensat per a exaltar els ànims al públic.

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ n masc
άργυρος

argentí /ər.ʒənˈti/ adj masc
αργεντίνικος
Que fa el so o té el color de plata.
Relatiu a l'Argentina.

argentí /ər.ʒənˈti/ n masc
Αργεντινός
Natural de l'Argentina.

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ n fem
άργιλος

argot /aɾˈɣɔt/ /ərˈɡɔt/ n masc
αργκό

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ n masc
επιχείρημα

argó /ərˈɡo/ n masc
αργό

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ n masc
πολιορκητικός κριός

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ adj masc
ευγενής

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
αριστοκράτης

aritmètica /a.ɾidˈmɛ.ti.ka/ n fem
αριθμητική

arma /ˈaɾ.ma/ n fem
όπλο
Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

arma de destrucció massiva n fem
όπλο μαζικής καταστροφής
Arma que comparada amb les armes convencionals té capacitat de mortaldat molt superior. En especial es refereix a les nuclears, biològiques i químiques.

armada /aɾˈma.ða/ /ərˈma.ðə/ n fem
αρμάδα

armadillo /aɾ.maˈði.ʎo/ /ər.məˈði.ʎu/ /əɾ.məˈði.ʎo/ n masc
αρμαντίλλο

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ n fem
θωράκιση
Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arm arma armada armades armam armant armar armara armaran armarem armaren armares armareu armaria armarien armaries armarà armaràs armaré armaríem armaríeu armassen armasses armassin armassis armat armats armau armava armaven armaves arme armem armen armes armessen armesses armessin armessis armeu armi armin armis armo armà armàrem armàreu armàs armàssem armàsseu armàssim armàssiu armàvem armàveu armés arméssem armésseu arméssim arméssiu armí bal bal (1) occ sept val v
οπλίζω
Proveir d'armes ofensives o defensives.

armari /aɾˈma.ɾi/ n masc
ντουλάπι ντουλάπα

armeni /ərˈmɛ.ni/ armènia adj masc
αρμενικός

armilla /aɾˈmi.ʎa/ /ərˈmi.ʎə/ n fem
γιλέκο

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ n fem
νυχτοπεταλούδα
Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

aroma /aˈɾo.ma/ /əˈɾo.mə/ n
άρωμα

arpa /ˈaɾ.pa/ n fem
άρπα

arpegi /arˈpɛ.ʒi/ /aɾˈpɛ.d͡ʒi/ /ərˈpɛ.ʒi/ n masc
αρπισμού

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ n masc
καμάκι

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ n masc
αρχιεπίσκοπος

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arquege arquegem arquegen arqueges arquegessen arquegesses arquegessin arquegessis arquegeu arquegi arquegin arquegis arquegés arquegéssem arquegésseu arquegéssim arquegéssiu arquegí arqueig arqueja arquejada arquejades arquejam arquejant arquejar arquejara arquejaran arquejarem arquejaren arquejares arquejareu arquejaria arquejarien arquejaries arquejarà arquejaràs arquejaré arquejaríem arquejaríeu arquejassen arquejasses arquejassin arquejassis arquejat arquejats arquejau arquejava arquejaven arquejaves arquejo arquejà arquejàrem arquejàreu arquejàs arquejàssem arquejàsseu arquejàssim arquejàssiu arquejàvem arquejàveu bal bal (1) occ sept val v
κυρτώνω
Donar a alguna cosa la forma d'arc.

arqueologia /ar.ke.o.ɫoˈʒi.a/ /aɾ.ke.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ /əɾ.kə.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
αρχαιολογία

arqueològic /ar.ke.oˈɫɔ.ʒik/ /aɾ.ke.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /ər.kə.uˈɫɔ.ʒik/ /əɾ.kə.oˈɫɔ.ʒik/ adj masc
αρχαιολογικός

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ n masc
τοξότης
Aquell que dispara fletxes amb un arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ n masc
αρχαιολόγος

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ n masc
αρχιτέκτονας

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ n fem
αρχιτεκτονική
Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ n masc
επιστύλιο

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ n fem
σκουλαρίκι

arraconar /a.ra.koˈna/ /a.ra.koˈnaɾ/ /ə.rə.koˈna/ /ə.rə.kuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arracon arracona arraconada arraconades arraconam arraconant arraconar arraconara arraconaran arraconarem arraconaren arraconares arraconareu arraconaria arraconarien arraconaries arraconarà arraconaràs arraconaré arraconaríem arraconaríeu arraconassen arraconasses arraconassin arraconassis arraconat arraconats arraconau arraconava arraconaven arraconaves arracone arraconem arraconen arracones arraconessen arraconesses arraconessin arraconessis arraconeu arraconi arraconin arraconis arracono arraconà arraconàrem arraconàreu arraconàs arraconàssem arraconàsseu arraconàssim arraconàssiu arraconàvem arraconàveu arraconés arraconéssem arraconésseu arraconéssim arraconéssiu arraconí bal bal (1) occ sept val v
στρίβω
Posar alguna cosa en un racó.

arrel /aˈrɛɫ/ n fem
ρίζα
Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.

arrel quadrada n fem
τετραγωνική ρίζα

arrelar /a.reˈɫa/ /a.reˈɫaɾ/ /ə.rəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arrel arrela arrelada arrelades arrelam arrelant arrelar arrelara arrelaran arrelarem arrelaren arrelares arrelareu arrelaria arrelarien arrelaries arrelarà arrelaràs arrelaré arrelaríem arrelaríeu arrelassen arrelasses arrelassin arrelassis arrelat arrelats arrelau arrelava arrelaven arrelaves arrele arrelem arrelen arreles arrelessen arrelesses arrelessin arrelessis arreleu arreli arrelin arrelis arrelo arrelà arrelàrem arrelàreu arrelàs arrelàssem arrelàsseu arrelàssim arrelàssiu arrelàvem arrelàveu arrelés arreléssem arrelésseu arreléssim arreléssiu arrelí bal bal (1) occ sept val v
ριζοβολώ
Fer arrels els arbres i plantes.

arrest /aˈrest/ /əˈrest/ n masc
σύλληψη

arrestar /a.resˈta/ /a.resˈtaɾ/ /ə.rəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arrest arresta arrestada arrestades arrestam arrestant arrestar arrestara arrestaran arrestarem arrestaren arrestares arrestareu arrestaria arrestarien arrestaries arrestarà arrestaràs arrestaré arrestaríem arrestaríeu arrestassen arrestasses arrestassin arrestassis arrestat arrestats arrestau arrestava arrestaven arrestaves arreste arrestem arresten arrestes arrestessen arrestesses arrestessin arrestessis arresteu arresti arrestin arrestis arresto arrestà arrestàrem arrestàreu arrestàs arrestàssem arrestàsseu arrestàssim arrestàssiu arrestàvem arrestàveu arrestés arrestéssem arrestésseu arrestéssim arrestéssiu arrestí bal bal (1) occ sept val v
συλλαμβάνω

arribada /a.riˈba.ða/ n fem
άφιξη
Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arrib arriba arribada arribades arribam arribant arribar arribara arribaran arribarem arribaren arribares arribareu arribaria arribarien arribaries arribarà arribaràs arribaré arribaríem arribaríeu arribassen arribasses arribassin arribassis arribat arribats arribau arribava arribaven arribaves arribe arribem arriben arribes arribessen arribesses arribessin arribessis arribeu arribi arribin arribis arribo arribà arribàrem arribàreu arribàs arribàssem arribàsseu arribàssim arribàssiu arribàvem arribàveu arribés arribéssem arribésseu arribéssim arribéssiu arribí bal bal (1) occ sept val v
φτάνω
Anar a la destinació, acabar el moviment.

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. arrisc arrisca arriscada arriscades arriscam arriscant arriscar arriscara arriscaran arriscarem arriscaren arriscares arriscareu arriscaria arriscarien arriscaries arriscarà arriscaràs arriscaré arriscaríem arriscaríeu arriscassen arriscasses arriscassin arriscassis arriscat arriscats arriscau arriscava arriscaven arriscaves arrisco arriscà arriscàrem arriscàreu arriscàs arriscàssem arriscàsseu arriscàssim arriscàssiu arriscàvem arriscàveu arrisque arrisquem arrisquen arrisques arrisquessen arrisquesses arrisquessin arrisquessis arrisqueu arrisqui arrisquin arrisquis arrisqués arrisquéssem arrisquésseu arrisquéssim arrisquéssiu arrisquí bal bal (1) occ sept val v
διακινδυνεύω ρισκάρω

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ adj
υπεροπτικός

arrossar /a.roˈsa/ /a.roˈsaɾ/ /ə.roˈsa/ /ə.ruˈsa/ n masc
ορυζώνας

arrossegar /a.ro.seˈɣa/ /a.ro.seˈɣaɾ/ /ə.ro.səˈɣa/ /ə.ru.səˈɣa/ arrossega arrossegada arrossegades arrossegant arrossegar arrossegaran arrossegarem arrossegaren arrossegares arrossegareu arrossegaria arrossegarien arrossegaries arrossegarà arrossegaràs arrossegaré arrossegaríem arrossegaríeu arrossegat arrossegats arrossegava arrossegaven arrossegaves arrossego arrossegue arrosseguem arrosseguen arrossegues arrosseguessen arrosseguesses arrosseguessin arrosseguessis arrossegueu arrossegui arrosseguin arrosseguis arrossegués arrosseguéssem arrosseguésseu arrosseguéssim arrosseguéssiu arrosseguí arrossegà arrossegàrem arrossegàreu arrossegàvem arrossegàveu occ sept v
σέρνω
Moure arran de terra, en contacte amb el sòl.

arrossera /a.roˈse.ɾa/ /ə.roˈse.ɾə/ /ə.ruˈse.ɾə/ n fem
κουζίνα ρυζιού

arrova /aˈrɔ.va/ /aˈrɔ.βa/ /aˈrɔ.βɔ/ /əˈrɔ.və/ /əˈrɔ.βə/ n fem
παπάκι
Unitat de pes equivalent a 10,400 kg, la quarta part d'un quintar.
(informàtica) Símbol que s'empra per a citar una adreça de correu electrònic.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ n fem
ρυτίδα
Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.

arrugar /a.ruˈɣa/ /a.ruˈɣaɾ/ /ə.ruˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg arrug arruga arrugada arrugades arrugam arrugant arrugar arrugara arrugaran arrugarem arrugaren arrugares arrugareu arrugaria arrugarien arrugaries arrugarà arrugaràs arrugaré arrugaríem arrugaríeu arrugassen arrugasses arrugassin arrugassis arrugat arrugats arrugau arrugava arrugaven arrugaves arrugo arrugue arruguem arruguen arrugues arruguessen arruguesses arruguessin arruguessis arrugueu arrugui arruguin arruguis arrugués arruguéssem arruguésseu arruguéssim arruguéssiu arruguí arrugà arrugàrem arrugàreu arrugàs arrugàssem arrugàsseu arrugàssim arrugàssiu arrugàvem arrugàveu bal bal (1) occ sept val v
ζαρώνω

arròs /aˈrɔs/ n masc
ρύζι όρυζα

arsènic /ərˈsɛ.nik/ n masc
αρσενικό

art n
τέχνη
Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
Recreació d'una realitat amb obres creades
tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

artefacte /aɾ.teˈfak.te/ n masc
τέχνημα

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ n fem
χειροτεχνία

artesà /aɾ.teˈza/ n masc
βιοτέχνης τεχνίτης
Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ n masc
άρθρο
En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ n fem
κλείδωση άρθρωση
Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.

articuladament /ar.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈment/ /ər.ti.kuˌɫa.ðəˈmen/ /əɾ.ti.kuˌɫa.ðəˈment/ adv
αρθρωτά

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. articul articula articulada articulades articulam articulant articular articulara articularan articularem articularen articulares articulareu articularia articularien articularies articularà articularàs articularé articularíem articularíeu articulassen articulasses articulassin articulassis articulat articulats articulau articulava articulaven articulaves articule articulem articulen articules articulessen articulesses articulessin articulessis articuleu articuli articulin articulis articulo articulà articulàrem articulàreu articulàs articulàssem articulàsseu articulàssim articulàssiu articulàvem articulàveu articulés articuléssem articulésseu articuléssim articuléssiu articulí bal bal (1) occ sept val v
αρθρώνω
Crear algun lligam entre dos elements d'un conjunt, en especial quan no és un lligam rígid.
(pronominal) Crear-se algun lligam entre dos elements d'un conjunt. En especial quan no es un lligam rígid.
Els animals i en especial les persones, fer sons amb la boca, les cordes vocals i altres parts relacionades.

artificial /aɾ.ti.fi.siˈaɫ/ /ər.ti.fi.siˈaɫ/ adj
τεχνητός

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ n fem
πυροβολική

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ n neut
καλλιτέχνης

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ n fem
αρθρίτιδα

artrosi /aɾˈtɾɔ.zi/ /ərˈtɾɔ.zi/ n fem
οστεοαρθρίτιδα

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ n fem
αρτηρία
(anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artístic /aɾˈtis.tik/ /ərˈtis.tik/ adj masc
καλαίσθητος

arxiduquessa /aɾ.t͡ʃi.ðuˈke.sa/ /ər.ʃi.ðuˈkɛ.sə/ /əɾ.ʃi.ðuˈkə.sə/ n fem
αρχιδούκισσα

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ n masc
αρχιπέλαγος

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ n masc
αρχείο
Lloc de conservació i consulta de documentació.

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ n fem
άλως
Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

as /ˈas/ n masc
άσος
(jocs de cartes) Carta de cada coll de la baralla marcada amb el número 1 o la lletra A i que en molts jocs trumfa.
Persona excel·lent en una activitat.

asbest /azˈbest/ /əzˈbest/ n masc
αμίαντος

ascendir /a.senˈdi/ /a.senˈdiɾ/ /ə.sənˈdi/ /əs.sənˈdi/ ascendeix ascendeixen ascendeixes ascendeixi ascendeixin ascendeixis ascendeixo ascendesc ascendesqui ascendesquin ascendesquis ascendia ascendida ascendides ascendien ascendies ascendiguem ascendigueu ascendim ascendint ascendir ascendira ascendiran ascendirem ascendiren ascendires ascendireu ascendiria ascendirien ascendiries ascendirà ascendiràs ascendiré ascendiríem ascendiríeu ascendisc ascendisca ascendisquen ascendisques ascendissen ascendisses ascendissin ascendissis ascendit ascendits ascendiu ascendix ascendixen ascendixes ascendixo ascendí ascendíem ascendíeu ascendírem ascendíreu ascendís ascendíssem ascendísseu ascendíssim ascendíssiu bal n-occ occ sept val v
ανεβαίνω
Anar cap amunt.

ascensió /a.sen.siˈo/ /ə.sən.siˈo/ /əs.sən.siˈo/ n fem
ανάβαση
Acció d'ascendir.

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ n masc
ασανσέρ ανελκυστήρας

ascètic /aˈsɛ.tik/ /əsˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ adj masc
ασκητικός

ase /ˈa.zə/ n masc
γάιδαρος
(mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ n masc
άσφαλτος

asfaltar /as.faɫˈta/ /as.faɫˈtaɾ/ /əs.fəɫˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg asfalt asfalta asfaltada asfaltades asfaltam asfaltant asfaltar asfaltara asfaltaran asfaltarem asfaltaren asfaltares asfaltareu asfaltaria asfaltarien asfaltaries asfaltarà asfaltaràs asfaltaré asfaltaríem asfaltaríeu asfaltassen asfaltasses asfaltassin asfaltassis asfaltat asfaltats asfaltau asfaltava asfaltaven asfaltaves asfalte asfaltem asfalten asfaltes asfaltessen asfaltesses asfaltessin asfaltessis asfalteu asfalti asfaltin asfaltis asfalto asfaltà asfaltàrem asfaltàreu asfaltàs asfaltàssem asfaltàsseu asfaltàssim asfaltàssiu asfaltàvem asfaltàveu asfaltés asfaltéssem asfaltésseu asfaltéssim asfaltéssiu asfaltí bal bal (1) occ sept val v
ασφαλτοστρώνω

asfíxia /asˈfik.si.a/ /əsˈfik.si.ə/ n fem
ασφυξία

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ n masc
άσυλο
Lloc protegit per als perseguits.

asimetria /a.si.meˈtɾi.a/ /ə.si.məˈtɾi.ə/ n fem
ασυμμετρία

asiàtic /a.ziˈa.tik/ adj masc
ασιάτικος
Originari, pertanyent o relatiu a l'Àsia.

asiàtic /a.ziˈa.tik/ n masc
ασιάτικος
Natural de l'Àsia.

asma /ˈaz.ma/ n fem
άσθμα

aspiració n fem
ιδανικό

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
ηλεκτρική σκούπα

assaig /aˈsat͡ʃ/ n masc
δοκίμιο
Acció que serveix per posar a prova una idea.
Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assalt /aˈsaɫ/ /aˈsaɫt/ /əˈsaɫ/ /əˈsaɫt/ n masc
προσβολή

assamès /a.saˈmes/ /ə.səˈməs/ /ə.səˈmɛs/ adj masc
ασαμικά
Relatiu a l'Assam, la seva cultura o la llengua.

assamès /a.saˈmes/ /ə.səˈməs/ /ə.səˈmɛs/ n masc
ασαμικά
(només en singular) Llengua indoària oriental parlada a l'Assam.

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assassina assassinada assassinades assassinam assassinant assassinar assassinara assassinaran assassinarem assassinaren assassinares assassinareu assassinaria assassinarien assassinaries assassinarà assassinaràs assassinaré assassinaríem assassinaríeu assassinassen assassinasses assassinassin assassinassis assassinat assassinats assassinau assassinava assassinaven assassinaves assassine assassinem assassinen assassines assassinessen assassinesses assassinessin assassinessis assassineu assassini assassinin assassinis assassino assassinà assassinàrem assassinàreu assassinàs assassinàssem assassinàsseu assassinàssim assassinàssiu assassinàvem assassinàveu assassinés assassinéssem assassinésseu assassinéssim assassinéssiu assassiní assassín bal bal (1) occ sept val v
δολοφονώ

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ n masc
φόνος ανθρωποκτονία

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ n masc
δολοφόνος
Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assec asseca assecada assecades assecam assecant assecar assecara assecaran assecarem assecaren assecares assecareu assecaria assecarien assecaries assecarà assecaràs assecaré assecaríem assecaríeu assecassen assecasses assecassin assecassis assecat assecats assecau assecava assecaven assecaves asseco assecà assecàrem assecàreu assecàs assecàssem assecàsseu assecàssim assecàssiu assecàvem assecàveu asseque assequem assequen asseques assequessen assequesses assequessin assequessis assequeu assequi assequin assequis assequés assequéssem assequésseu assequéssim assequéssiu assequí bal bal (1) occ sept val v
ξεραίνω
Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ adj masc
διψασμένος
Que té set, que desitja beure; sedegós.

assemblea /a.semˈbɫe.a/ /ə.səmˈbɫɛ.ə/ n fem
συνάθροιση

assentament /a.sen.taˈmen/ /a.sen.taˈment/ /ə.sən.təˈmen/ /ə.sən.təˈment/ n masc
αποικισμός

assetjament /a.se.d͡ʒaˈmen/ /a.se.d͡ʒaˈment/ /ə.sə.d͡ʒəˈmen/ /ə.sə.d͡ʒəˈment/ n masc
παρενόχληση

assetjament sexual n masc
σεξουαλική παρενόχληση

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. assetge assetgem assetgen assetges assetgessen assetgesses assetgessin assetgessis assetgeu assetgi assetgin assetgis assetgés assetgéssem assetgésseu assetgéssim assetgéssiu assetgí assetj assetja assetjada assetjades assetjam assetjant assetjar assetjara assetjaran assetjarem assetjaren assetjares assetjareu assetjaria assetjarien assetjaries assetjarà assetjaràs assetjaré assetjaríem assetjaríeu assetjassen assetjasses assetjassin assetjassis assetjat assetjats assetjau assetjava assetjaven assetjaves assetjo assetjà assetjàrem assetjàreu assetjàs assetjàssem assetjàsseu assetjàssim assetjàssiu assetjàvem assetjàveu bal bal (1) occ sept val v
πολιορκώ
Encerclar una plaça forta per combatre-la.

assignatura /a.siŋ.naˈtu.ɾa/ /a.siɡ.naˈtu.ɾa/ n fem
αντικείμενο

assimilació /a.si.mi.ɫa.siˈo/ /ə.si.mi.ɫə.siˈo/ n fem
αφομοίωση
(sociologia) Procés pel qual una persona o un col·lectiu s'incorpora a una altra cultura, generalment dominant, n'adopta els senyals identitaris i alhora va abandonant els de la seva cultura d'origen.
(psicologia) Procés consistent a incorporar un objecte o les seves propietats a un esquema mental o estructura cognitiva.

assimilar /a.si.miˈɫa/ /a.si.miˈɫaɾ/ /ə.si.miˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg assimil assimila assimilada assimilades assimilam assimilant assimilar assimilara assimilaran assimilarem assimilaren assimilares assimilareu assimilaria assimilarien assimilaries assimilarà assimilaràs assimilaré assimilaríem assimilaríeu assimilassen assimilasses assimilassin assimilassis assimilat assimilats assimilau assimilava assimilaven assimilaves assimile assimilem assimilen assimiles assimilessen assimilesses assimilessin assimilessis assimileu assimili assimilin assimilis assimilo assimilà assimilàrem assimilàreu assimilàs assimilàssem assimilàsseu assimilàssim assimilàssiu assimilàvem assimilàveu assimilés assimiléssem assimilésseu assimiléssim assimiléssiu assimilí bal bal (1) occ sept val v
αφομοιώνω
Fer que dues coses siguin similars.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ adj masc
ασσυριακός
Relatiu o propi de l’antiga Assíria o de la seva llengua.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ n masc
ασσυριακός
Persona originària d'Assíria (segles XX-VII aC).
(masculí singular) Llengua semítica parlada a l'antiga Assíria.

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ n fem
βοήθεια
El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
(hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

associació /a.so.si.a.siˈo/ /ə.so.si.ə.siˈo/ /ə.su.si.ə.siˈo/ n fem
σύλλογος

assumir /a.suˈmi/ /a.suˈmiɾ/ /ə.suˈmi/ assumeix assumeixen assumeixes assumeixi assumeixin assumeixis assumeixo assumesc assumesqui assumesquin assumesquis assumia assumida assumides assumien assumies assumiguem assumigueu assumim assumint assumir assumira assumiran assumirem assumiren assumires assumireu assumiria assumirien assumiries assumirà assumiràs assumiré assumiríem assumiríeu assumisc assumisca assumisquen assumisques assumissen assumisses assumissin assumissis assumit assumits assumiu assumix assumixen assumixes assumixo assumí assumíem assumíeu assumírem assumíreu assumís assumíssem assumísseu assumíssim assumíssiu bal n-occ occ sept val v
αναλαμβάνω

assíduament /aˌsi.ðu.aˈmen/ /aˌsi.ðu.aˈment/ /əˌsi.ðu.əˈmen/ /əˌsi.ðu.əˈment/ adv
επιμελώς

ast /ˈast/ n masc
σούβλα

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ adj
Αζτέκος
Relatiu al poble nahua clàssic.

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ n neut
Αζτέκος
(històric) Individu d’un poble nahua que es va establir a la vall de Mèxic fundant un imperi.

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ n masc
αστερίσκος

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ n masc
αστεροειδής

astrolabi /as.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.βi/ n masc
αστρολάβος
Instrument, usat antigament, pensat per a calcular l'alçada dels astres i, a partir d'aquests valors, la latitud. Està compost per una superfície plana en la qual es representa el mapa estel·lar, en les versions més modernes aquesta superfície és rodona i té elements articulats.

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
αστρολογία

astronauta /ˌas.tɾoˈnaw.ta/ /ˌas.tɾoˈnaw.tə/ /ˌas.tɾuˈnaw.tə/ n neut
αστροναύτης

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ n fem
αστρονομία

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ n masc
αστρολόγος

astrònom /asˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.num/ n masc
αστρονόμος

asèptic /aˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ adj masc
άσηπτος

asímptota /aˈzim.to.ta/ /əˈzim.to.tə/ /əˈzim.tu.tə/ n fem
ασύμπτωτος

atac /aˈtak/ /əˈtak/ n masc
επίθεση
En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar una pilota amb la intenció d'aconseguir la iniciativa del punt en joc.

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atac ataca atacada atacades atacam atacant atacar atacara atacaran atacarem atacaren atacares atacareu atacaria atacarien atacaries atacarà atacaràs atacaré atacaríem atacaríeu atacassen atacasses atacassin atacassis atacat atacats atacau atacava atacaven atacaves ataco atacà atacàrem atacàreu atacàs atacàssem atacàsseu atacàssim atacàssiu atacàvem atacàveu ataque ataquem ataquen ataques ataquessen ataquesses ataquessin ataquessis ataqueu ataqui ataquin ataquis ataqués ataquéssem ataquésseu ataquéssim ataquéssiu ataquí bal bal (1) occ sept val v
επιτίθεμαι
Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.

atavisme /a.taˈviz.me/ /a.taˈβiz.me/ /ə.təˈviz.mə/ /ə.təˈβiz.mə/ n masc
αταβισμός

ateisme /a.teˈiz.me/ n masc
αθεϊσμός

atenció /a.ten.siˈo/ n fem
προσοχή
Capacitat de concentrar l'activitat mental d'una manera sostinguda en un objecte o en una tasca concreta.

atent /aˈten/ /aˈtent/ /əˈten/ /əˈtent/ adj masc
προσεκτικός
Que posa atenció, interès, cura.

aterrar /a.teˈra/ /a.teˈraɾ/ /ə.təˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg aterr aterra aterrada aterrades aterram aterrant aterrar aterrara aterraran aterrarem aterraren aterrares aterrareu aterraria aterrarien aterraries aterrarà aterraràs aterraré aterraríem aterraríeu aterrassen aterrasses aterrassin aterrassis aterrat aterrats aterrau aterrava aterraven aterraves aterre aterrem aterren aterres aterressen aterresses aterressin aterressis aterreu aterri aterrin aterris aterro aterrà aterràrem aterràreu aterràs aterràssem aterràsseu aterràssim aterràssiu aterràvem aterràveu aterrés aterréssem aterrésseu aterréssim aterréssiu aterrí bal bal (1) occ sept val v
προσγειώνω

aterratge /a.teˈra.d͡ʒe/ n masc
προσγείωση

ateu /aˈtɛw/ atea adj masc
άθεος

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ n masc
άτλαντας
Col·lecció de mapes.

atleta /adˈɫe.ta/ /aɫˈɫe.ta/ /əɫˈɫɛ.tə/ n neut
αθλητής

atletisme /ad.ɫeˈtiz.me/ /aɫ.ɫeˈtiz.me/ n masc
αθλητισμός

atlètic /adˈɫɛ.tik/ /aɫˈɫɛ.tik/ /əɫˈɫɛ.tik/ adj masc
αθλητικός

atmosfera /ad.mosˈfe.ɾa/ /əd.mosˈfe.ɾə/ /əd.musˈfe.ɾə/ n fem
ατμόσφαιρα
Capa exterior d'un cos celeste, en especial la terra, formada per gasos.

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atrac atraca atracada atracades atracam atracant atracar atracara atracaran atracarem atracaren atracares atracareu atracaria atracarien atracaries atracarà atracaràs atracaré atracaríem atracaríeu atracassen atracasses atracassin atracassis atracat atracats atracau atracava atracaven atracaves atraco atracà atracàrem atracàreu atracàs atracàssem atracàsseu atracàssim atracàssiu atracàvem atracàveu atraque atraquem atraquen atraques atraquessen atraquesses atraquessin atraquessis atraqueu atraqui atraquin atraquis atraqués atraquéssem atraquésseu atraquéssim atraquéssiu atraquí bal bal (1) occ sept val v
ληστεύω
Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atracció /a.tɾak.siˈo/ /ə.tɾək.siˈo/ n fem
έλξη

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ adj masc
ελκυστικός
Que atreu

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. atrap atrapa atrapada atrapades atrapam atrapant atrapar atrapara atraparan atraparem atraparen atrapares atrapareu atraparia atraparien atraparies atraparà atraparàs atraparé atraparíem atraparíeu atrapassen atrapasses atrapassin atrapassis atrapat atrapats atrapau atrapava atrapaven atrapaves atrape atrapem atrapen atrapes atrapessen atrapesses atrapessin atrapessis atrapeu atrapi atrapin atrapis atrapo atrapà atrapàrem atrapàreu atrapàs atrapàssem atrapàsseu atrapàssim atrapàssiu atrapàvem atrapàveu atrapés atrapéssem atrapésseu atrapéssim atrapéssiu atrapí bal bal (1) occ sept val v
πιάνω

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ atragueren atragueres atraguessen atraguesses atraguessin atraguessis atragué atraguérem atraguéreu atragués atraguéssem atraguésseu atraguéssim atraguéssiu atraguí atraiem atraient atraieu atrauran atraurem atraureu atrauria atraurien atrauries atraurà atrauràs atrauré atrauríem atrauríeu atrec atrega atreguem atreguen atregues atregueu atregui atreguin atreguis atreia atreien atreies atreim atreis atret atreta atretes atrets atreu atreuen atreure atreus atrèiem atrèieu bal v
έλκω

atrofiar /a.tɾo.fiˈa/ /a.tɾo.fiˈaɾ/ /ə.tɾo.fiˈa/ /ə.tɾu.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atrofia atrofiada atrofiades atrofiam atrofiant atrofiar atrofiara atrofiaran atrofiarem atrofiaren atrofiares atrofiareu atrofiaria atrofiarien atrofiaries atrofiarà atrofiaràs atrofiaré atrofiaríem atrofiaríeu atrofiassen atrofiasses atrofiassin atrofiassis atrofiat atrofiats atrofiau atrofiava atrofiaven atrofiaves atrofie atrofiem atrofien atrofies atrofiessen atrofiesses atrofiessin atrofiessis atrofieu atrofii atrofio atrofià atrofiàrem atrofiàreu atrofiàs atrofiàssem atrofiàsseu atrofiàssim atrofiàssiu atrofiàvem atrofiàveu atrofiés atrofiéssem atrofiésseu atrofiéssim atrofiéssiu atrofií atrofiï atrofiïn atrofiïs bal bal (1) occ sept val v
ατροφώ

atropellar /a.tɾo.peˈʎa/ /a.tɾo.peˈʎaɾ/ /ə.tɾo.pəˈʎa/ /ə.tɾu.pəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. atropell atropella atropellada atropellades atropellam atropellant atropellar atropellara atropellaran atropellarem atropellaren atropellares atropellareu atropellaria atropellarien atropellaries atropellarà atropellaràs atropellaré atropellaríem atropellaríeu atropellassen atropellasses atropellassin atropellassis atropellat atropellats atropellau atropellava atropellaven atropellaves atropelle atropellem atropellen atropelles atropellessen atropellesses atropellessin atropellessis atropelleu atropelli atropellin atropellis atropello atropellà atropellàrem atropellàreu atropellàs atropellàssem atropellàsseu atropellàssim atropellàssiu atropellàvem atropellàveu atropellés atropelléssem atropellésseu atropelléssim atropelléssiu atropellí bal bal (1) occ sept val v
πατάω

atroç /aˈtɾos/ adj
αιμοβόρος

atròfia /aˈtɾɔ.fi.a/ /əˈtɾɔ.fi.ə/ n fem
ατροφία

atur /aˈtuɾ/ n masc
ανεργία
Situació en què la persona no té feina i no pot guanyar-se la vida.

aturada /a.tuˈɾa.ða/ n fem
απόκρουση
(esports de pilota) Acció d'interceptar la pilota, la bola o el disc per evitar un gol.

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg atur atura aturada aturades aturam aturant aturar aturara aturaran aturarem aturaren aturares aturareu aturaria aturarien aturaries aturarà aturaràs aturaré aturaríem aturaríeu aturassen aturasses aturassin aturassis aturat aturats aturau aturava aturaven aturaves ature aturem aturen atures aturessen aturesses aturessin aturessis atureu aturi aturin aturis aturo aturà aturàrem aturàreu aturàs aturàssem aturàsseu aturàssim aturàssiu aturàvem aturàveu aturés aturéssem aturésseu aturéssim aturéssiu aturí bal bal (1) occ sept val v
παύω
Detenir, fer parar.

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ n fem
πέλεκυς
Tipus de destral usada com a arma defensiva pels cavallers en la lluita a peu.

atxim /aˈt͡ʃim/ /əˈt͡ʃim/ Interjection
αψού

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ n fem
γαγάτης

atzerola /a.d͡zeˈɾɔ.ɫa/ /a.d͡zeˈɾɔ.ɫɔ/ /ə.d͡zəˈɾɔ.ɫə/ n fem
τσιάτσια
Fruit de l'atzeroler (Crataegus azarolus).

atzur /əˈd͡zur/ n masc
γαλάζιο

atàxia /aˈtak.si.a/ /əˈtak.si.ə/ n fem
αταξία

audible /awˈði.bɫe/ /awˈði.βɫe/ /awˈðib.bɫe/ /əwˈði.βɫə/ /əwˈðib.bɫə/ n masc
ακουστός

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ adj
οπτικοακουστικός
Relatiu a l'audició i a la visió alhora.

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ n masc
οπτικοακουστικός
Material didàctic, informatiu, etc., constituït per un enregistrament visual i un d'auditiu integrats.

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ n masc
αύξηση

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg augment augmenta augmentada augmentades augmentam augmentant augmentar augmentara augmentaran augmentarem augmentaren augmentares augmentareu augmentaria augmentarien augmentaries augmentarà augmentaràs augmentaré augmentaríem augmentaríeu augmentassen augmentasses augmentassin augmentassis augmentat augmentats augmentau augmentava augmentaven augmentaves augmente augmentem augmenten augmentes augmentessen augmentesses augmentessin augmentessis augmenteu augmenti augmentin augmentis augmento augmentà augmentàrem augmentàreu augmentàs augmentàssem augmentàsseu augmentàssim augmentàssiu augmentàvem augmentàveu augmentés augmentéssem augmentésseu augmentéssim augmentéssiu augmentí bal bal (1) occ sept val v
αυξάνω

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ n masc
αυξητικός

auricular /aw.ɾi.kuˈɫaɾ/ /əw.ɾi.kuˈɫar/ n masc
ακουστικό

aurícula /awˈɾi.ku.ɫa/ /əwˈɾi.ku.ɫə/ n fem
κόλπος
Cadascuna de les dues cavitats de la part superior del cor.

auscultar /aws.kuɫˈta/ /aws.kuɫˈtaɾ/ /əws.kuɫˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg auscult ausculta auscultada auscultades auscultam auscultant auscultar auscultara auscultaran auscultarem auscultaren auscultares auscultareu auscultaria auscultarien auscultaries auscultarà auscultaràs auscultaré auscultaríem auscultaríeu auscultassen auscultasses auscultassin auscultassis auscultat auscultats auscultau auscultava auscultaven auscultaves ausculte auscultem ausculten auscultes auscultessen auscultesses auscultessin auscultessis ausculteu ausculti auscultin auscultis ausculto auscultà auscultàrem auscultàreu auscultàs auscultàssem auscultàsseu auscultàssim auscultàssiu auscultàvem auscultàveu auscultés auscultéssem auscultésseu auscultéssim auscultéssiu auscultí bal bal (1) occ sept val v
ακροάζομαι

australià /əws.tɾə.ɫiˈa/ adj masc
Αυστραλέζα
Relatiu o pertanyent a Austràlia.

australià /əws.tɾə.ɫiˈa/ n masc
Αυστραλέζα
Habitant d'Austràlia.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ adj masc
αυστριακός
Relatiu o pertanyent a Àustria.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ n masc
Αυστριακός
Habitant d'Àustria

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ adj
αυτιστικό
Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ n neut
αυτιστικό
Afectat d'autisme.

autobiografia /ˌaw.to.bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /ˌaw.to.bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.βi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
αυτοβιογραφία

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ n masc
λεωφορείο

autocar /ˌaw.toˈkaɾ/ /ˌaw.tuˈkar/ n masc
υπεραστικό λεωφορείο

autocontrol /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/ /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ n masc
αυτοέλεγχος

autografiar /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈa/ /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌaw.to.ɣɾə.fiˈa/ /ˌaw.tu.ɣɾə.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. autografia autografiada autografiades autografiam autografiant autografiar autografiara autografiaran autografiarem autografiaren autografiares autografiareu autografiaria autografiarien autografiaries autografiarà autografiaràs autografiaré autografiaríem autografiaríeu autografiassen autografiasses autografiassin autografiassis autografiat autografiats autografiau autografiava autografiaven autografiaves autografie autografiem autografien autografies autografiessen autografiesses autografiessin autografiessis autografieu autografii autografio autografià autografiàrem autografiàreu autografiàs autografiàssem autografiàsseu autografiàssim autografiàssiu autografiàvem autografiàveu autografiés autografiéssem autografiésseu autografiéssim autografiéssiu autografií autografiï autografiïn autografiïs bal bal (1) occ sept val v
υπογράφω ιδιοχείρως

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ adj masc
αυτόματος

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ n fem
αυτονομία

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ n fem
αυτοκινητόδρομος

autor /awˈto/ /awˈtoɾ/ n masc
συγγραφέας

autoretrat /ˌaw.to.reˈtɾat/ /ˌaw.to.rəˈtɾat/ /ˌaw.tu.rəˈtɾat/ n masc
αυτοπροσωπογραφία

autoritari /aw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ adj masc
απολυταρχικός

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ n fem
εξουσία αρχή

autorització /aw.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /aw.to.ɾi.za.siˈo/ /əw.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əw.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
άδεια

autèntic /awˈtɛn.tik/ /əwˈtɛn.tik/ adj masc
αυθεντικός

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ n neut
δεσπότης

autòcton /awˈtɔk.ton/ /əwˈtɔk.tun/ adj masc
αυτόχθονας

autògraf /awˈtɔ.ɣɾaf/ /əwˈtɔ.ɣɾəf/ n masc
αυτόγραφο

autònom /awˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.num/ adj masc
αυτόνομος

autòpsia /awˈtɔp.si.a/ /əwˈtɔp.si.ə/ n fem
νεκροτομή

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ adj
βοηθητικός
Que col·labora, que ajuda, en un treball, una activitat.

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ adv
κάτω

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ n fem
αξιολόγηση

avaluar /a.va.ɫuˈaɾ/ /a.βa.ɫuˈa/ /ə.və.ɫuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. avalua avaluada avaluades avaluam avaluant avaluar avaluara avaluaran avaluarem avaluaren avaluares avaluareu avaluaria avaluarien avaluaries avaluarà avaluaràs avaluaré avaluaríem avaluaríeu avaluassen avaluasses avaluassin avaluassis avaluat avaluats avaluau avaluava avaluaven avaluaves avalue avaluem avaluen avalues avaluessen avaluesses avaluessin avaluessis avalueu avaluo avaluu avaluà avaluàrem avaluàreu avaluàs avaluàssem avaluàsseu avaluàssim avaluàssiu avaluàvem avaluàveu avalués avaluéssem avaluésseu avaluéssim avaluéssiu avaluí avaluï avaluïn avaluïs bal bal (1) occ sept val v
αξιολογώ
Determinar aproximadament el valor d'alguna cosa.

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ n masc
πλεονέκτημα
Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ n masc
πήχης

avantguarda /a.vaŋˈɡwaɾ.ða/ /a.βaŋˈɡwar.ða/ /a.βaŋˈɡwaɾ.ða/ /ə.vəŋˈɡwaɾ.ðə/ n fem
πρωτοπορία
Destacament que va al davant del cos principal d’un exèrcit.

avaria /a.vaˈɾi.a/ /a.βaˈɾi.a/ /ə.vəˈɾi.ə/ /ə.βəˈɾi.ə/ n fem
κατάρρευση
Fallada mecànica.

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ n fem
τσιγκουνιά

avatar /a.vaˈtaɾ/ /a.βaˈtar/ /a.βaˈtaɾ/ /ə.vəˈtaɾ/ /ə.βəˈtar/ n masc
άβαταρ

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ n fem
φουντούκι

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ n masc
χάσμα

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ n fem
περιπέτεια
Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ n masc
πρόοδος
Millora respecte d'una situació anterior.

avergonyir /a.veɾ.ɣoˈɲiɾ/ /a.βer.ɣoˈɲi/ /a.βeɾ.ɣoˈɲi/ /ə.vər.ɣuˈɲi/ /ə.vəɾ.ɣoˈɲi/ /ə.βər.ɡuˈɲi/ avergonyeix avergonyeixen avergonyeixes avergonyeixi avergonyeixin avergonyeixis avergonyeixo avergonyia avergonyida avergonyides avergonyien avergonyies avergonyim avergonyint avergonyir avergonyira avergonyiran avergonyirem avergonyiren avergonyires avergonyireu avergonyiria avergonyirien avergonyiries avergonyirà avergonyiràs avergonyiré avergonyiríem avergonyiríeu avergonyisc avergonyisca avergonyisquen avergonyisques avergonyissen avergonyisses avergonyissin avergonyissis avergonyit avergonyits avergonyiu avergonyix avergonyixen avergonyixes avergonyixo avergonyí avergonyíem avergonyíeu avergonyírem avergonyíreu avergonyís avergonyíssem avergonyísseu avergonyíssim avergonyíssiu n-occ occ sept val v
ντροπιάζω
(pronominal) Sentir-se moralment commocionat per un fet reprovable.
Fer que un altre senti vergonya, fent-li retrets.

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ n fem
αντιπάθεια
Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ n masc
έλατο

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ n masc
παππούς πάππος
Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.

aviació /a.vi.a.siˈo/ /a.βi.a.siˈo/ /ə.vi.ə.siˈo/ /ə.βi.ə.siˈo/ n fem
αεροπορία

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ adv
σύντομα

avinguda /a.viŋˈɡu.ða/ /a.βiŋˈɡu.ða/ /ə.viŋˈɡu.ðə/ n fem
δρόμος

aviram /a.viˈɾam/ /a.βiˈɾam/ /ə.viˈɾam/ /ə.βiˈɾam/ n
πουλερικά

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ n masc
αεροπλάνο αεροσκάφος

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ n masc
πλήξη

avorrit /a.voˈrit/ /a.βoˈrit/ /ə.voˈrit/ /ə.vuˈrit/ /ə.βuˈrit/ adj
βαριεστημένος

avortament /a.voɾ.taˈment/ /a.βor.taˈmen/ /a.βoɾ.taˈmen/ /ə.voɾ.təˈment/ /ə.vur.təˈmen/ /ə.βur.təˈmen/ n masc
άμβλωση

avortar /a.voɾˈtaɾ/ /a.βorˈta/ /a.βoɾˈta/ /ə.voɾˈta/ /ə.vurˈta/ /ə.βurˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. avort avorta avortada avortades avortam avortant avortar avortara avortaran avortarem avortaren avortares avortareu avortaria avortarien avortaries avortarà avortaràs avortaré avortaríem avortaríeu avortassen avortasses avortassin avortassis avortat avortats avortau avortava avortaven avortaves avorte avortem avorten avortes avortessen avortesses avortessin avortessis avorteu avorti avortin avortis avorto avortà avortàrem avortàreu avortàs avortàssem avortàsseu avortàssim avortàssiu avortàvem avortàveu avortés avortéssem avortésseu avortéssim avortéssiu avortí bal bal (1) occ sept val v
αποβάλλω

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ adv
σήμερα
En el dia actual.

avèstic /aˈvɛs.tik/ /aˈβɛs.tik/ /əˈvɛs.tik/ /əˈβɛs.tik/ n masc
Αβεστική γλώσσα

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ n masc
αβιζό
(nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axiologia n fem
αξιολογία

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ n masc
αξίωμα

axis /ˈa.t͡ʃis/ /ˈa.ʃis/ n masc
άξονας

axó /akˈso/ /əkˈso/ n masc
νευράξονας

aïllant /a.iˈʎan/ /a.iˈʎant/ /ə.iˈʎan/ /ə.iˈʎant/ n masc
μονωτής

aïllat /a.iˈʎat/ /ə.iˈʎat/ adj masc
απομονωμένος

aòrtic /aˈɔɾ.tik/ /əˈɔr.tik/ adj masc
αορτικός

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ babaua adj masc
σαχλός

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ n masc
μπακαλιάρος

bacil /baˈsil/ /bəˈsil/ n masc
βάκιλλος

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ n masc
βακτήριο μικρόβια

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ n masc
χασμουρητό
Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. badall badalla badallada badallades badallam badallant badallar badallara badallaran badallarem badallaren badallares badallareu badallaria badallarien badallaries badallarà badallaràs badallaré badallaríem badallaríeu badallassen badallasses badallassin badallassis badallat badallats badallau badallava badallaven badallaves badalle badallem badallen badalles badallessen badallesses badallessin badallessis badalleu badalli badallin badallis badallo badallà badallàrem badallàreu badallàs badallàssem badallàsseu badallàssim badallàssiu badallàvem badallàveu badallés badalléssem badallésseu badalléssim badalléssiu badallí bal bal (1) occ sept val v
χασμουριέμαι

badia /baˈði.a/ n fem
κόλπος

bagatel·la /ba.ɣaˈtɛ.ɫa/ /ba.ɣaˈtɛ.ɫɛ/ /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/ /bə.ɣəˈtɛ.ɫə/ /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/ n fem
φύλο

baia /ˈba.ja/ /ˈba.jə/ n fem
μούρο

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ n fem
ξιφολόγχη

baix /ˈbajʃ/ adj masc
κοντός χαμηλός
De mida inferior a l'ordinària.

baix /ˈbajʃ/ adv
χαμηλός
A poca altura.

baix elèctric n masc
μπάσο

baix relleu n masc
χαμηλό ανάγλυφο

baixar /bajˈʃa/ /bajˈʃaɾ/ /baˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. baix baixa baixada baixades baixam baixant baixar baixara baixaran baixarem baixaren baixares baixareu baixaria baixarien baixaries baixarà baixaràs baixaré baixaríem baixaríeu baixassen baixasses baixassin baixassis baixat baixats baixau baixava baixaven baixaves baixe baixem baixen baixes baixessen baixesses baixessin baixessis baixeu baixi baixin baixis baixo baixà baixàrem baixàreu baixàs baixàssem baixàsseu baixàssim baixàssiu baixàvem baixàveu baixés baixéssem baixésseu baixéssim baixéssiu baixí bal bal (1) occ sept val v
κατεβάζω
(informàtica) Transferir dades o fitxers des d'un servidor remot a un ordinador local.

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ adj masc
Μπασκίρ
Relatiu al poble dels baixkirs, la seva cultura o la llengua.

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ n masc
Μπασκίρ
Natural d'un poble de la república russa de Baixkíria.
(només en singular) Llengua turquesa de la república russa de Baixkíria.

bala /ˈba.ɫa/ n fem
σφαίρα
Projectil que es fa servir en armes de foc.

balada n fem
μπαλάντα

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ n fem
ροδοδάφνη

balalaica /ba.laˈlaj.ka/ /bə.ɫəˈɫaj.kə/ n fem
μπαλαλάικα

balanç /baˈɫans/ /bəˈɫans/ n masc
ισοζύγιο
Comptabilització de l’actiu i el passiu d’un negoci.

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ n fem
ζυγαριά
Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balbucejar /baɫ.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βu.seˈd͡ʒa/ /baɫ.βu.seˈʒa/ /bəɫ.bu.səˈd͡ʒa/ /bəɫ.bu.səˈʒa/ /bəɫ.βu.səˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) balbucege balbucegem balbucegen balbuceges balbucegessen balbucegesses balbucegessin balbucegessis balbucegeu balbucegi balbucegin balbucegis balbucegés balbucegéssem balbucegésseu balbucegéssim balbucegéssiu balbucegí balbuceig balbuceja balbucejada balbucejades balbucejam balbucejant balbucejar balbucejara balbucejaran balbucejarem balbucejaren balbucejares balbucejareu balbucejaria balbucejarien balbucejaries balbucejarà balbucejaràs balbucejaré balbucejaríem balbucejaríeu balbucejassen balbucejasses balbucejassin balbucejassis balbucejat balbucejats balbucejau balbucejava balbucejaven balbucejaves balbucejo balbucejà balbucejàrem balbucejàreu balbucejàs balbucejàssem balbucejàsseu balbucejàssim balbucejàssiu balbucejàvem balbucejàveu occ sept val v
τραυλίζω

balcanitzar /baɫ.ka.niˈd͡za/ /baɫ.ka.niˈza/ /baɫ.ka.niˈzaɾ/ /bəɫ.kə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) balcanitz balcanitza balcanitzada balcanitzades balcanitzam balcanitzant balcanitzar balcanitzara balcanitzaran balcanitzarem balcanitzaren balcanitzares balcanitzareu balcanitzaria balcanitzarien balcanitzaries balcanitzarà balcanitzaràs balcanitzaré balcanitzaríem balcanitzaríeu balcanitzassen balcanitzasses balcanitzassin balcanitzassis balcanitzat balcanitzats balcanitzau balcanitzava balcanitzaven balcanitzaves balcanitze balcanitzem balcanitzen balcanitzes balcanitzessen balcanitzesses balcanitzessin balcanitzessis balcanitzeu balcanitzi balcanitzin balcanitzis balcanitzo balcanitzà balcanitzàrem balcanitzàreu balcanitzàs balcanitzàssem balcanitzàsseu balcanitzàssim balcanitzàssiu balcanitzàvem balcanitzàveu balcanitzés balcanitzéssem balcanitzésseu balcanitzéssim balcanitzéssiu balcanitzí occ sept val v
βαλκανοποιώ

balcànic /baɫˈka.nik/ /bəɫˈka.nik/ adj masc
βαλκανικός
Relatiu o pertanyent als Balcans.

balcànic /baɫˈka.nik/ /bəɫˈka.nik/ n masc
βαλκανικός
Persona que habita o és originària dels Balcans.

balcó /baɫˈko/ n masc
μπαλκόνι

baldufa /baɫˈdu.fa/ /bəɫˈdu.fə/ n fem
σβούρα

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ n fem
φάλαινα
(mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ n masc
φαλαινοθήρας
Pescador de balenes.
Vaixell medieval català de forma allargada i baix de costats, sense coberta, de mida entre una nau i una caravel·la.

ball /ˈbaʎ/ n masc
χορός

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ball balla ballada ballades ballam ballant ballar ballara ballaran ballarem ballaren ballares ballareu ballaria ballarien ballaries ballarà ballaràs ballaré ballaríem ballaríeu ballassen ballasses ballassin ballassis ballat ballats ballau ballava ballaven ballaves balle ballem ballen balles ballessen ballesses ballessin ballessis balleu balli ballin ballis ballo ballà ballàrem ballàreu ballàs ballàssem ballàsseu ballàssim ballàssiu ballàvem ballàveu ballés balléssem ballésseu balléssim balléssiu ballí occ sept val v
χορεύω

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ n fem
βαλλίστρα
Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.

balístic /baˈɫis.tik/ /bəˈɫis.tik/ adj masc
βαλλιστικός

balística /baˈɫis.ti.ka/ /bəˈɫis.ti.kə/ n fem
βλητική

bambú /bamˈbu/ n masc
μπαμπού

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ adj
μπανάλ

banana /baˈna.na/ n fem
μπανάνα

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ n masc
παγκάκι πάγκος
Seient estret i llarg per a més de dues persones.
τράπεζα
Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

bandera /banˈde.ɾa/ n fem
σημαία
Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.

bandoler /ban.doˈɫe/ /bən.doˈɫe/ /bən.duˈɫe/ n masc
ληστήσ
Bandit que en companyia d’altres assalta vianants en camins i despoblats.

bandoneó /ban.do.neˈo/ /bən.do.nəˈo/ /bən.du.nəˈo/ n masc
μπαντονεόν

banjo /ˈbaɲ.d͡ʒo/ /ˈbaɲ.ʒo/ /ˈbaɲ.ʒu/ n masc
μπάντζο

banquet /baŋˈket/ /bəŋˈkət/ /bəŋˈkɛt/ n masc
επίσημος

banqueta /baŋˈke.ta/ /bəŋˈkə.tə/ /bəŋˈkɛ.tə/ n fem
πάγκος

bany n masc
λουτρό μπάνιο
Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
Exposició a les radiacions.

bany maria n masc
μπεν μαρί

banya /ˈba.ɲa/ n fem
κέρατο
Apèndix ossi d'alguns animals.

banyar /baˈɲa/ /baˈɲaɾ/ /bəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bany banya banyada banyades banyam banyant banyar banyara banyaran banyarem banyaren banyares banyareu banyaria banyarien banyaries banyarà banyaràs banyaré banyaríem banyaríeu banyassen banyasses banyassin banyassis banyat banyats banyau banyava banyaven banyaves banye banyem banyen banyes banyessen banyesses banyessin banyessis banyeu banyi banyin banyis banyo banyà banyàrem banyàreu banyàs banyàssem banyàsseu banyàssim banyàssiu banyàvem banyàveu banyés banyéssem banyésseu banyéssim banyéssiu banyí occ sept val v
λούω

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ n fem
μπανιέρα

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ adj masc
κερασφόρος
Que té banyes.

banús /baˈnus/ /bəˈnus/ n masc
έβενος

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ n masc
βάπτισμα βαφτίσια
Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.

baptisme de foc n masc
βάπτισμα του πυρός

bar /ˈbar/ n masc
μπαρ
Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ n fem
καβγάς
Acte de barallar-se.

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) barall baralla barallada barallades barallam barallant barallar barallara barallaran barallarem barallaren barallares barallareu barallaria barallarien barallaries barallarà barallaràs barallaré barallaríem barallaríeu barallassen barallasses barallassin barallassis barallat barallats barallau barallava barallaven barallaves baralle barallem barallen baralles barallessen barallesses barallessin barallessis baralleu baralli barallin barallis barallo barallà barallàrem barallàreu barallàs barallàssem barallàsseu barallàssim barallàssiu barallàvem barallàveu barallés baralléssem barallésseu baralléssim baralléssiu barallí occ sept val v
καβγαδίζω
(pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barana /baˈɾa.na/ /bəˈɾa.nə/ /ˈbɾa.nə/ n fem
κάγκελο

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ barata adj masc
φτηνός
De poc preu.

barba /ˈbaɾ.ba/ n fem
γένι γενειάδα
Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.
γενειάδα
(ornitologia) Cadascun dels filaments paral·lels disposats en un mateix pla a banda i banda del raquis de les plomes dels ocells.
Columna de glaç que penja de les branques d'un arbre o similar.

barbamec /ˌbar.bəˈmɛk/ /ˌbaɾ.baˈmɛk/ barbameca adj masc
αγένειος

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ n masc
βαρβαρισμός
Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ n masc
κουρέας

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ n fem
σαγόνι
Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ n fem
βάρκα
Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

bari n masc
βάριο

barió /ba.ɾiˈo/ /bə.ɾiˈo/ n masc
βαρυόνιο

barnús /baɾˈnus/ /bərˈnus/ n masc
μπουρνούζι

baronessa /ba.ɾoˈne.sa/ /bə.ɾoˈnə.sə/ /bə.ɾuˈnɛ.sə/ n fem
βαρόνη

baronia /ba.ɾoˈni.a/ /bə.ɾoˈni.ə/ /bə.ɾuˈni.ə/ n fem
βαρονία
Territori que antigament era governat per un baró.
Territori que malgrat no ser governat per un baró, ofereix el seu nom, perquè el títol de baró es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.

barra /ˈba.ra/ /ˈba.rə/ n fem
δικηγορία
Peça recta i llarga de secció uniforme.

barrella /baˈre.ʎa/ /bəˈre.ʎə/ n fem
κούρνια
Barra petita que es posa a les gàbies dels ocells per a servir-los de joc.

barrera /baˈre.ɾa/ /bəˈre.ɾə/ n fem
φράγμα

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ n masc
καπέλο
Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.

barri n masc
τετράγωνο συνοικία
Subdivisió d'una ciutat.

barricada /ba.riˈka.ða/ /bə.riˈka.ðə/ n fem
οδόφραγμα

barrufar /ba.ruˈfa/ /ba.ruˈfaɾ/ /bə.ruˈfa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) barruf barrufa barrufada barrufades barrufam barrufant barrufar barrufara barrufaran barrufarem barrufaren barrufares barrufareu barrufaria barrufarien barrufaries barrufarà barrufaràs barrufaré barrufaríem barrufaríeu barrufassen barrufasses barrufassin barrufassis barrufat barrufats barrufau barrufava barrufaven barrufaves barrufe barrufem barrufen barrufes barrufessen barrufesses barrufessin barrufessis barrufeu barrufi barrufin barrufis barrufo barrufà barrufàrem barrufàreu barrufàs barrufàssem barrufàsseu barrufàssim barrufàssiu barrufàvem barrufàveu barrufés barruféssem barrufésseu barruféssim barruféssiu barrufí occ sept val v
στρουμφίζω

barrufet /ba.ruˈfet/ /bə.ruˈfət/ /bə.ruˈfɛt/ n masc
στρουμφάκι στρουμφ
En televisió, cinema i còmics, personatge fantàstic de color blau, amb cua rodona i majoritàriament vestit de blanc fins a la cintura amb una mena de malles i pel cap amb una mena de barretina caiguda cap endavant.

baròmetre /baˈɾɔ.me.tɾe/ n masc
βαρόμετρο

baró /baˈɾo/ n masc
βαρόνος
Persona que posseeix el títol nobiliari de baró.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ n masc
αγορά
Mercat públic del Pròxim Orient.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bas basa basada basades basam basant basar basara basaran basarem basaren basares basareu basaria basarien basaries basarà basaràs basaré basaríem basaríeu basassen basasses basassin basassis basat basats basau basava basaven basaves base basem basen bases basessen basesses basessin basessis baseu basi basin basis baso basà basàrem basàreu basàs basàssem basàsseu basàssim basàssiu basàvem basàveu basés baséssem basésseu baséssim baséssiu basí occ sept val v
βασίζω
Assentar sobre una base.

basc adj masc
βασκικός
Relatiu o pertanyent als bascos, al País Basc o a la seva llengua.

basc n masc
βασκικός
Habitant del País Basc
(masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

base /ˈba.ze/ n fem
βάση
Recinte militar.

base de dades n fem
βάση δεδομένων

basquetbol /ˌbas.kebˈbɔɫ/ /ˌbas.kedˈbɔɫ/ n masc
καλαθοσφαίριση

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ n masc
λακκούβα
Capa de líquid vessat al terra.

bastar /basˈta/ /basˈtaɾ/ /bəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bast basta bastada bastades bastam bastant bastar bastara bastaran bastarem bastaren bastares bastareu bastaria bastarien bastaries bastarà bastaràs bastaré bastaríem bastaríeu bastassen bastasses bastassin bastassis bastat bastats bastau bastava bastaven bastaves baste bastem basten bastes bastessen bastesses bastessin bastessis basteu basti bastin bastis basto bastà bastàrem bastàreu bastàs bastàssem bastàsseu bastàssim bastàssiu bastàvem bastàveu bastés bastéssem bastésseu bastéssim bastéssiu bastí occ sept val v
αρκώ

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ n masc
εξώγαμο
Fill nascut fora del matrimoni.

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ n fem
σκαλωσιά

bastó /basˈto/ n masc
ραβδί
Vara de fusta generalment amb empunyadura per a repenjar-s’hi caminant.

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ n fem
βασιλική

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ n fem
μάχη
Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) batall batalla batallada batallades batallam batallant batallar batallara batallaran batallarem batallaren batallares batallareu batallaria batallarien batallaries batallarà batallaràs batallaré batallaríem batallaríeu batallassen batallasses batallassin batallassis batallat batallats batallau batallava batallaven batallaves batalle batallem batallen batalles batallessen batallesses batallessin batallessis batalleu batalli batallin batallis batallo batallà batallàrem batallàreu batallàs batallàssem batallàsseu batallàssim batallàssiu batallàvem batallàveu batallés batalléssem batallésseu batalléssim batalléssiu batallí occ sept val v
μάχομαι
Lluitar en les batalles.

batalló /ba.taˈʎo/ /bə.təˈʎo/ n masc
τάγμα

batedora /ba.teˈðo.ɾa/ /bə.təˈðo.ɾə/ n fem
μίξερ
(cuina) Aparell per a batre, triturar i mesclar aliments.

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ n fem
μπαταρία
Conjunt d’aparells connectats per sumar el seu efecte.
(beisbol) Conjunt de jugadors atacants format pels millors batedors d'una alineació.

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ alg bal bat bata batem baten batent batera bateren bateres bates batessen batesses batessin batessis bateu bati batia batien baties batin batis bato batran batre batrem batreu batria batrien batries batrà batràs batré batríem batríeu bats batuda batudes batut batuts baté batérem batéreu batés batéssem batésseu batéssim batéssiu batí batíem batíeu occ sept val v
χτυπάω
Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.

batxillerat /ba.t͡ʃi.ʎeˈɾat/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈɾat/ n masc
απολυτήριο
Títol que acredita que una persona ha superat els estudis de batxillerat.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ adj masc
βαυαρικός
Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ n masc
Βαυαρικός
(masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

bavosa /baˈvo.za/ /baˈβo.za/ /bəˈvo.zə/ /bəˈβo.zə/ n fem
βλέννος
Peix de diverses espècies de la família dels blènnids, de mida petita i amb mucositat en la pell (Blennius spp.)

be /ˈbɛ/ n fem
μπι
Nom de la lletra b/B.

bebè /beˈbe/ n masc
μωρό

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ n masc
ράμφος
Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

becada /beˈka.ða/ /bəˈka.ðə/ n fem
μπεκάτσα
Ocell de bec llarg i prim de la família dels escolopàcids (Scolopax rusticola).

bedoll /beˈðoʎ/ n masc
σημύδα
Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
Fusta de Betula.

beguda /beˈɣu.ða/ n fem
ποτό
Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ n fem
θηκάρι
Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.

beisbol /bejzˈbɔɫ/ /bəjzˈbɔɫ/ n masc
μπέιζμπολ

beix /ˈbeʃ/ adj
μπεζ

beixamel /be.ʃaˈmɛɫ/ /bej.ʃaˈmɛɫ/ /bə.ʃəˈmɛɫ/ n fem
μπεσαμέλ

bel /ˈbɛɫ/ n masc
βέλασμα
Crit del bestiar oví i caprí.

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bel bela belada belades belam belant belar belara belaran belarem belaren belares belareu belaria belarien belaries belarà belaràs belaré belaríem belaríeu belassen belasses belassin belassis belat belats belau belava belaven belaves bele belem belen beles belessen belesses belessin belessis beleu beli belin belis belo belà belàrem belàreu belàs belàssem belàsseu belàssim belàssiu belàvem belàveu belés beléssem belésseu beléssim beléssiu belí occ sept val v
βελάζω
Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ belarussa belarussos adj masc
λευκορωσικός
Relatiu a Belarús, abans Bielorússia, la seva cultura o la llengua.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ n masc
λευκορωσικός
Natural de Belarús, abans Bielorússia.
(invariable) Llengua eslava de la branca oriental, parlada a Bielorússia i a parts de Polònia.

belga /ˈbeɫ.ɣa/ /ˈbɛɫ.ɣə/ adj
Βέλγα
Relatiu o pertanyent a Bèlgica.

belga /ˈbeɫ.ɣa/ /ˈbɛɫ.ɣə/ n neut
Βέλγα
Persona que habita o és originària de Bèlgica.

bell bella adj masc
αίθριος
(en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

belles arts n fem
καλές τέχνες

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ n fem
ομορφιά

bemoll /beˈmɔʎ/ /bəˈmɔʎ/ n masc
ύφεση

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ n fem
επίδεσμος

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ n masc
κέρδος

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) beneficia beneficiada beneficiades beneficiam beneficiant beneficiar beneficiara beneficiaran beneficiarem beneficiaren beneficiares beneficiareu beneficiaria beneficiarien beneficiaries beneficiarà beneficiaràs beneficiaré beneficiaríem beneficiaríeu beneficiassen beneficiasses beneficiassin beneficiassis beneficiat beneficiats beneficiau beneficiava beneficiaven beneficiaves beneficie beneficiem beneficien beneficies beneficiessen beneficiesses beneficiessin beneficiessis beneficieu beneficii beneficio beneficià beneficiàrem beneficiàreu beneficiàs beneficiàssem beneficiàsseu beneficiàssim beneficiàssiu beneficiàvem beneficiàveu beneficiés beneficiéssem beneficiésseu beneficiéssim beneficiéssiu beneficií beneficiï beneficiïn beneficiïs occ sept val v
ωφελούμαι

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ bal beneeix beneeixen beneeixes beneeixi beneeixin beneeixis beneeixo beneesc beneesqui beneesquin beneesquis beneint beneir beneiran beneirem beneireu beneiria beneirien beneiries beneirà beneiràs beneiré beneiríem beneiríeu beneí beneíem beneíeu beneírem beneíreu beneís beneíssem beneísseu beneíssim beneíssiu beneïa beneïda beneïdes beneïen beneïes beneïguem beneïgueu beneïm beneïra beneïren beneïres beneïsc beneïsca beneïsquen beneïsques beneïssen beneïsses beneïssin beneïssis beneït beneïts beneïu beneïx beneïxen beneïxes beneïxo n-occ occ sept val v
ευλογώ

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ bengalís adj
Βεγγαλέζα
Relatiu a Bengala, als seus habitant o la seva llengua.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ n neut
Βεγγαλέζα
Natural de la regió de Bengala, de l'estat indi de Bengala Occidental o de Bangla Desh.
(masculí singular) Llengua indoeuropea originària de Bengala.

benigne /beˈniŋ.ne/ /beˈniɡ.ne/ adj masc
αγαθός

benvinguda /ˌbem.biŋˈɡu.ða/ /ˌbem.biŋˈɡu.ðə/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ða/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ðə/ n fem
καλωσόρισμα

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ adj masc
ευπρόσδεκτος
Ben acollit

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ n fem
βενζίνη

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ adj masc
καλοήθης

berbena /beɾˈbe.na/ /bərˈbɛ.nə/ n fem
λουίζα

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ adj
Βέρβερος
amazic

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ n neut
Βέρβερος
amazic (gentilici)
(invariable) amazic (llengua)

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ n masc
βηρύλλιο

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ n masc
μπερκέλιο

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ n fem
κρεατοελιά

besamans /ˌbe.zaˈmans/ /ˌbe.zəˈmans/ n masc
χειροφίλημα

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bes besa besada besades besam besant besar besara besaran besarem besaren besares besareu besaria besarien besaries besarà besaràs besaré besaríem besaríeu besassen besasses besassin besassis besat besats besau besava besaven besaves bese besem besen beses besessen besesses besessin besessis beseu besi besin besis beso besà besàrem besàreu besàs besàssem besàsseu besàssim besàssiu besàvem besàveu besés beséssem besésseu beséssim beséssiu besí occ sept val v
φιλώ

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ n masc
προπάππος

bescoll /besˈkɔʎ/ /bəsˈkɔʎ/ n masc
σβέρκος

bessó /beˈso/ n masc
δίδυμος
Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

best-seller /ˌbestˈse.ɫeɾ/ /ˌbɛstˈsɛ.ɫər/ /ˌbɛsˈsɛ.ɫər/ n masc
ευπώλητο

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ n masc
βοοειδή

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ n fem
κοριός
Animal petit, generalment en to afectiu.

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ n fem
προγιαγιά

beta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ n fem
βήτα

betacisme /be.taˈsiz.me/ /bə.təˈsiz.mə/ n masc
βητακισμός

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ bal bec bega beguda begudes beguem beguen beguera begueren begueres begues beguessen beguesses beguessin beguessis begueu begui beguin beguis begut beguts begué beguérem beguéreu begués beguéssem beguésseu beguéssim beguéssiu beguí beim beis beu beuen beuran beure beurem beureu beuria beurien beuries beurà beuràs beuré beuríem beuríeu beus bevem bevent beveu bevia bevien bevies bevíem bevíeu occ val v
πίνω

bibliografia /bi.bɫi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.bɫi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.bɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.βɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
βιβλιογραφία
Relació sistemàtica i ordenada de llibres, articles i documents en general, corresponents a una temàtica determinada o un autor.

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ n fem
βιβλιοθήκη
Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

bibliotecari /bi.bɫi.o.teˈka.ɾi/ /bi.bɫi.o.təˈka.ɾi/ /bi.bɫi.u.təˈka.ɾi/ /bi.βɫi.u.təˈka.ɾi/ n masc
βιβλιοθηκάριος

bici /ˈbi.si/ n fem
ποδήλατο

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ n fem
ποδήλατο
Vehicle a pedals de dues rodes.

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ n fem
αμφιφοβία

bilabial /bi.ɫa.biˈaɫ/ /bi.ɫə.βiˈaɫ/ adj
διχειλικός

billar /biˈʎa/ /biˈʎar/ /biˈʎaɾ/ n masc
μπιλιάρδο

binari /biˈna.ɾi/ adj masc
διττός

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ adj
βιοαποικοδομήσιμος

biodiversitat /bi.o.ði.veɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.vəɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.βer.siˈtat/ /bi.o.ði.βeɾ.siˈtat/ /bi.u.ði.vər.siˈtat/ /bi.u.ði.βər.siˈtat/ n fem
βιοποικιλότητα

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
βιογραφία

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
βιολογία
Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ biològica adj masc
βιολογικός

biometria /bi.o.meˈtɾi.a/ /bi.o.məˈtɾi.ə/ /bi.u.məˈtɾi.ə/ n fem
βιομετρία

biospeleologia /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.os.pə.ɫə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.us.pə.ɫə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
βιοσπηλαιολογία

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
Βιοτεχνολογία βιοτεχνολογία

biquini /biˈki.ni/ n masc
μπικίνι
Banyador femení de dues peces.

birmà /birˈma/ adj masc
Βιρμανή
Relatiu a Birmània, actual Myanmar, als seus habitants o la seva llengua.

birmà /birˈma/ n masc
Βιρμανή
Llengua de la família sinotibetana de l'antiga Birmània.
Natural de Birmània o Myanmar.

bis /ˈbis/ n masc
πρόσκληση
En un recital o en un concert, repetició que fa l'artista en agraïment pels aplaudiments del públic.

bisbe /ˈbiz.be/ n masc
επίσκοπος δεσπότης
Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.

bisexual /bi.sek.suˈaɫ/ /bi.sək.suˈaɫ/ n
αμφιφυλόφιλος

bisexualitat /bi.sek.su.a.ɫiˈtat/ /bi.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
αμφιφυλοφιλία

bismut n masc
βισμούθιο

bistec /bisˈtɛk/ n masc
μπιφτέκι

bisó /biˈzo/ n masc
βίσονας

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ n masc
χαρτονόμισμα
Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.

bitxo /ˈbi.t͡ʃo/ /ˈbi.t͡ʃu/ n masc
πιπεριά καυτερί

bitàcola /biˈta.ko.ɫa/ /biˈta.ko.ɫə/ /biˈta.ku.ɫə/ n fem
πυξιδοθήκη

bivaquejar /bi.va.keˈd͡ʒaɾ/ /bi.və.kəˈd͡ʒa/ /bi.və.kəˈʒa/ /bi.βa.keˈd͡ʒa/ /bi.βa.keˈʒa/ /bi.βə.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bivaquege bivaquegem bivaquegen bivaqueges bivaquegessen bivaquegesses bivaquegessin bivaquegessis bivaquegeu bivaquegi bivaquegin bivaquegis bivaquegés bivaquegéssem bivaquegésseu bivaquegéssim bivaquegéssiu bivaquegí bivaqueig bivaqueja bivaquejada bivaquejades bivaquejam bivaquejant bivaquejar bivaquejara bivaquejaran bivaquejarem bivaquejaren bivaquejares bivaquejareu bivaquejaria bivaquejarien bivaquejaries bivaquejarà bivaquejaràs bivaquejaré bivaquejaríem bivaquejaríeu bivaquejassen bivaquejasses bivaquejassin bivaquejassis bivaquejat bivaquejats bivaquejau bivaquejava bivaquejaven bivaquejaves bivaquejo bivaquejà bivaquejàrem bivaquejàreu bivaquejàs bivaquejàssem bivaquejàsseu bivaquejàssim bivaquejàssiu bivaquejàvem bivaquejàveu occ sept val v
στρατοπεδεύω

bizantí /bi.zanˈti/ /bi.zənˈti/ adj masc
βυζαντινός
Relatiu o pertanyent a Imperi bizantí o a l'antiga ciutat de Bizanci.

bizantí /bi.zanˈti/ /bi.zənˈti/ n masc
βυζαντινός
Persona que habita o és originària de Imperi bizantí o a l'antiga ciutat de Bizanci.

biòtic /biˈɔ.tik/ adj masc
βιωτικός

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ adj masc
άσπρος λευκός λευκό
Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ n masc
άσπρο λευκό
Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) blanquege blanquegem blanquegen blanqueges blanquegessen blanquegesses blanquegessin blanquegessis blanquegeu blanquegi blanquegin blanquegis blanquegés blanquegéssem blanquegésseu blanquegéssim blanquegéssiu blanquegí blanqueig blanqueja blanquejada blanquejades blanquejam blanquejant blanquejar blanquejara blanquejaran blanquejarem blanquejaren blanquejares blanquejareu blanquejaria blanquejarien blanquejaries blanquejarà blanquejaràs blanquejaré blanquejaríem blanquejaríeu blanquejassen blanquejasses blanquejassin blanquejassis blanquejat blanquejats blanquejau blanquejava blanquejaven blanquejaves blanquejo blanquejà blanquejàrem blanquejàreu blanquejàs blanquejàssem blanquejàsseu blanquejàssim blanquejàssiu blanquejàvem blanquejàveu occ sept val v
ασπρίζω
(intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) blasfem blasfema blasfemada blasfemades blasfemam blasfemant blasfemar blasfemara blasfemaran blasfemarem blasfemaren blasfemares blasfemareu blasfemaria blasfemarien blasfemaries blasfemarà blasfemaràs blasfemaré blasfemaríem blasfemaríeu blasfemassen blasfemasses blasfemassin blasfemassis blasfemat blasfemats blasfemau blasfemava blasfemaven blasfemaves blasfeme blasfemem blasfemen blasfemes blasfemessen blasfemesses blasfemessin blasfemessis blasfemeu blasfemi blasfemin blasfemis blasfemo blasfemà blasfemàrem blasfemàreu blasfemàs blasfemàssem blasfemàsseu blasfemàssim blasfemàssiu blasfemàvem blasfemàveu blasfemés blasfeméssem blasfemésseu blasfeméssim blasfeméssiu blasfemí occ sept val v
βλασφημώ

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ n fem
βλασφημία

blat n masc
σιτάρι
Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ n masc
αραβόσιτος

blau adj masc
μπλε γαλάζιος

blau n masc
μώλωπας μπλε
Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
μώλωπας
Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau de cobalt /ˌbɫaw n masc
βαθυκύανο

blau marí /ˌbɫaw.məˈɾi/ n masc
σκούρο μπλε

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ n masc
φιτίλι
Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ n fem
σέσκουλο
Verdura biennal comestible, de la qual se n'aprofiten les seves fulles llargues i toves.

blog n masc
ιστολόγιο

bloqueig /bɫoˈket͡ʃ/ /bɫoˈkət͡ʃ/ /bɫuˈkɛt͡ʃ/ n masc
αποκλεισμός
Acció de bloquejar.

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bloquege bloquegem bloquegen bloqueges bloquegessen bloquegesses bloquegessin bloquegessis bloquegeu bloquegi bloquegin bloquegis bloquegés bloquegéssem bloquegésseu bloquegéssim bloquegéssiu bloquegí bloqueig bloqueja bloquejada bloquejades bloquejam bloquejant bloquejar bloquejara bloquejaran bloquejarem bloquejaren bloquejares bloquejareu bloquejaria bloquejarien bloquejaries bloquejarà bloquejaràs bloquejaré bloquejaríem bloquejaríeu bloquejassen bloquejasses bloquejassin bloquejassis bloquejat bloquejats bloquejau bloquejava bloquejaven bloquejaves bloquejo bloquejà bloquejàrem bloquejàreu bloquejàs bloquejàssem bloquejàsseu bloquejàssim bloquejàssiu bloquejàvem bloquejàveu occ sept val v
αποκλείω
Posar setge isolant una zona de l'exterior.

bo /ˈbo/ bona bons adj masc
καλός
Ple de bondat.

boca /ˈbo.ka/ n fem
στόμα
(anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ n fem
αμπάρι
(nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ n fem
παραφροσύνη

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ bohèmia adj masc
βοημικός
Relatiu o pertanyent a Bohèmia.

bohemi /boˈɛ.mi/ /buˈɛ.mi/ n masc
βοημικός
Persona que habita o és originària de Bohèmia.

bohri n masc
μπόριο

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ n fem
σημαδούρα

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ n masc
βογιάρος

boig /ˈbɔt͡ʃ/ adj masc
τρελός

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ n fem
ομίχλη
Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boirum /bojˈɾum/ /bujˈɾum/ n masc
αιθαλομίχλη

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ n masc
πυξάρι

bol n masc
μπολ
Recipient semiesfèric gran sense anses.
Contingut del recipient.

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ Interjection
σφαίρα

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ n fem
σφαίρα
(polo, esports de pilota) Cos esfèric de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria curta després d'un bot, a conseqüència de la seva inelasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
(beisbol) Llançament en què la pilota no passa dintre la zona de strike.

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ n masc
μανιτάρι
Fong, floridura.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ adj masc
βολιβιανός
Relatiu o pertanyent a Bolívia.

bolivià /bo.ɫi.viˈa/ /bo.ɫi.βiˈa/ /bu.ɫi.viˈa/ n masc
βολιβιανός
Persona que habita o és originària de Bolívia.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ adj masc
μπολονέζ
Relatiu o pertanyent a Bolonya.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ n masc
μπολονέζ
Persona que habita o és originària de Bolonya.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ n masc
πάνα

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ n masc
φάσκιωμα

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ n masc
μπικ

bomba /ˈbom.ba/ n fem
αντλία
Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
βόμβα
Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.

bombar /bomˈba/ /bomˈbaɾ/ /bumˈba/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bomb bomba bombada bombades bombam bombant bombar bombara bombaran bombarem bombaren bombares bombareu bombaria bombarien bombaries bombarà bombaràs bombaré bombaríem bombaríeu bombassen bombasses bombassin bombassis bombat bombats bombau bombava bombaven bombaves bombe bombem bomben bombes bombessen bombesses bombessin bombessis bombeu bombi bombin bombis bombo bombà bombàrem bombàreu bombàs bombàssem bombàsseu bombàssim bombàssiu bombàvem bombàveu bombés bombéssem bombésseu bombéssim bombéssiu bombí occ sept val v
αντλώ
Fer anar la bomba per a treure aigua.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ n fem
βομβάρδα
Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.

bombardeig /bom.baɾˈðet͡ʃ/ /bom.bəɾˈðət͡ʃ/ /bum.bərˈdɛt͡ʃ/ /bum.bərˈðɛt͡ʃ/ n masc
βομβαρδισμός

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bombardege bombardegem bombardegen bombardeges bombardegessen bombardegesses bombardegessin bombardegessis bombardegeu bombardegi bombardegin bombardegis bombardegés bombardegéssem bombardegésseu bombardegéssim bombardegéssiu bombardegí bombardeig bombardeja bombardejada bombardejades bombardejam bombardejant bombardejar bombardejara bombardejaran bombardejarem bombardejaren bombardejares bombardejareu bombardejaria bombardejarien bombardejaries bombardejarà bombardejaràs bombardejaré bombardejaríem bombardejaríeu bombardejassen bombardejasses bombardejassin bombardejassis bombardejat bombardejats bombardejau bombardejava bombardejaven bombardejaves bombardejo bombardejà bombardejàrem bombardejàreu bombardejàs bombardejàssem bombardejàsseu bombardejàssim bombardejàssiu bombardejàvem bombardejàveu occ sept val v
βομβαρδίζω
Llançar bombes.

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ n masc
πυροσβέστης

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ n fem
ηλεκτρική λυχνία λάμπα

bombo /ˈbom.bo/ /ˈbom.bu/ n masc
γκρανκάσα
Instrument membranòfon de percussió consistent en un tambor molt gros que es toca amb una maça i que forma part de les bandes militars, de les orquestres i de la bateria de jazz.

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ n fem
φυσαλίδα
Aire tancat per un tel líquid.

bombollejar /bom.bo.ʎeˈd͡ʒa/ /bom.bo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bo.ʎeˈʒa/ /bom.bo.ʎəˈd͡ʒa/ /bum.bu.ʎəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bombollege bombollegem bombollegen bombolleges bombollegessen bombollegesses bombollegessin bombollegessis bombollegeu bombollegi bombollegin bombollegis bombollegés bombollegéssem bombollegésseu bombollegéssim bombollegéssiu bombollegí bombolleig bombolleja bombollejada bombollejades bombollejam bombollejant bombollejar bombollejara bombollejaran bombollejarem bombollejaren bombollejares bombollejareu bombollejaria bombollejarien bombollejaries bombollejarà bombollejaràs bombollejaré bombollejaríem bombollejaríeu bombollejassen bombollejasses bombollejassin bombollejassis bombollejat bombollejats bombollejau bombollejava bombollejaven bombollejaves bombollejo bombollejà bombollejàrem bombollejàreu bombollejàs bombollejàssem bombollejàsseu bombollejàssim bombollejàssiu bombollejàvem bombollejàveu occ sept val v
χοχλάζω

bombó /bomˈbo/ /bumˈbo/ n masc
πραλίνα

bon Nadal Interjection
καλά Χριστούγεννα

bon Nadal i feliç any nou /ˌbɔn Interjection
καλά Χριστούγεννα και καλή χρονιά

bon dia Interjection
καλημέρα

bon vespre Interjection
καλησπέρα καλό βράδυ

bona nit Interjection
καληνύχτα καλό βράδυ

bona tarda Interjection
καλημέρα

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ adj masc
ωραίος

bonítol /boˈni.toɫ/ /buˈni.tuɫ/ n masc
παλαμίδα

bor n masc
βόριο

bordar /borˈða/ /boɾˈða/ /boɾˈðaɾ/ /burˈda/ /burˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bord borda bordada bordades bordam bordant bordar bordara bordaran bordarem bordaren bordares bordareu bordaria bordarien bordaries bordarà bordaràs bordaré bordaríem bordaríeu bordassen bordasses bordassin bordassis bordat bordats bordau bordava bordaven bordaves borde bordem borden bordes bordessen bordesses bordessin bordessis bordeu bordi bordin bordis bordo bordà bordàrem bordàreu bordàs bordàssem bordàsseu bordàssim bordàssiu bordàvem bordàveu bordés bordéssem bordésseu bordéssim bordéssiu bordí occ sept val v
γαβγίζω

bordejar /bor.ðeˈʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bur.dəˈʒa/ /bur.ðəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bordege bordegem bordegen bordeges bordegessen bordegesses bordegessin bordegessis bordegeu bordegi bordegin bordegis bordegés bordegéssem bordegésseu bordegéssim bordegéssiu bordegí bordeig bordeja bordejada bordejades bordejam bordejant bordejar bordejara bordejaran bordejarem bordejaren bordejares bordejareu bordejaria bordejarien bordejaries bordejarà bordejaràs bordejaré bordejaríem bordejaríeu bordejassen bordejasses bordejassin bordejassis bordejat bordejats bordejau bordejava bordejaven bordejaves bordejo bordejà bordejàrem bordejàreu bordejàs bordejàssem bordejàsseu bordejàssim bordejàssiu bordejàvem bordejàveu occ sept val v
λοξοδρομώ

borratja /boˈra.d͡ʒa/ /boˈra.d͡ʒə/ /buˈra.d͡ʒə/ n fem
μποράγο

borsa /ˈbor.sə/ /ˈboɾ.sa/ n fem
χρηματιστήριο

bosc n masc
δάσος

bosnià /boz.niˈa/ /buz.niˈa/ n masc
Βόσνια
Natural de la regió de Bòsnia o de l'estat de Bòsnia i Hercegovina.
βοσνιακός
(només singular) Varietat estandarditzada del serbocroat a Bòsnia i Hercegovina.

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ n fem
σάκος
Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.

bossa d'aigua calenta n fem
θερμοφόρα

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ n masc
μποζόνιο

bot n masc
άλμα
Salt enlaire amb un impuls ràpid.

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ n fem
μπότα
Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ n masc
βαρελάς
(professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ n fem
μαγαζί

botonar /bo.toˈna/ /bo.toˈnaɾ/ /bu.tuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. botona botonada botonades botonant botonar botonara botonaran botonarem botonaren botonares botonareu botonaria botonarien botonaries botonarà botonaràs botonaré botonaríem botonaríeu botonassen botonasses botonat botonats botonava botonaven botonaves botone botonem botonen botones botonessen botonesses botonessin botonessis botoneu botoni botonin botonis botono botonà botonàrem botonàreu botonàssem botonàsseu botonàvem botonàveu botonés botonéssem botonésseu botonéssim botonéssiu botoní occ sept val val (1) v
κουμπώνω

botulisme /bo.tuˈɫiz.me/ /bo.tuˈɫiz.mə/ /bu.tuˈɫiz.mə/ n masc
αλλαντίαση

botxí /boˈt͡ʃi/ /buˈt͡ʃi/ n masc
δήμιος

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ n masc
βοτανολόγος
Persona versada en l’estudi de les plantes.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ n fem
φυτολογία

botí /boˈti/ /buˈti/ n masc
κλοπιμαία

botó /boˈto/ /buˈto/ n masc
κουμπί

botó de puny n masc
μανικετόκουμπο

bou n masc
βόδι ταύρος
Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boví /boˈvi/ /boˈβi/ /buˈvi/ /buˈβi/ adj masc
βόειος

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ n fem
πυγμαχία μποξ

bradicàrdia /bɾa.ðiˈkaɾ.ði.a/ n masc
βραδυκαρδία

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ n fem
πατ
Obertura de davant dels pantalons.

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) bram brama bramada bramades bramam bramant bramar bramara bramaran bramarem bramaren bramares bramareu bramaria bramarien bramaries bramarà bramaràs bramaré bramaríem bramaríeu bramassen bramasses bramassin bramassis bramat bramats bramau bramava bramaven bramaves brame bramem bramen brames bramessen bramesses bramessin bramessis brameu brami bramin bramis bramo bramà bramàrem bramàreu bramàs bramàssem bramàsseu bramàssim bramàssiu bramàvem bramàveu bramés braméssem bramésseu braméssim braméssiu bramí occ sept val v
γκαρίζω
Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ n fem
κλαδί
Divisió del tronc d'un arbre.

brancal /bɾaŋˈkaɫ/ /bɾəŋˈkaɫ/ n masc
κάσα
Conjunt de pedres sobreposades que envolten finestres i portes.

branquilló /bɾaŋ.kiˈʎo/ n masc
κλαδἁκι

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ n fem
χόβολη

braç n masc
χέρι βραχίονας
(anatomia) Extremitat superior del cos.

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ n fem
κηρήθρα

bressol /bɾeˈsɔɫ/ n masc
κούνια
(central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

bretó adj masc
βρετονικά
Relatiu a la Bretanya, als seus habitants o a la seva llengua.

bretó n masc
Βρετονικά βρετονικά
Natural de la Bretanya.
βρετονικά Βρετονικά
(masculí singular) Llengua cèltica originària de la Bretanya.

breu /ˈbɾew/ adj
βραχύς
De durada curta.

breu /ˈbɾew/ n masc
βραχύς
Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ n fem
χαλινάρι
Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
(pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ adj
φωτεινός
Que brilla.

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) brill brilla brillada brillades brillam brillant brillar brillara brillaran brillarem brillaren brillares brillareu brillaria brillarien brillaries brillarà brillaràs brillaré brillaríem brillaríeu brillassen brillasses brillassin brillassis brillat brillats brillau brillava brillaven brillaves brille brillem brillen brilles brillessen brillesses brillessin brillessis brilleu brilli brillin brillis brillo brillà brillàrem brillàreu brillàs brillàssem brillàsseu brillàssim brillàssiu brillàvem brillàveu brillés brilléssem brillésseu brilléssim brilléssiu brillí occ sept val v
ακτινοβολώ

brindis n masc
πρόποση

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ n fem
αεράκι
Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

brisa de mar n fem
θαλάσσια αύρα

britànic /bɾiˈta.nik/ adj masc
βρετανικός

brodar /bɾoˈða/ /bɾoˈðaɾ/ /bɾuˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) brod broda brodada brodades brodam brodant brodar brodara brodaran brodarem brodaren brodares brodareu brodaria brodarien brodaries brodarà brodaràs brodaré brodaríem brodaríeu brodassen brodasses brodassin brodassis brodat brodats brodau brodava brodaven brodaves brode brodem broden brodes brodessen brodesses brodessin brodessis brodeu brodi brodin brodis brodo brodà brodàrem brodàreu brodàs brodàssem brodàsseu brodàssim brodàssiu brodàvem brodàveu brodés brodéssem brodésseu brodéssim brodéssiu brodí occ sept val v
κεντάω

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ n masc
κέντημα

brom n masc
βρώμιο

broma /ˈbɾo.ma/ n fem
αστείο
Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bromege bromegem bromegen bromeges bromegessen bromegesses bromegessin bromegessis bromegeu bromegi bromegin bromegis bromegés bromegéssem bromegésseu bromegéssim bromegéssiu bromegí bromeig bromeja bromejada bromejades bromejam bromejant bromejar bromejara bromejaran bromejarem bromejaren bromejares bromejareu bromejaria bromejarien bromejaries bromejarà bromejaràs bromejaré bromejaríem bromejaríeu bromejassen bromejasses bromejassin bromejassis bromejat bromejats bromejau bromejava bromejaven bromejaves bromejo bromejà bromejàrem bromejàreu bromejàs bromejàssem bromejàsseu bromejàssim bromejàssiu bromejàvem bromejàveu occ sept val v
αστεΐζομαι

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ n masc
βρόγχος

bronquiolitis /bɾoŋ.ki.oˈɫi.tis/ /bɾuŋ.ki.uˈɫi.tis/ n fem
βρογχιολίτιδα

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ n fem
βρογχίτιδα

bronquíol /bɾoŋˈki.oɫ/ /bɾuŋˈki.uɫ/ n masc
βρογχιόλιο

bronze /ˈbɾon.zə/ n masc
ορείχαλκος μπρούντζος

brou /ˈbɾɔw/ n masc
ζωμός

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ n fem
μάγισσα
Dona que practica bruixeria.

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ n fem
μαγεία

brusa /ˈbɾu.za/ /ˈbɾu.zə/ n fem
μπλούζα
Especie de camisa amb diverses variacions, pensada per a les dones.

brussel·lès /bɾu.seɫˈɫes/ /bɾu.seˈɫes/ /bɾu.səɫˈɫəs/ /bɾu.səɫˈɫɛs/ /bɾu.səˈɫɛs/ adj masc
βρυξελλιώτικος

brut bruta adj masc
βρόμικος
Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.

brutal /bɾuˈtaɫ/ adj
ζωώδης
Propi de les bèsties, d’animals irracionals.

buc /ˈbuk/ n masc
σκάφος
(nàutica) Cos principal del vaixell llevat del motor i de tot el que es troba per sobre de coberta i en especial de l'arboradura.

bucòlic adj masc
αγροτικός

budell n masc
έντερο

bufanda /buˈfan.da/ n fem
κασκόλ

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) buf bufa bufada bufades bufam bufant bufar bufara bufaran bufarem bufaren bufares bufareu bufaria bufarien bufaries bufarà bufaràs bufaré bufaríem bufaríeu bufassen bufasses bufassin bufassis bufat bufats bufau bufava bufaven bufaves bufe bufem bufen bufes bufessen bufesses bufessin bufessis bufeu bufi bufin bufis bufo bufà bufàrem bufàreu bufàs bufàssem bufàsseu bufàssim bufàssiu bufàvem bufàveu bufés buféssem bufésseu buféssim buféssiu bufí occ sept val v
φυσώ
(intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
(transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufet /buˈfet/ /buˈfət/ /buˈfɛt/ n masc
σκευοθήκη
Moble per a desar el parament de taula del menjador.
μπουφές
Taula assortida de menjar i begudes preparada per a servir-se’n.

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ n fem
χαστούκι

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) bufetege bufetegem bufetegen bufeteges bufetegessen bufetegesses bufetegessin bufetegessis bufetegeu bufetegi bufetegin bufetegis bufetegés bufetegéssem bufetegésseu bufetegéssim bufetegéssiu bufetegí bufeteig bufeteja bufetejada bufetejades bufetejam bufetejant bufetejar bufetejara bufetejaran bufetejarem bufetejaren bufetejares bufetejareu bufetejaria bufetejarien bufetejaries bufetejarà bufetejaràs bufetejaré bufetejaríem bufetejaríeu bufetejassen bufetejasses bufetejassin bufetejassis bufetejat bufetejats bufetejau bufetejava bufetejaven bufetejaves bufetejo bufetejà bufetejàrem bufetejàreu bufetejàs bufetejàssem bufetejàsseu bufetejàssim bufetejàssiu bufetejàvem bufetejàveu occ sept val v
χαστουκίζω

bugada /buˈɣa.ða/ /buˈɣa.ðə/ n fem
άπλυτα

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ n fem
μπουζί

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) buid buida buidada buidades buidam buidant buidar buidara buidaran buidarem buidaren buidares buidareu buidaria buidarien buidaries buidarà buidaràs buidaré buidaríem buidaríeu buidassen buidasses buidassin buidassis buidat buidats buidau buidava buidaven buidaves buide buidem buiden buides buidessen buidesses buidessin buidessis buideu buidi buidin buidis buido buidà buidàrem buidàreu buidàs buidàssem buidàsseu buidàssim buidàssiu buidàvem buidàveu buidés buidéssem buidésseu buidéssim buidéssiu buidí occ sept val v
αδειάζω

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ n masc
φαρέτρα
Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.
πελότα
Coixinet on els sastres claven les agulles de cosir.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ adj masc
άδειος κενός
Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ n masc
κενό
(física) Absència de matèria.

bulb /ˈbuɫp/ n masc
βολβός

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ alg bal bull bulla bullen bulles bulli bullia bullida bullides bullien bullies bulliguem bulligueu bullim bullin bullint bullir bullira bulliran bullirem bulliren bullires bullireu bulliria bullirien bulliries bullirà bulliràs bulliré bulliríem bulliríeu bullis bullissen bullisses bullissin bullissis bullit bullits bulliu bullo bulls bullí bullíem bullíeu bullírem bullíreu bullís bullíssem bullísseu bullíssim bullíssiu occ sept val v
βρασμός βράζω

bumerang /bu.meˈɾaŋ/ /bu.meˈɾaŋk/ /bu.məˈɾaŋ/ /bu.məˈɾaŋk/ n masc
μπούμερανγκ

burca /ˈbur.kə/ /ˈbuɾ.ka/ n fem
μπούρκα

burgesia /bur.ʒəˈzi.ə/ /buɾ.d͡ʒeˈzi.a/ n fem
μπουρζουαζία

burilla /buˈɾi.ʎa/ /buˈɾi.ʎə/ n fem
αποτσίγαρο

burocràcia /bu.ɾoˈkɾa.si.a/ /bu.ɾoˈkɾa.si.ə/ /bu.ɾuˈkɾa.si.ə/ n fem
γραφειοκρατία

burquini /burˈki.ni/ n masc
μπουρκίνι

bus n masc
δίαυλος
En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus n neut
δύτης
Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bust /ˈbust/ n masc
προτομή

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ n fem
φουσκάλα

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ n fem
τσέπη
Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.

byte /ˈbajt/ n masc
μπάιτ

bàdminton n masc
αντιπτέριση

bàlsam /ˈbaɫ.sam/ /ˈbaɫ.səm/ n masc
βάλσαμο

bàltic /ˈbaɫ.tik/ adj masc
βαλτικός

bàndol /ˈban.doɫ/ /ˈban.duɫ/ n masc
ομάδα

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ n masc
βάρβαρος

bèstia /ˈbes.ti.a/ /ˈbes.ti.ə/ /ˈbɛs.ti.a/ /ˈbɛs.ti/ n fem
ζώο

bé adv
καλά
Correcte, fet de bona manera.

bíblic /ˈbi.βɫik/ adj masc
βιβλικός
Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ n fem
βαρέλι
Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.

búfal /ˈbu.faɫ/ n masc
βουβάλι

búlgar n masc
βουλγαρικά Βουλγαρικά
(masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

búnquer /ˈbuŋ.keɾ/ /ˈbuŋ.kər/ n masc
οχυρό
Edifici amb parets molt sòlides, que està poc aixecat del terra i en part o totalment soterrat, destinat a resistir l'atac de l'enemic amb bombardeigs d'artilleria o d'aviació o explosius.

bústia /ˈbus.ti.a/ /ˈbus.ti.ə/ n fem
γραμματοκιβώτιο

ca n fem
κέι
Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ n masc
παροχή
Quantitat de líquid que travessa una secció donada en un cert temps.

cabalísticament /ka.baˌɫis.ti.kaˈment/ /ka.βaˌɫis.ti.kaˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈment/ /kə.βəˌɫis.ti.kəˈmen/ adv
καβαλιστικά

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ n fem
υπόστεγο

cabaret /ka.baˈɾet/ /kə.bəˈɾət/ /kə.bəˈɾɛt/ /kə.βəˈɾɛt/ n masc
καμπαρέ

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ n masc
τρίχα
Pèl del cap.

cabellera /ka.beˈʎe.ɾa/ /kə.bəˈje.ɾə/ /kə.bəˈʎe.ɾə/ /kə.βəˈʎe.ɾə/ n fem
τρίχες
Conjunt de cabells d’una persona.
κόμη
Núvol brillant que envolta un cometa.

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ n masc
καπίστρι

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ n masc
Καβύλος
Persona del poble amazic de la regió de Cabília.

cabina /kaˈbi.na/ /kəˈβi.nə/ n fem
καμπίνα

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ n masc
ζαρκάδι

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ n masc
καλώδιο

cabra /ˈka.βɾə/ n fem
κατσίκα γίδα
Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.

cabre /ˈka.bɾe/ /ˈka.βɾə/ bal cabem caben cabent cabera caberen caberes cabessen cabesses cabessin cabessis cabeu cabi cabia cabien cabies cabo cabran cabre cabrem cabreu cabria cabrien cabries cabrà cabràs cabré cabríem cabríeu cabuda cabudes cabut cabuts cabé cabérem cabéreu cabés cabéssem cabésseu cabéssim cabéssiu cabí cabíem cabíeu cap capiem capieu capiguem capigueu caps càpia càpien càpies càpiga càpiguen càpigues sept val v
κάνω

cabrit /kəˈβɾit/ n masc
κατσίκι

cacau /kaˈkaw/ /kəˈkaw/ n masc
κακάο
Arbre de la família de les esterculiàcies propi de l'Amèrica tropical (Theobroma cacao).
Llavor del Theobroma cacao, l'ingredient principal de la xocolata.

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ n masc
φυστίκι

cactus /ˈkak.tus/ n masc
κάκτος

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ adj
κάθε

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ n masc
κουτάβι
Cria del gos.

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ n fem
αλυσίδα άλυσος
Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
σειρά
Successió, sèrie o encadenament d'esdeveniments o d'elements (per exemple, cadena hotelera, cadena de muntanyes, etc.)

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ n fem
ακανθίς καρδερίνα γαρδέλι

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ n fem
καρέκλα
Moble utilitzat per seure i que té respatller.
(tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadmi n masc
κάδμιο

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ n masc
πτώμα

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ n fem
καφεΐνη

cafre /ˈka.fɾe/ /ˈka.fɾə/ n neut
κάφρος
(ofensiu, obsolet) xosa, bantu

cafè n masc
καφές
Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cafè amb llet n masc
καφέ-ω-λαι

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cag caga cagada cagades cagam cagant cagar cagara cagaran cagarem cagaren cagares cagareu cagaria cagarien cagaries cagarà cagaràs cagaré cagaríem cagaríeu cagassen cagasses cagassin cagassis cagat cagats cagau cagava cagaven cagaves cago cague caguem caguen cagues caguessen caguesses caguessin caguessis cagueu cagui caguin caguis cagués caguéssem caguésseu caguéssim caguéssiu caguí cagà cagàrem cagàreu cagàs cagàssem cagàsseu cagàssim cagàssiu cagàvem cagàveu occ sept val v
χέζω

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ n fem
κιβώτιο
Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

caixa negra /ˌka.ʃaˈne.ɣɾa/ /ˌka.ʃəˈnə.ɣɾə/ /ˌka.ʃəˈnɛ.ɣɾə/ /ˌkaj.ʃaˈne.ɣɾa/ n fem
μαύρο κουτί

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ adj masc
Καλαβρέζα
Relatiu o pertanyent a la Calàbria.

calabrès /ka.ɫaˈbɾes/ /kə.ɫəˈbɾəs/ /kə.ɫəˈbɾɛs/ /kə.ɫəˈβɾɛs/ n masc
Καλαβρέζα
Persona que habita o és originària de Calàbria.
Dialecte de l'italià parlat a Calàbria.

calafatar /ka.ɫa.faˈta/ /ka.ɫa.faˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calafat calafata calafatada calafatades calafatam calafatant calafatar calafatara calafataran calafatarem calafataren calafatares calafatareu calafataria calafatarien calafataries calafatarà calafataràs calafataré calafataríem calafataríeu calafatassen calafatasses calafatassin calafatassis calafatat calafatats calafatau calafatava calafataven calafataves calafate calafatem calafaten calafates calafatessen calafatesses calafatessin calafatessis calafateu calafati calafatin calafatis calafato calafatà calafatàrem calafatàreu calafatàs calafatàssem calafatàsseu calafatàssim calafatàssiu calafatàvem calafatàveu calafatés calafatéssem calafatésseu calafatéssim calafatéssiu calafatí occ sept val v
καλαφατίζω

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ n masc
συρτάρι

calaixera /ka.ɫajˈʃe.ɾa/ /ka.ɫaˈʃe.ɾa/ /kə.ɫəˈʃe.ɾə/ n fem
συρταριέρα

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ n masc
καλαμάρι

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ n fem
χαλάζι

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ n masc
κρανίο

calb /ˈkaɫp/ adj masc
φαλακρός

calc /ˈkaɫk/ n masc
μεταφραστικό δάνειο
Còpia d'una obra original feta calcant.
Manlleu d'un mot o d'una locució que manté l'estructura de la llengua original fent una traducció de cada mot o de cada morfema.

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ n masc
πτέρνα

calci n masc
ασβέστιο

calcinar /kaɫ.siˈna/ /kaɫ.siˈnaɾ/ /kəɫ.siˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) calcina calcinada calcinades calcinam calcinant calcinar calcinara calcinaran calcinarem calcinaren calcinares calcinareu calcinaria calcinarien calcinaries calcinarà calcinaràs calcinaré calcinaríem calcinaríeu calcinassen calcinasses calcinassin calcinassis calcinat calcinats calcinau calcinava calcinaven calcinaves calcine calcinem calcinen calcines calcinessen calcinesses calcinessin calcinessis calcineu calcini calcinin calcinis calcino calcinà calcinàrem calcinàreu calcinàs calcinàssem calcinàsseu calcinàssim calcinàssiu calcinàvem calcinàveu calcinés calcinéssem calcinésseu calcinéssim calcinéssiu calciní calcín occ sept val v
απασβεστώνω

calcita /kaɫˈsi.ta/ /kəɫˈsi.tə/ n fem
ασβεστίτης

calculadora /kaɫ.ku.ɫaˈðo.ɾa/ n fem
αριθμομηχανή κομπιουτεράκι

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calcul calcula calculada calculades calculam calculant calcular calculara calcularan calcularem calcularen calculares calculareu calcularia calcularien calcularies calcularà calcularàs calcularé calcularíem calcularíeu calculassen calculasses calculassin calculassis calculat calculats calculau calculava calculaven calculaves calcule calculem calculen calcules calculessen calculesses calculessin calculessis calculeu calculi calculin calculis calculo calculà calculàrem calculàreu calculàs calculàssem calculàsseu calculàssim calculàssiu calculàvem calculàveu calculés calculéssem calculésseu calculéssim calculéssiu calculí occ sept val v
υπολογίζω

calefacció /ka.ɫe.fak.siˈo/ /kə.ɫə.fək.siˈo/ n fem
καλοριφέρ

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ n masc
ημερολόγιο

calendari gregorià n masc
Γρηγοριανό ημερολόγιο

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ adj masc
ζεστός
De temperatura elevada.
καυλωμένος
Excitat sexualment.

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ n masc
ρίγος

califa /kaˈɫi.fa/ /kəˈɫi.fə/ n masc
χαλίφης

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ n masc
καλιφόρνιο

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ adj masc
καλιφορνέζικος
Relatiu o pertanyent a Califòrnia.

californià /kə.ɫi.foɾ.niˈa/ /kə.ɫi.fur.niˈa/ n masc
καλιφορνέζικος
Persona que habita o és originària de Califòrnia.

call /ˈkaʎ/ n masc
κάλος
Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.

calmar /kaɫˈma/ /kaɫˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calm calma calmada calmades calmam calmant calmar calmara calmaran calmarem calmaren calmares calmareu calmaria calmarien calmaries calmarà calmaràs calmaré calmaríem calmaríeu calmassen calmasses calmassin calmassis calmat calmats calmau calmava calmaven calmaves calme calmem calmen calmes calmessen calmesses calmessin calmessis calmeu calmi calmin calmis calmo calmà calmàrem calmàreu calmàs calmàssem calmàsseu calmàssim calmàssiu calmàvem calmàveu calmés calméssem calmésseu calméssim calméssiu calmí occ sept val v
ηρεμώ

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ n fem
θερμότητα ζέστη
Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.
θερμότητα
Sensació de temperatura excessiva.

calorós /ka.ɫoˈɾos/ /kə.ɫoˈɾos/ /kə.ɫuˈɾos/ adj masc
θερμός

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ n masc
πρωτόγαλα

calumniar /ka.ɫum.niˈa/ /ka.ɫum.niˈaɾ/ /kə.ɫum.niˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) calumnia calumniada calumniades calumniam calumniant calumniar calumniara calumniaran calumniarem calumniaren calumniares calumniareu calumniaria calumniarien calumniaries calumniarà calumniaràs calumniaré calumniaríem calumniaríeu calumniassen calumniasses calumniassin calumniassis calumniat calumniats calumniau calumniava calumniaven calumniaves calumnie calumniem calumnien calumnies calumniessen calumniesses calumniessin calumniessis calumnieu calumnii calumnio calumnià calumniàrem calumniàreu calumniàs calumniàssem calumniàsseu calumniàssim calumniàssiu calumniàvem calumniàveu calumniés calumniéssem calumniésseu calumniéssim calumniéssiu calumnií calumniï calumniïn calumniïs occ sept val v
συκοφαντώ

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ n masc
κύπελλο
Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
κάλυκας
Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

cal·ligrafia /ka.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kaɫ.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kə.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ /kəɫ.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
καλλιγραφία

calça /ˈkaɫ.sa/ /ˈkaɫ.sə/ n fem
κιλότα
(generalment en plural, central, septentrional, nord-occidental) Roba interior femenina sobre la cintura i l’entrecuix.

calçat /kaɫˈsat/ n masc
υπόδημα

calçotets /kaɫ.soˈtets/ /kəɫ.soˈtəts/ /kəɫ.suˈtɛts/ n masc
σώβρακο

calé /kaˈɫe/ /kəˈɫe/ n masc
παράδες

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ n fem
αγκύλι

cama /ˈka.ma/ n fem
πόδι
Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.

camacurt /ˌka.maˈkuɾt/ /ˌka.məˈkurt/ adj masc
μικροσκελής

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ n masc
χαμαιλέοντας

camamilla /ka.maˈmi.ʎa/ n fem
χαμομήλι

camarada /ka.maˈɾa.ða/ /kə.məˈɾa.ðə/ n neut
σύντροφος
(política) Company de militància socialista o comunista.

cambodjà /kam.bodˈd͡ʒa/ /kəm.bodˈʒa/ /kəm.budˈʒa/ adj masc
Καμποτζιανή
Relatiu o pertanyent a Cambodja.

cambodjà /kam.bodˈd͡ʒa/ /kəm.bodˈʒa/ /kəm.budˈʒa/ n masc
Καμποτζιανή
Persona que habita o és originària de Cambodja.
(invariable) Llengua austroasiàtica pròpia de Cambodja.

cambra /ˈkam.bɾa/ n fem
κρεβατοκάμαρα

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ n masc
σερβιτόρος
Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

camell /kaˈmeʎ/ n masc
καμήλα
Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.

camerunès /ka.me.ɾuˈnes/ /kə.mə.ɾuˈnəs/ /kə.mə.ɾuˈnɛs/ adj masc
Καμερουνέζα
Relatiu o pertanyent al Camerun.

camerunès /ka.me.ɾuˈnes/ /kə.mə.ɾuˈnəs/ /kə.mə.ɾuˈnɛs/ n masc
Καμερουνέζα
Persona que habita o és originària de Camerun.

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) camina caminada caminades caminam caminant caminar caminara caminaran caminarem caminaren caminares caminareu caminaria caminarien caminaries caminarà caminaràs caminaré caminaríem caminaríeu caminassen caminasses caminassin caminassis caminat caminats caminau caminava caminaven caminaves camine caminem caminen camines caminessen caminesses caminessin caminessis camineu camini caminin caminis camino caminà caminàrem caminàreu caminàs caminàssem caminàsseu caminàssim caminàssiu caminàvem caminàveu caminés caminéssem caminésseu caminéssim caminéssiu caminí camín occ sept val v
περπατάω

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ n fem
πουκάμισο
Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ n masc
φορτηγό
Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ n masc
αγρός χωράφι
Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
γήπεδο αγρός
(esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

camp de golf n masc
γήπεδο γκόλφ

campament n masc
στρατόπεδο

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ n fem
καμπάνα

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ n masc
κωδωνοστάσιο

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ n fem
εκστρατεία

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ n masc
αγρότης

campionat /kam.pi.oˈnat/ /kəm.pi.oˈnat/ /kəm.pi.uˈnat/ n masc
πρωτάθλημα

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ n masc
πρωταθλητής

camuflar /ka.muˈfɫa/ /ka.muˈfɫaɾ/ /kə.muˈfɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) camufl camufla camuflada camuflades camuflam camuflant camuflar camuflara camuflaran camuflarem camuflaren camuflares camuflareu camuflaria camuflarien camuflaries camuflarà camuflaràs camuflaré camuflaríem camuflaríeu camuflassen camuflasses camuflassin camuflassis camuflat camuflats camuflau camuflava camuflaven camuflaves camufle camuflem camuflen camufles camuflessen camuflesses camuflessin camuflessis camufleu camufli camuflin camuflis camuflo camuflà camuflàrem camuflàreu camuflàs camuflàssem camuflàsseu camuflàssim camuflàssiu camuflàvem camuflàveu camuflés camufléssem camuflésseu camufléssim camufléssiu camuflí occ sept val v
αποκρύπτω

camí /kaˈmi/ n masc
δρόμος

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ adj masc
καναδέζικος καναδικός
Relatiu o pertanyent al Canadà.

canal /kaˈnaɫ/ n fem
κανάλι
(bowling) Cadascun dels dos solcs situats a banda i banda d'una pista de bowling per a recollir les boles que surten dels seus límits i conduir-les fins al final.

canal /kaˈnaɫ/ n masc
κανάλι διώρυγα
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canari n masc
καναρίνι
(ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ n masc
καγκελάριος

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cancel cancel·la cancel·lada cancel·lades cancel·lam cancel·lant cancel·lar cancel·lara cancel·laran cancel·larem cancel·laren cancel·lares cancel·lareu cancel·laria cancel·larien cancel·laries cancel·larà cancel·laràs cancel·laré cancel·laríem cancel·laríeu cancel·lassen cancel·lasses cancel·lassin cancel·lassis cancel·lat cancel·lats cancel·lau cancel·lava cancel·laven cancel·laves cancel·le cancel·lem cancel·len cancel·les cancel·lessen cancel·lesses cancel·lessin cancel·lessis cancel·leu cancel·li cancel·lin cancel·lis cancel·lo cancel·là cancel·làrem cancel·làreu cancel·làs cancel·làssem cancel·làsseu cancel·làssim cancel·làssiu cancel·làvem cancel·làveu cancel·lés cancel·léssem cancel·lésseu cancel·léssim cancel·léssiu cancel·lí occ sept val v
ακυρώνω
Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ n fem
κερί

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ n masc
υποψήφιος

candir /kanˈdi/ /kanˈdiɾ/ /kənˈdi/ bal candeix candeixen candeixes candeixi candeixin candeixis candeixo candesc candesqui candesquin candesquis candia candida candides candien candies candiguem candigueu candim candint candir candira candiran candirem candiren candires candireu candiria candirien candiries candirà candiràs candiré candiríem candiríeu candisc candisca candisquen candisques candissen candisses candissin candissis candit candits candiu candix candixen candixes candixo candí candíem candíeu candírem candíreu candís candíssem candísseu candíssim candíssiu n-occ occ sept val v
καραμελώνω
Adobar amb sucre fos o almívar.

canell /kaˈneʎ/ n masc
καρπός

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ n masc
κηροπήγιο

cangur /kaŋˈɡuɾ/ n masc
καγκουρό
Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ n fem
αγωγός

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ n fem
μπέικον
(aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ n masc
κούραση

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ adj masc
κουρασμένος

cant gregorià n masc
γρηγοριανό μέλος

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ n neut
τραγουδιστής

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cant canta cantada cantades cantam cantant cantar cantara cantaran cantarem cantaren cantares cantareu cantaria cantarien cantaries cantarà cantaràs cantaré cantaríem cantaríeu cantassen cantasses cantassin cantassis cantat cantats cantau cantava cantaven cantaves cante cantem canten cantes cantessen cantesses cantessin cantessis canteu canti cantin cantis canto cantà cantàrem cantàreu cantàs cantàssem cantàsseu cantàssim cantàssiu cantàvem cantàveu cantés cantéssem cantésseu cantéssim cantéssiu cantí occ sept val v
τραγουδάω τραγουδώ
Produir música amb la veu.

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ n fem
παγούρι
Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantonada /kan.toˈna.ða/ /kən.tuˈna.ðə/ n fem
γωνία
Encreuament de dos carrers.

cantonès /kan.toˈnes/ /kən.toˈnəs/ /kən.tuˈnɛs/ adj masc
καντονέζικα
Relatiu o pertanyent a Canton o al seu dialecte propi.

cantonès /kan.toˈnes/ /kən.toˈnəs/ /kən.tuˈnɛs/ n masc
καντονέζικα
Persona que habita o és originària de Canton.
Dialecte del xinès parlat majoritàriament a la zona de Canton.

cantussejar /kan.tu.seˈd͡ʒa/ /kan.tu.seˈd͡ʒaɾ/ /kan.tu.seˈʒa/ /kən.tu.səˈd͡ʒa/ /kən.tu.səˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) cantussege cantussegem cantussegen cantusseges cantussegessen cantussegesses cantussegessin cantussegessis cantussegeu cantussegi cantussegin cantussegis cantussegés cantussegéssem cantussegésseu cantussegéssim cantussegéssiu cantussegí cantusseig cantusseja cantussejada cantussejades cantussejam cantussejant cantussejar cantussejara cantussejaran cantussejarem cantussejaren cantussejares cantussejareu cantussejaria cantussejarien cantussejaries cantussejarà cantussejaràs cantussejaré cantussejaríem cantussejaríeu cantussejassen cantussejasses cantussejassin cantussejassis cantussejat cantussejats cantussejau cantussejava cantussejaven cantussejaves cantussejo cantussejà cantussejàrem cantussejàreu cantussejàs cantussejàssem cantussejàsseu cantussejàssim cantussejàssiu cantussejàvem cantussejàveu occ sept val v
σιγοτραγουδώ

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ n masc
αλλαγή
Acció i efecte de canviar.
ψιλά
(no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) canvia canviada canviades canviam canviant canviar canviara canviaran canviarem canviaren canviares canviareu canviaria canviarien canviaries canviarà canviaràs canviaré canviaríem canviaríeu canviassen canviasses canviassin canviassis canviat canviats canviau canviava canviaven canviaves canvie canviem canvien canvies canviessen canviesses canviessin canviessis canvieu canvii canvio canvià canviàrem canviàreu canviàs canviàssem canviàsseu canviàssim canviàssiu canviàvem canviàveu canviés canviéssem canviésseu canviéssim canviéssiu canvií canviï canviïn canviïs occ sept val v
αλλάζω
Modificar, fer diferent, variar.

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ n neut
αργυραμοιβός

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ n fem
καλάμι
Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
El moll de l'os.
La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyella /kaˈɲe.ʎa/ n fem
κανέλα
Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.

cançó n fem
τραγούδι ωδή
Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

caní /kaˈni/ adj masc
κυνικός

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ n neut
κανίβαλος
antropòfag

canó /kaˈno/ n masc
κανόνι
Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ n masc
χάος

cap n masc
κεφάλι κεφαλή
(anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
κεφάλι
Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
Lloc de preferència, central.
Localitat principal d'un territori; capital.
La part més alta d'una cosa.
Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
Extremitat en general.
Part anterior, per on comença una cosa.
Part final, per on acaba una cosa.
Part de terra que s'endinsa en la mar.
(nàutica) corda
En un repartiment, cadascun dels participants.
(golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
(pilota basca) Part més ampla d'una eina.
(bàdminton) base

cap de setmana n masc
σαββατοκύριακο

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ n fem
κάπα
Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
στρώση στρώμα
Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitat /ka.pa.siˈtat/ n fem
ικανότητα
Contingut que cap en un espai concret.

capadoci /ka.paˈðɔ.si/ /kə.pəˈðɔ.si/ capadòcia adj masc
καππαδοκικός
Relatiu o pertanyent a la Capadòcia.

capadoci /ka.paˈðɔ.si/ /kə.pəˈðɔ.si/ n masc
καππαδοκικός
Persona que habita o és originària de la Capadòcia.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ adj
ικανός
Apte o hàbil per fer una cosa.

capbussó /kab.buˈso/ /kəb.buˈso/ n masc
κατάδυση

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ n fem
παρεκκλήσι παρεκκλήσιο

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ n masc
ιερέας
Sacerdot titular d'una capellania.

capfoguer /ˌkap.foˈɣe/ /ˌkap.foˈɣeɾ/ /ˌkap.fuˈɣe/ n masc
πυροστιά

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ n masc
γυρίνος
Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capibara /ka.piˈβa.ɾa/ /kə.piˈβa.ɾə/ n masc
καπιμπάρα

capil·lar /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piˈɫaɾ/ /kə.piɫˈɫar/ /kə.piɫˈɫaɾ/ /kə.piˈɫar/ n masc
τριχοειδές αγγείο
(anatomia) vas capil·lar

capital /ka.piˈtaɫ/ adj
κεφαλαιώδης
De molta importància.

capital /ka.piˈtaɫ/ n fem
πρωτεύουσα
Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ n masc
καπιταλισμός κεφαλαιοκρατία

capitalitzar /ka.pi.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.pi.ta.ɫiˈza/ /ka.pi.ta.ɫiˈzaɾ/ /kə.pi.tə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) capitalitz capitalitza capitalitzada capitalitzades capitalitzam capitalitzant capitalitzar capitalitzara capitalitzaran capitalitzarem capitalitzaren capitalitzares capitalitzareu capitalitzaria capitalitzarien capitalitzaries capitalitzarà capitalitzaràs capitalitzaré capitalitzaríem capitalitzaríeu capitalitzassen capitalitzasses capitalitzassin capitalitzassis capitalitzat capitalitzats capitalitzau capitalitzava capitalitzaven capitalitzaves capitalitze capitalitzem capitalitzen capitalitzes capitalitzessen capitalitzesses capitalitzessin capitalitzessis capitalitzeu capitalitzi capitalitzin capitalitzis capitalitzo capitalitzà capitalitzàrem capitalitzàreu capitalitzàs capitalitzàssem capitalitzàsseu capitalitzàssim capitalitzàssiu capitalitzàvem capitalitzàveu capitalitzés capitalitzéssem capitalitzésseu capitalitzéssim capitalitzéssiu capitalitzí occ sept val v
κεφαλαιοποιώ
(transitiu, economia) Fer esdevenir capital, com ara un valor realitzant-lo.
αποθησαυρίζω
(intransitiu, economia) Acumular capital, sovint destinat a inversions que pretenen produir-ne més.

capitanejar /ka.pi.ta.neˈd͡ʒa/ /ka.pi.ta.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.pi.ta.neˈʒa/ /kə.pi.tə.nəˈd͡ʒa/ /kə.pi.tə.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) capitanege capitanegem capitanegen capitaneges capitanegessen capitanegesses capitanegessin capitanegessis capitanegeu capitanegi capitanegin capitanegis capitanegés capitanegéssem capitanegésseu capitanegéssim capitanegéssiu capitanegí capitaneig capitaneja capitanejada capitanejades capitanejam capitanejant capitanejar capitanejara capitanejaran capitanejarem capitanejaren capitanejares capitanejareu capitanejaria capitanejarien capitanejaries capitanejarà capitanejaràs capitanejaré capitanejaríem capitanejaríeu capitanejassen capitanejasses capitanejassin capitanejassis capitanejat capitanejats capitanejau capitanejava capitanejaven capitanejaves capitanejo capitanejà capitanejàrem capitanejàreu capitanejàs capitanejàssem capitanejàsseu capitanejàssim capitanejàssiu capitanejàvem capitanejàveu occ sept val v
ηγούμαι

capitell /ka.piˈteʎ/ /kə.piˈteʎ/ n masc
κιονόκρανο

capità /ka.piˈta/ n masc
λοχαγός καπετάνιος

capoll /kaˈpoʎ/ n masc
οφθαλμός
(morfologia vegetal) Fase del desenvolupament de les flors en la qual els pètals no s’han separat encara.

caporal /ka.poˈɾaɫ/ /kə.poˈɾaɫ/ /kə.puˈɾaɫ/ n masc
υποδεκανέας

capsa /ˈkap.sa/ n fem
κουτί

captaire /kapˈtaj.ɾe/ n neut
ζητιάνος

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ n masc
δεσμώτης

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ n fem
κουκούλα
Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxino /ka.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.nu/ n masc
καπουτσίνος

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ n masc
νύχτωμα
Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ n masc
κεφάλαιο
Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ n masc
καπόνι
Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.
καπώ αυτοκινήτου
Tapa de la carrosseria que cobreix el motor d’un automòbil.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ adj masc
ακριβός
De preu elevat.
αγαπητός
Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ conjunction
αφού

cara /ˈka.ɾa/ n fem
πρόσωπο
(anatomia) Rostre.

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ n fem
κολοκύθα
Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ adj masc
χαρακτηριστικός

característica /ka.ɾak.teˈɾis.ti.ka/ /kə.ɾək.təˈɾis.ti.kə/ adj fem
χαρακτηριστικό
Forma femenina de característic.

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ n masc
σαλιγκάρι
(zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
(col·loquial) diners
βίδα
Objecte en forma d'espiral: escala de caragol, un caragol de cabells, etc.
(anatomia) Una de les tres cavitats internes de l'orella, que té forma en espiral.

carambola /ka.ɾamˈbɔ.ɫa/ /kə.ɾəmˈbɔ.ɫə/ n fem
καραμπόλα
(billar) Jugada del billar de caramboles consistent a fer que la bola d'atac toqui les altres dues boles.
(pilota basca) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota contra el frontis de manera que a continuació toqui la paret esquerra i s'obri cap a l'ample.

caramel /ka.ɾaˈmɛɫ/ /kə.ɾəˈmɛɫ/ /kərˈmɛɫ/ n masc
καραμέλλα
Pasta de sucre cremat.

caramell /ka.ɾaˈmeʎ/ /kə.ɾəˈmeʎ/ n masc
παγοκρύσταλλο

caravanserrall /ka.ɾa.van.seˈraʎ/ /ka.ɾa.βan.seˈraʎ/ /kə.ɾə.vən.səˈraʎ/ /kə.ɾə.βən.səˈraʎ/ n masc
καραβανσεράι

caravel·la /ka.ɾaˈvɛɫ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫɛ/ /ka.ɾaˈβɛɫ.ɫa/ /kə.ɾəˈvɛɫ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛɫ.ɫə/ n fem
καραβέλα

carboni /kərˈbɔ.ni/ n masc
άνθρακας

carbó /kaɾˈbo/ n masc
γαιάνθρακας κάρβουνο
Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ n masc
φαρέτρα

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ n masc
καρκίνωμα

card /ˈkart/ n masc
γαϊδουράγκαθο

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) card carda cardada cardades cardam cardant cardar cardara cardaran cardarem cardaren cardares cardareu cardaria cardarien cardaries cardarà cardaràs cardaré cardaríem cardaríeu cardassen cardasses cardassin cardassis cardat cardats cardau cardava cardaven cardaves carde cardem carden cardes cardessen cardesses cardessin cardessis cardeu cardi cardin cardis cardo cardà cardàrem cardàreu cardàs cardàssem cardàsseu cardàssim cardàssiu cardàvem cardàveu cardés cardéssem cardésseu cardéssim cardéssiu cardí occ sept val v
γαμώ
(vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ n masc
καρδινάλιος
En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ adj
καρδινάλιος

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ n fem
καρδιολογία

cardiopatia /kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /kər.di.u.pəˈti.ə/ /kər.ði.u.pəˈti.ə/ /kəɾ.ði.o.pəˈti.ə/ n fem
καρδιοπάθεια

cardiovascular /ˌkar.di.u.βəs.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.o.βas.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.u.vəs.kuˈɫar/ /ˌkaɾ.ði.o.vas.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.vəs.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.βas.kuˈɫaɾ/ adj
καρδιαγγειακός

cardíac /kaɾˈði.ak/ /kərˈdi.ək/ adj masc
καρδιακός

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ n masc
Καρελικά
Individu finès oriental originari de Carèlia.
(invariable) Llengua baltofinesa parlada a Carèlia i territoris adjacents.

carilló /ka.ɾiˈʎo/ /kə.ɾiˈʎo/ n masc
καριγιόν
Instrument idiòfon de percussió consistent en una sèrie de làmines metàl·liques que hom fa sonar amb baquetes de fusta.

carisma /kaˈɾiz.ma/ /kəˈɾiz.mə/ n masc
χάρισμα

caritat /kə.ɾiˈtat/ n fem
αγαθοεργία

carmanyola /kar.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫɔ/ /kər.məˈɲɔ.ɫə/ n fem
φαγητοδοχείο
Recipient tapat per a portar aliments preparats per a menjar.

carmesí /kər.məˈzi/ n masc
βαθυκόκκινος

carn n fem
κρέας σάρκα

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ n masc
μακελάρης
Ofici del que talla i ven carn per a consum humà.

carnívor /karˈni.βor/ /kaɾˈni.voɾ/ /kaɾˈni.βoɾ/ /kərˈni.vur/ /kərˈni.βur/ /kəɾˈni.voɾ/ adj masc
σαρκοβόρος

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ n fem
κυπρίνος σαζάνι
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)

carpeta /kərˈpɛ.tə/ n masc
φάκελος
Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
(informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carregador /ka.re.ɣaˈðo/ /ka.re.ɣaˈðoɾ/ /kə.rə.ɣəˈðo/ n masc
φορτιστής
Aparell que serveix per a carregar un acumulador.

carregar /ka.reˈɣa/ /ka.reˈɣaɾ/ /kə.rəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) carreg carrega carregada carregades carregam carregant carregar carregara carregaran carregarem carregaren carregares carregareu carregaria carregarien carregaries carregarà carregaràs carregaré carregaríem carregaríeu carregassen carregasses carregassin carregassis carregat carregats carregau carregava carregaven carregaves carrego carregue carreguem carreguen carregues carreguessen carreguesses carreguessin carreguessis carregueu carregui carreguin carreguis carregués carreguéssem carreguésseu carreguéssim carreguéssiu carreguí carregà carregàrem carregàreu carregàs carregàssem carregàsseu carregàssim carregàssiu carregàvem carregàveu occ sept val v
φορτώνω
Portar pes al damunt amb la intenció de transportar-lo.
(informàtica) Transferir dades d'un emmagatzematge auxiliar a la memòria de l'ordinador.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ n masc
οδός δρόμος
En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.

carrera /kaˈre.ɾa/ /kəˈre.ɾə/ n fem
καριέρα
Trajectòria professional o pública.
πόντος
Esquinç o defecte en un teixit amb punts escapats o mal passats.

carretera /ka.reˈte.ɾa/ n fem
δρόμος
Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ n masc
καροτσάκι

carril /kaˈriɫ/ /kəˈriɫ/ n masc
σοκάκι

carril bici n masc
ποδηλατόδρομος

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ n masc
κάρο
Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ n fem
ψοφίμι

carruatge /ka.ruˈa.d͡ʒe/ /kə.ruˈa.d͡ʒə/ n masc
άμαξα

carta /ˈkaɾ.ta/ n fem
επιστολή γράμμα
Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
τραπουλόχαρτο
Sinònim de mapa., especialment de navegació.

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ n masc
ταχυδρόμος

cartera /kaɾˈte.ɾa/ /kərˈte.ɾə/ n fem
πορτοφόλι
Bossa prima i rectangular de pell, plàstic o altres materials tous, utilitzada per guardar-hi diners (en forma de bitllets), targetes i documentació.

cartesià /kaɾ.te.ziˈa/ /kər.tə.ziˈa/ adj masc
καρτεσιανός

cartomància /kaɾ.toˈman.si.a/ /kər.tuˈman.si.ə/ /kəɾ.toˈman.si.ə/ n fem
χαρτομαντεία

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ n masc
φυσίγγιο
En les armes lleugeres, conjunt de beina i bala travades.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ n masc
χόνδρος

cartó /kaɾˈto/ /kərˈto/ n masc
χαρτόνι

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ n fem
αγκινάρα

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ n masc
χαρακτήρας
Signe gràfic, usat sobretot en impressió o informàtica.
Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ n fem
καρωτίδα

cas n masc
περίπτωση
Situació particular que es produeix entre les diverses possibles.
πτώση
(lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.

cas oblic n masc
πτώση πλαγία

casa /ˈka.za/ n fem
σπίτι οίκος
Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ n masc
γάμος
Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casar /kaˈza/ /kaˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cas casa casada casades casam casant casar casara casaran casarem casaren casares casareu casaria casarien casaries casarà casaràs casaré casaríem casaríeu casassen casasses casassin casassis casat casats casau casava casaven casaves case casem casen cases casessen casesses casessin casessis caseu casi casin casis caso casà casàrem casàreu casàs casàssem casàsseu casàssim casàssiu casàvem casàveu casés caséssem casésseu caséssim caséssiu casí occ sept val v
παντρεύω
Contraure matrimoni.

casat /kaˈzat/ /kəˈzat/ adj masc
παντρεμένος

casc /ˈkask/ n masc
κράνος
Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ n fem
πιτυρίδα

cassola /kaˈsɔ.ɫa/ /kaˈsɔ.ɫɔ/ /kəˈsɔ.ɫə/ n fem
κατσαρόλα

cast /ˈkast/ adj masc
αγνός

castany /kəsˈtaɲ/ n masc
καστανός

castanya n fem
κάστανο
(botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ n fem
αγνεία

castell /kasˈteʎ/ n masc
κάστρο πύργος
Fortificació defensiva.

castellà adj masc
Ισπανικά
Relatiu a la llengua originària de Castella.

castellà n masc
καστιλλιάνικα
Natural de Castella.
ισπανικά
(masculí singular) Llengua pròpia de Castella.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ alg bal castig castiga castigada castigades castigam castigant castigar castigara castigaran castigarem castigaren castigares castigareu castigaria castigarien castigaries castigarà castigaràs castigaré castigaríem castigaríeu castigassen castigasses castigassin castigassis castigat castigats castigau castigava castigaven castigaves castigo castigue castiguem castiguen castigues castiguessen castiguesses castiguessin castiguessis castigueu castigui castiguin castiguis castigués castiguéssem castiguésseu castiguéssim castiguéssiu castiguí castigà castigàrem castigàreu castigàs castigàssem castigàsseu castigàssim castigàssiu castigàvem castigàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
τιμωρώ
Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ n masc
κάστορας
Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

castrar /kasˈtɾa/ /kasˈtɾaɾ/ /kəsˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) castr castra castrada castrades castram castrant castrar castrara castraran castrarem castraren castrares castrareu castraria castrarien castraries castrarà castraràs castraré castraríem castraríeu castrassen castrasses castrassin castrassis castrat castrats castrau castrava castraven castraves castre castrem castren castres castressen castresses castressin castressis castreu castri castrin castris castro castrà castràrem castràreu castràs castràssem castràsseu castràssim castràssiu castràvem castràveu castrés castréssem castrésseu castréssim castréssiu castrí occ sept val v
ευνουχίζω
Extirpar els òrgans reproductors.

casual /ka.zuˈaɫ/ adj
τυχαίος

cataclisme /ka.taˈkɫiz.me/ /kə.təˈkɫiz.mə/ n masc
κατακλυσμός

catacumba /ka.taˈkum.ba/ /kə.təˈkum.bə/ n fem
κατακόμβη
Lloc subterrani i sovint secret on s'enterren morts i sovint també es practiquen actes religiosos, en especial les de l'antiga Roma, famoses pels seus complicats circuits.

catalanitat /ka.ta.ɫa.niˈtat/ /kə.tə.ɫə.niˈtat/ n fem
καταλανικότητα

català adj masc
καταλανικά καταλανικός
Relatiu o pertanyent a Catalunya, als seus habitants o a la llengua catalana.

català n masc
καταλανικά Καταλανικά
(masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

catalític /ka.taˈɫi.tik/ /kə.təˈɫi.tik/ adj masc
καταλυτικός

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ n masc
κατάπλασμα
Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ n fem
καταπέλτης
Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.

catarsi /kaˈtaɾ.si/ /kəˈtar.si/ n fem
κάθαρση

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ n fem
κατεχολαμίνη

catedral /ka.teˈðɾaɫ/ n fem
καθεδρικός ναός μητρόπολη

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ n fem
κατηγορία

categoria lèxica n fem
μέρος του λόγου

categoritzar /ka.te.ɣo.ɾiˈd͡za/ /ka.te.ɣo.ɾiˈza/ /ka.te.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /kə.tə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /kə.tə.ɣu.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) categoritz categoritza categoritzada categoritzades categoritzam categoritzant categoritzar categoritzara categoritzaran categoritzarem categoritzaren categoritzares categoritzareu categoritzaria categoritzarien categoritzaries categoritzarà categoritzaràs categoritzaré categoritzaríem categoritzaríeu categoritzassen categoritzasses categoritzassin categoritzassis categoritzat categoritzats categoritzau categoritzava categoritzaven categoritzaves categoritze categoritzem categoritzen categoritzes categoritzessen categoritzesses categoritzessin categoritzessis categoritzeu categoritzi categoritzin categoritzis categoritzo categoritzà categoritzàrem categoritzàreu categoritzàs categoritzàssem categoritzàsseu categoritzàssim categoritzàssiu categoritzàvem categoritzàveu categoritzés categoritzéssem categoritzésseu categoritzéssim categoritzéssiu categoritzí occ sept val v
κατηγοριοποιώ

catifa /kaˈti.fa/ n fem
χαλί

catió /ka.tiˈo/ /kə.tiˈo/ n masc
κατιόν

catorze /kaˈtoɾ.ze/ number
δεκατέσσερα

catxalot /ka.t͡ʃaˈɫɔt/ /kə.t͡ʃəˈɫɔt/ n masc
φυσητήρας

catàlisi /kaˈta.ɫi.zi/ n fem
κατάλυση

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ n fem
καταστροφή
Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

catàstrofe natural n fem
θεομηνία

catòlic /kaˈtɔ.ɫik/ adj masc
καθολικός
Dit del qui pertany a la religió cristiana que accepta la universalitat de l'autoritat del Papa.

cau /ˈkaw/ n masc
φωλιά
Forat en terra on certes bèsties s’hi amaguen.

caució /kaw.siˈo/ /kəw.siˈo/ n fem
εγγύηση

caucàsic /kawˈka.zik/ /kəwˈka.zik/ adj masc
καυκασιανός

caure /ˈkaw.ɾe/ bal caem caent caeu caic caiem caient caieu caiga caiguda caigudes caiguem caiguen caiguera caigueren caigueres caigues caiguessen caiguesses caiguessin caiguessis caigueu caigui caiguin caiguis caigut caiguts caigué caiguérem caiguéreu caigués caiguéssem caiguésseu caiguéssim caiguéssiu caiguí cau cauen cauran caure caurem caureu cauria caurien cauries caurà cauràs cauré cauríem cauríeu caus occ queia queien queies queim queis quèiem quèieu quéiem quéieu val v
πέφτω
Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
Escaure's en cert temps o cert lloc.

causa /ˈkaw.za/ n fem
αιτία λόγος
Motiu, explicació, el perquè.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) causa causada causades causam causant causar causara causaran causarem causaren causares causareu causaria causarien causaries causarà causaràs causaré causaríem causaríeu causassen causasses causassin causassis causat causats causau causava causaven causaves cause causem causen causes causessen causesses causessin causessis causeu causi causin causis causo causà causàrem causàreu causàs causàssem causàsseu causàssim causàssiu causàvem causàveu causés causéssem causésseu causéssim causéssiu causí caús occ sept val v
προκαλώ

cautela /kawˈtɛ.ɫa/ /kawˈtɛ.ɫɛ/ /kəwˈtɛ.ɫə/ n fem
περίσκεψη

cauteritzar /kaw.te.ɾiˈd͡za/ /kaw.te.ɾiˈza/ /kaw.te.ɾiˈzaɾ/ /kəw.tə.ɾiˈd͡za/ alg ant bal cauteritz cauteritza cauteritzada cauteritzades cauteritzaia cauteritzaien cauteritzaies cauteritzam cauteritzant cauteritzar cauteritzara cauteritzaran cauteritzarem cauteritzaren cauteritzares cauteritzareu cauteritzaria cauteritzarien cauteritzaries cauteritzariva cauteritzariven cauteritzarives cauteritzarà cauteritzaràs cauteritzaré cauteritzaríem cauteritzaríeu cauteritzarívem cauteritzaríveu cauteritzassen cauteritzasses cauteritzassin cauteritzassis cauteritzat cauteritzats cauteritzau cauteritzava cauteritzaven cauteritzaves cauteritzavi cauteritzavo cauteritze cauteritzeguem cauteritzeguessa cauteritzeguessen cauteritzeguesses cauteritzegueu cauteritzegués cauteritzeguéssom cauteritzeguéssou cauteritzem cauteritzen cauteritzes cauteritzessa cauteritzessen cauteritzesses cauteritzessi cauteritzessin cauteritzessis cauteritzeu cauteritzi cauteritzin cauteritzis cauteritzo cauteritzos cauteritzs cauteritzà cauteritzàiem cauteritzàieu cauteritzàrem cauteritzàreu cauteritzàs cauteritzàssem cauteritzàsseu cauteritzàssim cauteritzàssiu cauteritzàvem cauteritzàvets cauteritzàveu cauteritzàvom cauteritzés cauteritzéssem cauteritzésseu cauteritzéssim cauteritzéssiu cauteritzí cent eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καυτηριάζω

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cavalc cavalca cavalcada cavalcades cavalcam cavalcant cavalcar cavalcara cavalcaran cavalcarem cavalcaren cavalcares cavalcareu cavalcaria cavalcarien cavalcaries cavalcarà cavalcaràs cavalcaré cavalcaríem cavalcaríeu cavalcassen cavalcasses cavalcassin cavalcassis cavalcat cavalcats cavalcau cavalcava cavalcaven cavalcaves cavalco cavalcà cavalcàrem cavalcàreu cavalcàs cavalcàssem cavalcàsseu cavalcàssim cavalcàssiu cavalcàvem cavalcàveu cavalque cavalquem cavalquen cavalques cavalquessen cavalquesses cavalquessin cavalquessis cavalqueu cavalqui cavalquin cavalquis cavalqués cavalquéssem cavalquésseu cavalquéssim cavalquéssiu cavalquí occ sept val v
ιππεύω

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ n masc
άλογο ίππος
(mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
ίππος άλογο
(escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.

cavall de mar n masc
ιππόκαμπος

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ n masc
ιππότης
Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.
κύριος
Home educat i de classe.

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ n fem
ιππικό
Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavallets /ka.vaˈʎets/ /ka.βaˈʎets/ /kə.vəˈʎəts/ /kə.vəˈʎɛts/ /kə.βəˈʎɛts/ n masc
στροβιλοδρόμιο
Atracció infantil de fira que consisteix en una plataforma giratòria accionada mecànicament damunt la qual s'instal·len diversos artificis perquè els infants hi puguin pujar.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cau cav cava cavada cavades cavam cavant cavar cavara cavaran cavarem cavaren cavares cavareu cavaria cavarien cavaries cavarà cavaràs cavaré cavaríem cavaríeu cavassen cavasses cavassin cavassis cavat cavats cavau cavava cavaven cavaves cave cavem caven caves cavessen cavesses cavessin cavessis caveu cavi cavin cavis cavo cavà cavàrem cavàreu cavàs cavàssem cavàsseu cavàssim cavàssiu cavàvem cavàveu cavés cavéssem cavésseu cavéssim cavéssiu caví occ sept val v
σκάβω

caviar /ka.viˈaɾ/ /ka.βiˈar/ /ka.βiˈaɾ/ /kə.viˈaɾ/ /kə.βiˈar/ n masc
χαβιάρι

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ n fem
κοιλότητα
Espai buid a dins d'un sòlid.

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ n fem
κυνήγι
Acció de caçar.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ n masc
κυνηγός

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cace cacem cacen caces cacessen cacesses cacessin cacessis caceu caci cacin cacis cacés cacéssem cacésseu cacéssim cacéssiu cací caç caça caçada caçades caçam caçant caçar caçara caçaran caçarem caçaren caçares caçareu caçaria caçarien caçaries caçarà caçaràs caçaré caçaríem caçaríeu caçassen caçasses caçassin caçassis caçat caçats caçau caçava caçaven caçaves caço caçà caçàrem caçàreu caçàs caçàssem caçàsseu caçàssim caçàssiu caçàvem caçàveu occ sept val v
κυνηγώ

ce n fem
σι
Lletra c/C.

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ n fem
κρεμμύδι

cec cega adj
τυφλός
Que no hi veu.

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ceg cega cegada cegades cegam cegant cegar cegara cegaran cegarem cegaren cegares cegareu cegaria cegarien cegaries cegarà cegaràs cegaré cegaríem cegaríeu cegassen cegasses cegassin cegassis cegat cegats cegau cegava cegaven cegaves cego cegue ceguem ceguen cegues ceguessen ceguesses ceguessin ceguessis cegueu cegui ceguin ceguis cegués ceguéssem ceguésseu ceguéssim ceguéssiu ceguí cegà cegàrem cegàreu cegàs cegàssem cegàsseu cegàssim cegàssiu cegàvem cegàveu occ sept val v
τυφλώνω

ceguesa /seˈɣe.za/ /səˈɣə.zə/ /səˈɣɛ.zə/ n fem
τύφλωση

cel n masc
ουρανός
Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.

celebració /se.ɫe.bɾa.siˈo/ /sə.ɫə.βɾə.siˈo/ n fem
γιορτή

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) celebr celebra celebrada celebrades celebram celebrant celebrar celebrara celebraran celebrarem celebraren celebrares celebrareu celebraria celebrarien celebraries celebrarà celebraràs celebraré celebraríem celebraríeu celebrassen celebrasses celebrassin celebrassis celebrat celebrats celebrau celebrava celebraven celebraves celebre celebrem celebren celebres celebressen celebresses celebressin celebressis celebreu celebri celebrin celebris celebro celebrà celebràrem celebràreu celebràs celebràssem celebràsseu celebràssim celebràssiu celebràvem celebràveu celebrés celebréssem celebrésseu celebréssim celebréssiu celebrí occ sept val v
γιορτάζω
Acomplir amb solemnitat seguint un ritual.
Fer activitats festives.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ n fem
διασημότητα

celesta /seˈɫes.ta/ /səˈɫes.tə/ n fem
τσελέστα

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ n fem
φρύδι
Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

celler /seˈʎe/ /seˈʎeɾ/ /səˈʎe/ n masc
βαγεναριό

cel·la /ˈsɛ.ɫa/ /ˈsɛ.ɫə/ /ˈsɛ.ɫɛ/ /ˈsɛɫ.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫə/ n fem
κελί

cel·lofana /se.ɫoˈfa.na/ /seɫ.ɫoˈfa.na/ /sə.ɫuˈfa.nə/ /səɫ.ɫoˈfa.nə/ /səɫ.ɫuˈfa.nə/ n fem
σελοφάν

cel·lular /se.ɫuˈɫaɾ/ /seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /sə.ɫuˈɫar/ /səɫ.ɫuˈɫar/ /səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
κυτταρικός

cel·lulosa /se.ɫuˈɫo.za/ /seɫ.ɫuˈɫo.za/ /sə.ɫuˈɫo.zə/ /səɫ.ɫuˈɫo.zə/ n fem
κυτταρίνη

cementiri /se.menˈti.ɾi/ n masc
κοιμητήριο νεκροταφείο

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ n fem
στάχτη

cendrer /senˈdɾe/ /senˈdɾeɾ/ /sənˈdɾe/ n masc
τασάκι σταχτοδοχείο

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ n masc
κενοτάφιο

cent /ˈsen/ /ˈsent/ number
εκατό

centenar /sen.teˈna/ /sen.teˈnaɾ/ /sən.təˈna/ n masc
εκατοντάδα

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ adj
κεντρικός

central nuclear n fem
πυρηνικός σταθμός

centre /ˈsen.tɾe/ n masc
κέντρο
El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centurió /sen.tu.ɾiˈo/ /sən.tu.ɾiˈo/ n masc
εκατόνταρχος

centímetre /senˈti.me.tɾe/ n masc
εκατοστόμετρο
Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ n masc
σκήπτρο

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ n fem
κερί κηρός

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cerc cerca cercada cercades cercam cercant cercar cercara cercaran cercarem cercaren cercares cercareu cercaria cercarien cercaries cercarà cercaràs cercaré cercaríem cercaríeu cercassen cercasses cercassin cercassis cercat cercats cercau cercava cercaven cercaves cerco cercà cercàrem cercàreu cercàs cercàssem cercàsseu cercàssim cercàssiu cercàvem cercàveu cerque cerquem cerquen cerques cerquessen cerquesses cerquessin cerquessis cerqueu cerqui cerquin cerquis cerqués cerquéssem cerquésseu cerquéssim cerquéssiu cerquí occ sept val v
ψάχνω
Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercle /ˈseɾ.kɫe/ n masc
κύκλος
Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ n masc
δημητριακά

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ n masc
παρεγκεφαλίδα

ceri n masc
δημήτριο
Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ n fem
τελετή

cert /ˈsɛrt/ adj masc
αληθινός
Conforme a la realitat, veritable.
βέβαιος
Segur, sens dubte.

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ adv
βεβαίως

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ n fem
βεβαιότητα

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ n masc
πιστοποιητικό
Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

cervatell /ser.βaˈteʎ/ /seɾ.vaˈteʎ/ /seɾ.βaˈteʎ/ /sər.bəˈteʎ/ /səɾ.vəˈteʎ/ n masc
ελαφάκι

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ n masc
εγκέφαλος
(anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ n fem
μπύρα ζύθος μπίρα
(aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ n fem
κεραμική

cesi n masc
καίσιο

cessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ n fem
παραχώρηση

cesària /seˈza.ɾi.a/ /səˈza.ɾi.ə/ n fem
καισαρική τομή

cian /siˈan/ n masc
κυανός

ciberatac /si.be.ɾaˈtak/ /si.βə.ɾəˈtak/ n masc
κυβερνοεπίθεση

cibernètic /si.beɾˈnɛ.tik/ /si.βərˈnɛ.tik/ adj masc
κυβερνητικός

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ n fem
ουλή

cicle /ˈsi.kɫe/ n masc
κύκλος

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ n masc
ποδηλασία

ciclista /siˈkɫis.ta/ /siˈkɫis.te/ /siˈkɫis.tə/ n neut
ποδηλάτης

ciclomotor /ˌsi.kɫo.moˈtoɾ/ /ˌsi.kɫu.muˈtor/ n masc
μοτοποδήλατο

cicló /siˈkɫo/ n masc
κυκλώνας

cicuta /siˈku.ta/ /siˈku.tə/ n fem
κώνειο

científic /si.enˈti.fik/ adj masc
επιστημονικός
Relatiu a la ciència.

científic /si.enˈti.fik/ n masc
επιστήμονας
Persona que es dedica a la recerca.

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ n fem
τζιτζίκι
Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
ψωλή
(vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ n masc
πούρο

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ n fem
τσιγάρο

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
κύκνος

cigonya /siˈɣo.ɲa/ n fem
πελαργός λελέκι

cigró /siˈɣɾo/ n masc
ρεβίθι ρεβιθιά

cilindre /siˈɫin.dɾe/ /siˈɫin.dɾə/ n masc
κύλινδρος
(basquetbol) Espai imaginari de forma cilíndrica d'una pista de joc que comprèn la zona ocupada per un jugador en contacte amb el terra i la zona que ocuparia amb un salt vertical.

cim /ˈsim/ n masc
κορυφή

ciment /siˈmen/ /siˈment/ n masc
τσιμέντο

cimera /siˈme.ɾa/ /siˈmɛ.ɾə/ n fem
σύνοδος
Reunió de dirigents d’alt nivell.

cinabri n masc
κινναβαρίτης

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ number
πέντε
(cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
(valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ number
πεντακόσιοι

cinema /siˈne.ma/ /siˈnə.mə/ /siˈnɛ.mə/ n masc
σινεμά

cinemàtica /si.neˈma.ti.ka/ /si.nəˈma.ti.kə/ n fem
κινηματική

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ number
πενήντα

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ number
πενήντα πέντε

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ number
πενήντα δύο

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ number
πενήντα εννέα

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ number
πενήντα τέσσαρες

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ number
πενήντα επτά

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ number
πενήντα έξ

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ number
πενήντα τρείς

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ number
πενήντα έν

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ number
πεντηκοστός

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ number
πέμπτος

cinta /ˈsin.ta/ /ˈsin.tə/ n fem
ταινία
Tira de tela per adornar la roba o recollir els cabells.

cinta adhesiva n fem
κολλητική ταινία

cinta magnètica n fem
μαγνητική ταινία

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ n fem
μέση

cinturó n masc
ζώνη
Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

circ n masc
τσίρκο
Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circa /ˈsir.ka/ adv
περ.

circadiari /sir.kə.ðiˈa.ɾi/ /siɾ.ka.ðiˈa.ɾi/ adj masc
κιρκάδιος

circuit /sirˈkujt/ n masc
κύκλωμα
Recorregut a l'entorn d'un lloc.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ adj
κυκλικός
Relacionat amb el cercle.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ n fem
κυκλικός
Comunicat enviat a diversos membres d'un grup, els quals han de confirmar haver-lo llegit.

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ alg ant bal cent circumcid circumcida circumcidada circumcidades circumcidaia circumcidaien circumcidaies circumcidam circumcidant circumcidar circumcidara circumcidaran circumcidarem circumcidaren circumcidares circumcidareu circumcidaria circumcidarien circumcidaries circumcidariva circumcidariven circumcidarives circumcidarà circumcidaràs circumcidaré circumcidaríem circumcidaríeu circumcidarívem circumcidaríveu circumcidassen circumcidasses circumcidassin circumcidassis circumcidat circumcidats circumcidau circumcidava circumcidaven circumcidaves circumcidavi circumcidavo circumcide circumcideguem circumcideguessa circumcideguessen circumcideguesses circumcidegueu circumcidegués circumcideguéssom circumcideguéssou circumcidem circumciden circumcides circumcidessa circumcidessen circumcidesses circumcidessi circumcidessin circumcidessis circumcideu circumcidi circumcidin circumcidis circumcido circumcidos circumcids circumcidà circumcidàiem circumcidàieu circumcidàrem circumcidàreu circumcidàs circumcidàssem circumcidàsseu circumcidàssim circumcidàssiu circumcidàvem circumcidàvets circumcidàveu circumcidàvom circumcidés circumcidéssem circumcidésseu circumcidéssim circumcidéssiu circumcidí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
περιτέμνω

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ n fem
περιφέρεια

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ n fem
περίπλους

cirera n fem
κεράσι άλικο
Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

cirera d'arboç /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/ n fem
κούμαρο

ciri /ˈsi.ɾi/ n masc
αγιοκέρι
Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
(futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
(rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirrus n masc
θύσανος

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ n fem
χειρουργική

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ n masc
χειρουργός

cisell /siˈzeʎ/ n masc
καλέμι

cistell n masc
καλάθι

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ n fem
καλάθι
(corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ n fem
δεξαμενή στέρνα

cita /ˈsi.ta/ n fem
συνάντηση
Trobada amorosa per conèixer més l'altra persona i gaudir de la mútua companyia.

cito- prefix
κυτταρο-

citostàtic /si.tosˈta.tik/ /si.tusˈta.tik/ adj masc
κυτταροστατικός

ciutadania /siw.ta.ðaˈni.a/ /siw.tə.ðəˈni.ə/ n fem
υπηκοότητα

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ n fem
ακρόπολη

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ n masc
πολίτης δημότης

ciutat n fem
πόλη

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ n fem
βρόμη βρώμη

civeta /siˈve.ta/ /siˈvə.tə/ /siˈvɛ.tə/ /siˈβe.ta/ /siˈβɛ.tə/ n fem
μοσχογαλή η κιβέττη

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ n fem
πολιτισμός

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ n fem
επιστήμη

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ adj masc
κρυφός

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ adj masc
διαυγής
Lluminós.

clara /ˈkɫa.ɾə/ n fem
λεύκωμα
Part blanca de l'ou que protegeix i nodreix el rovell.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ adv
καθαρά

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ n masc
κλαρινέτο

clarinetista /kɫa.ɾi.neˈtis.ta/ /kɫa.ɾi.neˈtis.te/ /kɫə.ɾi.nəˈtis.tə/ n neut
κλαρινετίστας

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ n masc
σάλπιγγα

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ n fem
τάξη κατηγορία
Tipus, mena
grup, grup classe
μάθημα τάξη
Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
κομψότητα τάξη
estil propi, distinció

classificació /kɫa.si.fi.ka.siˈo/ n fem
κατάταξη
Resultat de distribuir uns elements tenint a partir d'un criteri o criteris proposats.
Llista ordenada dels participants en una competició segons la puntuació aconseguida per cadascun d'ells.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ n masc
σβέρκος
Part del coll que està al darrere.

clau n fem
κλειδί
Estri per obrir una porta tancada amb pany.
(música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.

clau n masc
καρφί ήλος
Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

clau de volta n fem
σφηνόλιθος

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ n masc
μπρελόκ
Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ n masc
περιστύλιο
(arquitectura) Recinte tancat amb un pati central voltat de galeries porticades.

clavar /kɫaˈvaɾ/ /kɫaˈβa/ /kɫəˈva/ /kɫəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) clau clav clava clavada clavades clavam clavant clavar clavara clavaran clavarem clavaren clavares clavareu clavaria clavarien clavaries clavarà clavaràs clavaré clavaríem clavaríeu clavassen clavasses clavassin clavassis clavat clavats clavau clavava clavaven clavaves clave clavem claven claves clavessen clavesses clavessin clavessis claveu clavi clavin clavis clavo clavà clavàrem clavàreu clavàs clavàssem clavàsseu clavàssim clavàssiu clavàvem clavàveu clavés clavéssem clavésseu clavéssim clavéssiu claví occ sept val v
καρφώνω
Fixar mitjançant claus.

clavell /kɫaˈveʎ/ /kɫaˈβeʎ/ /kɫəˈveʎ/ /kɫəˈβeʎ/ n masc
γαρύφαλλο
Flor de la clavellina.

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ n masc
τσέμπαλο

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ n fem
κλείδα

cleptomania /kɫep.to.maˈni.a/ /kɫəp.to.məˈni.ə/ /kɫəp.tu.məˈni.ə/ n fem
κλεπτομανία

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ n masc
κληρικός

clic /ˈkɫik/ n masc
κλικ
(informàtica) Selecció d'una icona, d'un enllaç o qualsevol altre element de la pantalla de l'ordinador prement un instant un dels botons del ratolí amb la busca situada sobre l'element que es vol seleccionar.

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ n masc
πελάτης

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ n masc
κλίμα

clip /ˈkɫip/ n masc
συνδετήρας
Pinça petita, que fa pressió pel doblec, per a subjectar objectes lleugers.

clon /ˈkɫon/ n masc
κλώνος

clonar /kɫoˈna/ /kɫoˈnaɾ/ /kɫuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) clon clona clonada clonades clonam clonant clonar clonara clonaran clonarem clonaren clonares clonareu clonaria clonarien clonaries clonarà clonaràs clonaré clonaríem clonaríeu clonassen clonasses clonassin clonassis clonat clonats clonau clonava clonaven clonaves clone clonem clonen clones clonessen clonesses clonessin clonessis cloneu cloni clonin clonis clono clonà clonàrem clonàreu clonàs clonàssem clonàsseu clonàssim clonàssiu clonàvem clonàveu clonés clonéssem clonésseu clonéssim clonéssiu cloní occ sept val v
κλωνοποιούμαι

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) cloquege cloquegem cloquegen cloqueges cloquegessen cloquegesses cloquegessin cloquegessis cloquegeu cloquegi cloquegin cloquegis cloquegés cloquegéssem cloquegésseu cloquegéssim cloquegéssiu cloquegí cloqueig cloqueja cloquejada cloquejades cloquejam cloquejant cloquejar cloquejara cloquejaran cloquejarem cloquejaren cloquejares cloquejareu cloquejaria cloquejarien cloquejaries cloquejarà cloquejaràs cloquejaré cloquejaríem cloquejaríeu cloquejassen cloquejasses cloquejassin cloquejassis cloquejat cloquejats cloquejau cloquejava cloquejaven cloquejaves cloquejo cloquejà cloquejàrem cloquejàreu cloquejàs cloquejàssem cloquejàsseu cloquejàssim cloquejàssiu cloquejàvem cloquejàveu occ sept val v
κακαρίζω

clor n masc
χλώριο

clorofil·la /kɫo.ɾoˈfi.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfi.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfiɫ.ɫə/ n fem
χλωροφύλλη

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ n masc
χλωροφόρμιο

closca /ˈkɫɔs.ka/ /ˈkɫɔs.kɔ/ /ˈkɫɔs.kə/ n fem
όστρακο

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ n masc
λακκάκι

club n masc
λέσχη
Associació, societat de persones per al foment d’un fi especialment esportiu.

clàxon /ˈkɫak.son/ /ˈkɫak.sun/ n masc
κόρνα

clític /ˈkɫi.tik/ adj masc
εγκλιτικό

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ n masc
κλειτορίδα

coagular /ko.a.ɣuˈɫa/ /ko.a.ɣuˈɫaɾ/ /ko.ə.ɣuˈɫa/ /ku.ə.ɣuˈɫa/ alg ant bal cent coagul coagula coagulada coagulades coagulaia coagulaien coagulaies coagulam coagulant coagular coagulara coagularan coagularem coagularen coagulares coagulareu coagularia coagularien coagularies coagulariva coagulariven coagularives coagularà coagularàs coagularé coagularíem coagularíeu coagularívem coagularíveu coagulassen coagulasses coagulassin coagulassis coagulat coagulats coagulau coagulava coagulaven coagulaves coagulavi coagulavo coagule coaguleguem coaguleguessa coaguleguessen coaguleguesses coagulegueu coagulegués coaguleguéssom coaguleguéssou coagulem coagulen coagules coagulessa coagulessen coagulesses coagulessi coagulessin coagulessis coaguleu coaguli coagulin coagulis coagulo coagulos coaguls coagulà coagulàiem coagulàieu coagulàrem coagulàreu coagulàs coagulàssem coagulàsseu coagulàssim coagulàssiu coagulàvem coagulàvets coagulàveu coagulàvom coagulés coaguléssem coagulésseu coaguléssim coaguléssiu coagulí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
πήζω

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ n masc
κοβάλτιο

cobejar /ko.beˈd͡ʒaɾ/ /ko.bəˈd͡ʒa/ /ko.βeˈd͡ʒa/ /ko.βeˈʒa/ /ku.bəˈʒa/ /ku.βəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cobege cobegem cobegen cobeges cobegessen cobegesses cobegessin cobegessis cobegeu cobegi cobegin cobegis cobegés cobegéssem cobegésseu cobegéssim cobegéssiu cobegí cobeig cobeja cobejada cobejades cobejam cobejant cobejar cobejara cobejaran cobejarem cobejaren cobejares cobejareu cobejaria cobejarien cobejaries cobejarà cobejaràs cobejaré cobejaríem cobejaríeu cobejassen cobejasses cobejassin cobejassis cobejat cobejats cobejau cobejava cobejaven cobejaves cobejo cobejà cobejàrem cobejàreu cobejàs cobejàssem cobejàsseu cobejàssim cobejàssiu cobejàvem cobejàveu occ sept val v
εποφθαλμιώ

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ n fem
κατάστρωμα
(nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobra /ˈko.bɾa/ /ˈkɔ.βɾə/ n fem
κόμπρα

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ bal cobert coberta cobertes coberts cobreix cobreixen cobreixes cobreixi cobreixin cobreixis cobreixo cobresc cobresqui cobresquin cobresquis cobria cobrien cobries cobriguem cobrigueu cobrim cobrint cobrir cobrira cobriran cobrirem cobriren cobrires cobrireu cobriria cobririen cobriries cobrirà cobriràs cobriré cobriríem cobriríeu cobrisc cobrisca cobrisquen cobrisques cobrissen cobrisses cobrissin cobrissis cobriu cobrix cobrixen cobrixes cobrixo cobrí cobríem cobríeu cobrírem cobríreu cobrís cobríssem cobrísseu cobríssim cobríssiu n-occ occ sept val v
καλύπτω
Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.
Muntar un mascle a una femella per fecundar-la.

cocaïna /ko.kaˈi.na/ /ko.kəˈi.nə/ /ku.kəˈi.nə/ n fem
κοκαΐνη

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ n fem
βράσιμο

coclear /ko.kɫeˈaɾ/ /ku.kɫeˈar/ adj
κοχλιακός
Relatiu a la còclea.

coco /ˈko.ko/ /ˈko.ku/ n masc
καρύδα

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ n masc
κροκόδειλος

coda /ˈko.ða/ /ˈko.ðə/ n fem
κόντα
(música) Fragment final d'una composició musical que té caràcter conclusiu.
(filologia) Part de la síl·laba amb les consonants que segueixen el nucli vocàlic.

codi n masc
κώδικας

codicil /ko.ðiˈsiɫ/ /ku.ðiˈsiɫ/ n masc
κωδίκελος

codificar /ko.ði.fiˈka/ /ko.ði.fiˈkaɾ/ /ku.ði.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) codific codifica codificada codificades codificam codificant codificar codificara codificaran codificarem codificaren codificares codificareu codificaria codificarien codificaries codificarà codificaràs codificaré codificaríem codificaríeu codificassen codificasses codificassin codificassis codificat codificats codificau codificava codificaven codificaves codifico codificà codificàrem codificàreu codificàs codificàssem codificàsseu codificàssim codificàssiu codificàvem codificàveu codifique codifiquem codifiquen codifiques codifiquessen codifiquesses codifiquessin codifiquessis codifiqueu codifiqui codifiquin codifiquis codifiqués codifiquéssem codifiquésseu codifiquéssim codifiquéssiu codifiquí occ sept val v
κωδικοποιώ
Transformar un text seguint un codi acordat.
Aplegar lleis i costums jurídiques en un llibre.

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ n masc
κυδώνι

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ n masc
συντελεστής

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ n masc
πύραυλος
Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ n masc
κασέλα

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ adj masc
γνωσιακός

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ n masc
επώνυμο επίθετο

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ n masc
αγγούρι
(botànica) El fruit comestible del cogombre.

coherència /ko.eˈɾɛn.si.a/ /ko.əˈɾɛn.si.ə/ /ku.əˈɾɛn.si.ə/ n fem
συνοχή

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ n fem
συνοχή

coit /ˈkɔjt/ n masc
συνουσία

coix /ˈkojʃ/ adj masc
χωλός

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ alg bal coixege coixegem coixegen coixeges coixegessen coixegesses coixegessin coixegessis coixegeu coixegi coixegin coixegis coixegés coixegéssem coixegésseu coixegéssim coixegéssiu coixegí coixeig coixeja coixejada coixejades coixejam coixejant coixejar coixejara coixejaran coixejarem coixejaren coixejares coixejareu coixejaria coixejarien coixejaries coixejarà coixejaràs coixejaré coixejaríem coixejaríeu coixejassen coixejasses coixejassin coixejassis coixejat coixejats coixejau coixejava coixejaven coixejaves coixejo coixejà coixejàrem coixejàreu coixejàs coixejàssem coixejàsseu coixejàssim coixejàssiu coixejàvem coixejàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
κουτσαίνω

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ n masc
μαξιλάρι
Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.

col n fem
κράμβη λάχανο

cola /ˈko.ɫa/ /ˈko.ɫə/ n fem
κόλα
Beguda efervescent, tònica i estimulant, aromatitzada amb extractes de llavors de l’arbre Cola.

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ n masc
κόσκινο

colar /koˈɫa/ /koˈɫaɾ/ /kuˈɫa/ alg ant bal cent col cola colada colades colaia colaien colaies colam colant colar colara colaran colarem colaren colares colareu colaria colarien colaries colariva colariven colarives colarà colaràs colaré colaríem colaríeu colarívem colaríveu colassen colasses colassin colassis colat colats colau colava colaven colaves colavi colavo cole coleguem coleguessa coleguessen coleguesses colegueu colegués coleguéssom coleguéssou colem colen coles colessa colessen colesses colessi colessin colessis coleu coli colin colis colo colos cols colà colàiem colàieu colàrem colàreu colàs colàssem colàsseu colàssim colàssiu colàvem colàvets colàveu colàvom colés coléssem colésseu coléssim coléssiu colí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
σουρώνω

colecistectomia /ˌko.ɫeˌsis.tek.toˈmi.a/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.toˈmi.ə/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.tuˈmi.ə/ n fem
χολοκυστεκτομή

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ n masc
χοληστερίνη

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ n masc
κολιμπρί

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ n fem
κουνουπίδι

colina /koˈɫi.na/ /koˈɫi.nə/ /kuˈɫi.nə/ n fem
χολίνη

coll n masc
λαιμός
Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.
χρώμα
Sèrie de cartes representada amb una de les quatre figures en què es divideix la baralla.
γιακάς
Part d’una peça de vestir que correspon a la zona superior del tors pròxima al cap.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ n masc
κολιέ

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ n fem
συγκομιδή

collons /koˈʎons/ /kuˈjons/ /kuˈʎons/ Interjection
γαμώτο
(vulgarisme) Expressió d'admiració o entusiasme.
(vulgarisme) Expressió d'enuig o irritació.

colobra /koˈɫo.bɾa/ /koˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.βɾə/ n fem
οχιά

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ n masc
περιστέρι

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ adj masc
Κολομβιανή
Relatiu o pertanyent a Colòmbia.

colombià /ko.ɫom.biˈa/ /ku.ɫum.biˈa/ n masc
Κολομβιανή
Persona que habita o és originària de Colòmbia.

colomí /ko.ɫoˈmi/ /ku.ɫuˈmi/ n masc
πιτσούνι

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ n masc
άποικος
(sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.

colonial /ko.ɫo.niˈaɫ/ /ku.ɫu.niˈaɫ/ adj
αποικιακός

colonialisme /ko.ɫo.ni.aˈɫiz.me/ /ko.ɫo.ni.əˈɫiz.mə/ /ku.ɫu.ni.əˈɫiz.mə/ n masc
αποικιοκρατία

colonització /ko.ɫo.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɫo.ni.d͡zə.siˈo/ /ko.ɫo.ni.za.siˈo/ /ku.ɫu.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
αποικισμός

colonitzar /ko.lo.niˈd͡za/ /ko.lo.niˈzaɾ/ /ku.ɫu.nidˈza/ alg ant bal cent colonitz colonitza colonitzada colonitzades colonitzaia colonitzaien colonitzaies colonitzam colonitzant colonitzar colonitzara colonitzaran colonitzarem colonitzaren colonitzares colonitzareu colonitzaria colonitzarien colonitzaries colonitzariva colonitzariven colonitzarives colonitzarà colonitzaràs colonitzaré colonitzaríem colonitzaríeu colonitzarívem colonitzaríveu colonitzassen colonitzasses colonitzassin colonitzassis colonitzat colonitzats colonitzau colonitzava colonitzaven colonitzaves colonitzavi colonitzavo colonitze colonitzeguem colonitzeguessa colonitzeguessen colonitzeguesses colonitzegueu colonitzegués colonitzeguéssom colonitzeguéssou colonitzem colonitzen colonitzes colonitzessa colonitzessen colonitzesses colonitzessi colonitzessin colonitzessis colonitzeu colonitzi colonitzin colonitzis colonitzo colonitzos colonitzs colonitzà colonitzàiem colonitzàieu colonitzàrem colonitzàreu colonitzàs colonitzàssem colonitzàsseu colonitzàssim colonitzàssiu colonitzàvem colonitzàvets colonitzàveu colonitzàvom colonitzés colonitzéssem colonitzésseu colonitzéssim colonitzéssiu colonitzí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποικίσει

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ n
χρώμα

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ n fem
στήλη
Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral n fem
σπονδυλική στήλη

columnata /ko.ɫumˈna.ta/ /ko.ɫumˈna.tə/ /ku.ɫumˈna.tə/ n fem
κιονοστοιχία

colze /ˈkoɫ.ze/ n masc
αγκώνας πήχης
Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.

col·laboració /ko.ɫa.βo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫa.bo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫə.bo.ɾə.siˈo/ /ku.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ n fem
συνεργασία

col·laborar /ko.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫa.boˈɾaɾ/ /koɫ.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫə.boˈɾa/ /ku.ɫə.βuˈɾa/ /kuɫ.ɫə.buˈɾa/ /kuɫ.ɫə.βuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) col·labor col·labora col·laborada col·laborades col·laboram col·laborant col·laborar col·laborara col·laboraran col·laborarem col·laboraren col·laborares col·laborareu col·laboraria col·laborarien col·laboraries col·laborarà col·laboraràs col·laboraré col·laboraríem col·laboraríeu col·laborassen col·laborasses col·laborassin col·laborassis col·laborat col·laborats col·laborau col·laborava col·laboraven col·laboraves col·labore col·laborem col·laboren col·labores col·laboressen col·laboresses col·laboressin col·laboressis col·laboreu col·labori col·laborin col·laboris col·laboro col·laborà col·laboràrem col·laboràreu col·laboràs col·laboràssem col·laboràsseu col·laboràssim col·laboràssiu col·laboràvem col·laboràveu col·laborés col·laboréssem col·laborésseu col·laboréssim col·laboréssiu col·laborí occ sept val v
συνεργάζομαι
Participar en alguna tasca de grup.

col·lagen /koɫˈɫa.d͡ʒen/ /koɫˈɫa.ʒen/ /koɫˈɫa.ʒən/ /koˈɫa.d͡ʒen/ /koˈɫa.ʒen/ /kuɫˈɫa.ʒən/ /kuˈɫa.ʒən/ n masc
κολλαγόνο

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ n masc
κατάρρευση

col·leccionar /ko.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈnaɾ/ /koɫ.ɫək.si.oˈna/ /ku.ɫək.si.uˈna/ /kuɫ.ɫək.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) col·leccion col·lecciona col·leccionada col·leccionades col·leccionam col·leccionant col·leccionar col·leccionara col·leccionaran col·leccionarem col·leccionaren col·leccionares col·leccionareu col·leccionaria col·leccionarien col·leccionaries col·leccionarà col·leccionaràs col·leccionaré col·leccionaríem col·leccionaríeu col·leccionassen col·leccionasses col·leccionassin col·leccionassis col·leccionat col·leccionats col·leccionau col·leccionava col·leccionaven col·leccionaves col·leccione col·leccionem col·leccionen col·lecciones col·leccionessen col·leccionesses col·leccionessin col·leccionessis col·leccioneu col·leccioni col·leccionin col·leccionis col·lecciono col·leccionà col·leccionàrem col·leccionàreu col·leccionàs col·leccionàssem col·leccionàsseu col·leccionàssim col·leccionàssiu col·leccionàvem col·leccionàveu col·leccionés col·leccionéssem col·leccionésseu col·leccionéssim col·leccionéssiu col·leccioní occ sept val v
συλλέγω

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ n fem
συλλογή

col·lectiu /ko.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫəkˈtiw/ /ku.ɫəkˈtiw/ /kuɫ.ɫəkˈtiw/ adj masc
περιληπτικός
Que fan diverses persones de forma conjunta, afectant a totes elles.

col·lectiu /ko.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫekˈtiw/ /koɫ.ɫəkˈtiw/ /ku.ɫəkˈtiw/ /kuɫ.ɫəkˈtiw/ n masc
περιληπτικός
Grup de treball que actua de forma col·legiada amb les aportacions anònimes dels seus membres.

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ n neut
συνάδελφος

col·legi /koɫˈɫɛ.d͡ʒi/ /koɫˈɫɛ.ʒi/ /koˈɫɛ.d͡ʒi/ /koˈɫɛ.ʒi/ /kuɫˈɫɛ.ʒi/ /kuˈɫɛ.ʒi/ n masc
γυμνάσιο

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ n fem
σύγκρουση

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ n fem
αποικία
Lloc on s'estableix gent d'un altre país.
κολόνια
Composició d’aigua i alcohol perfumada amb essències aromàtiques.

colós /koˈɫos/ /kuˈɫos/ n masc
κολοσσός

com /ˈkom/ adv
πώς
De quina forma, manera o mode.
όπως
De la mateixa forma, manera o mode.

com ara conjunction
όπως

com cal adv
καθώς πρέπει

com més serem, més riurem /kom idiom
όσο περισσότεροι, τόσο καλύτερα
Indica que com més gent assisteixi a un esdeveniment, millor serà anar-hi.

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n fem
κόμμα
Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ n masc
κώμα
(medicina) Estat sever de pèrdua de consciència normalment induït per algun trauma.

comandament /ko.man.daˈmen/ /ko.man.daˈment/ /ko.mən.dəˈment/ /ku.mən.dəˈmen/ n masc
τηλεχειριστήριο
Instruments que actuen sobre una màquina per tal de controlar-ne el funcionament.

comandant /ko.manˈdan/ /ko.manˈdant/ /ko.mənˈdant/ /ku.mənˈdan/ n masc
αρχηγός

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ bal combat combata combatem combaten combatent combatera combateren combateres combates combatessen combatesses combatessin combatessis combateu combati combatia combatien combaties combatin combatis combato combatran combatre combatrem combatreu combatria combatrien combatries combatrà combatràs combatré combatríem combatríeu combats combatuda combatudes combatut combatuts combaté combatérem combatéreu combatés combatéssem combatésseu combatéssim combatéssiu combatí combatíem combatíeu occ sept val v
πολεμώ
lluitar

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ n fem
συνδυασμός
(esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.
(videojocs) Conjunt d'accions successives que un jugador duu a terme en un temps limitat amb el comandament de joc, que permeten millorar el resultat d'un esdeveniment.

combinar /kom.biˈna/ /kom.biˈnaɾ/ /kum.biˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) combina combinada combinades combinam combinant combinar combinara combinaran combinarem combinaren combinares combinareu combinaria combinarien combinaries combinarà combinaràs combinaré combinaríem combinaríeu combinassen combinasses combinassin combinassis combinat combinats combinau combinava combinaven combinaves combine combinem combinen combines combinessen combinesses combinessin combinessis combineu combini combinin combinis combino combinà combinàrem combinàreu combinàs combinàssem combinàsseu combinàssim combinàssiu combinàvem combinàveu combinés combinéssem combinésseu combinéssim combinéssiu combiní combín occ sept val v
ενώνω

comboi /komˈbɔj/ /kumˈbɔj/ n masc
κονβόι

comentar /ko.menˈta/ /ko.menˈtaɾ/ /ko.mənˈta/ /ku.mənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) coment comenta comentada comentades comentam comentant comentar comentara comentaran comentarem comentaren comentares comentareu comentaria comentarien comentaries comentarà comentaràs comentaré comentaríem comentaríeu comentassen comentasses comentassin comentassis comentat comentats comentau comentava comentaven comentaves comente comentem comenten comentes comentessen comentesses comentessin comentessis comenteu comenti comentin comentis comento comentà comentàrem comentàreu comentàs comentàssem comentàsseu comentàssim comentàssiu comentàvem comentàveu comentés comentéssem comentésseu comentéssim comentéssiu comentí occ sept val v
σχολιάζω

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ n masc
σχόλιο παρατήρηση

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ n masc
έναρξη

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) comence comencem comencen comences comencessen comencesses comencessin comencessis comenceu comenci comencin comencis comencés comencéssem comencésseu comencéssim comencéssiu comencí començ comença començada començades començam començant començar començara començaran començarem començaren començares començareu començaria començarien començaries començarà començaràs començaré començaríem començaríeu començassen començasses començassin començassis començat començats començau començava començaven començaves començo començà començàrem començàreu començàs començàssem començàsseu començàssim començàssiu començàvem començàveu occ sept val v
αρχίζω
Fer la primera part d’alguna cosa.

comercial /ko.meɾ.siˈaɫ/ /ko.məɾ.siˈaɫ/ /ku.mər.siˈaɫ/ adj
εμπορικός

comerciant /ko.mer.siˈan/ /ko.meɾ.siˈan/ /ko.meɾ.siˈant/ /ko.məɾ.siˈant/ /ku.mər.siˈan/ n masc
έμπορος
Persona que es dedica al comerç.

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ n masc
εμπόριο
Compra, venda i bescanvi de productes.

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ n masc
κομήτης

comissió /ko.mi.siˈo/ /ku.mi.siˈo/ n fem
προμήθεια
Quantitat de diners que es queda, en pagament, la persona intermediària en un negoci.

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ n masc
επιτροπή

commemorar /kom.me.moˈɾa/ /kom.me.moˈɾaɾ/ /kom.mə.moˈɾa/ /kum.mə.muˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) commemor commemora commemorada commemorades commemoram commemorant commemorar commemorara commemoraran commemorarem commemoraren commemorares commemorareu commemoraria commemorarien commemoraries commemorarà commemoraràs commemoraré commemoraríem commemoraríeu commemorassen commemorasses commemorassin commemorassis commemorat commemorats commemorau commemorava commemoraven commemoraves commemore commemorem commemoren commemores commemoressen commemoresses commemoressin commemoressis commemoreu commemori commemorin commemoris commemoro commemorà commemoràrem commemoràreu commemoràs commemoràssem commemoràsseu commemoràssim commemoràssiu commemoràvem commemoràveu commemorés commemoréssem commemorésseu commemoréssim commemoréssiu commemorí occ sept val v
εορτάζω τη μνήμη

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ n masc
σύντροφος
Persona que acompanya a una altra per algun fi.
Parella sentimental.

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ n fem
συντροφιά
Acompanyament.
εταιρεία
Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ n masc
σύγκριση

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) compar compara comparada comparades comparam comparant comparar comparara compararan compararem compararen comparares comparareu compararia compararien compararies compararà compararàs compararé compararíem compararíeu comparassen comparasses comparassin comparassis comparat comparats comparau comparava comparaven comparaves compare comparem comparen compares comparessen comparesses comparessin comparessis compareu compari comparin comparis comparo comparà comparàrem comparàreu comparàs comparàssem comparàsseu comparàssim comparàssiu comparàvem comparàveu comparés comparéssem comparésseu comparéssim comparéssiu comparí occ sept val v
συγκρίνω παραβάλλω

compartiment /kom.par.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈment/ /kom.pəɾ.tiˈment/ /kum.pər.tiˈmen/ n masc
κουπέ

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ bal comparteix comparteixen comparteixes comparteixi comparteixin comparteixis comparteixo compartesc compartesqui compartesquin compartesquis compartia compartida compartides compartien comparties compartiguem compartigueu compartim compartint compartir compartira compartiran compartirem compartiren compartires compartireu compartiria compartirien compartiries compartirà compartiràs compartiré compartiríem compartiríeu compartisc compartisca compartisquen compartisques compartissen compartisses compartissin compartissis compartit compartits compartiu compartix compartixen compartixes compartixo compartí compartíem compartíeu compartírem compartíreu compartís compartíssem compartísseu compartíssim compartíssiu n-occ occ sept val v
μοιράζομαι

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ n fem
συμπόνια

compendi /komˈpɛn.di/ /kumˈpɛn.di/ n masc
επιτομή

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ n fem
διαγωνισμός

compilador /kom.pi.ɫaˈðo/ /kom.pi.ɫaˈðoɾ/ /kom.pi.ɫəˈðo/ /kum.pi.ɫəˈðo/ n masc
μεταγλωττιστής

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ adj masc
πλήρης

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ adj masc
πολύπλοκος
Constituït per múltiples parts, no simple.

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ n masc
συγκρότημα
Conjunt de coses relacionades per una mateixa condició.
σύμπλεγμα
Preocupació obsessiva per les pròpies mancances.

complex turístic n masc
εντευκτήριο

complicat /kom.pɫiˈkat/ /kum.pɫiˈkat/ adj masc
περίπλοκος

compondre /komˈpɔn.dɾe/ /komˈpɔn.dɾə/ /kumˈpɔn.dɾə/ bal compon componc compondran compondre compondrem compondreu compondria compondrien compondries compondrà compondràs compondré compondríem compondríeu componem componen component componeu componga componguem componguen componguera compongueren compongueres compongues componguessen componguesses componguessin componguessis compongueu compongui componguin componguis compongué componguérem componguéreu compongués componguéssem componguésseu componguéssim componguéssiu componguí componia componien componies compons componíem componíeu compost composta compostes compostos occ val v
συνθέτω
Reunir o combinar per formar un tot.
Fer una obra per parts i combinar-les o ordenar-les de forma adequada.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ n fem
σύνθεση
Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ n masc
συνθέτης

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ adj masc
σύνθετος
Format per diversos elements, que té certa complexitat.

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ n masc
σύνθετος
(filologia) Mot format combinant dues o més bases lèxiques.
(química) Substància formada per diversos elements químics.

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ n masc
αγοραστής

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) compr compra comprada comprades compram comprant comprar comprara compraran comprarem compraren comprares comprareu compraria comprarien compraries comprarà compraràs compraré compraríem compraríeu comprassen comprasses comprassin comprassis comprat comprats comprau comprava compraven compraves compre comprem compren compres compressen compresses compressin compressis compreu compri comprin compris compro comprà compràrem compràreu compràs compràssem compràsseu compràssim compràssiu compràvem compràveu comprés compréssem comprésseu compréssim compréssiu comprí occ sept val v
αγοράζω

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ bal comprenc comprendran comprendre comprendrem comprendreu comprendria comprendrien comprendries comprendrà comprendràs comprendré comprendríem comprendríeu comprenem comprenen comprenent compreneu comprenga comprenguem comprenguen comprenguera comprengueren comprengueres comprengues comprenguessen comprenguesses comprenguessin comprenguessis comprengueu comprengui comprenguin comprenguis comprengué comprenguérem comprenguéreu comprengués comprenguéssem comprenguésseu comprenguéssim comprenguéssiu comprenguí comprenia comprenien comprenies comprens compreníem compreníeu compresa compreses compresos comprèn comprès comprén comprés occ val v
καταλαβαίνω
Entendre les raons d'un altre.

comprensió n fem
κατανόηση

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ n fem
κομπρέσα

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ n masc
συμβιβασμός
(dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ n neut
λογίστρια

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) compt compta comptada comptades comptam comptant comptar comptara comptaran comptarem comptaren comptares comptareu comptaria comptarien comptaries comptarà comptaràs comptaré comptaríem comptaríeu comptassen comptasses comptassin comptassis comptat comptats comptau comptava comptaven comptaves compte comptem compten comptes comptessen comptesses comptessin comptessis compteu compti comptin comptis compto comptà comptàrem comptàreu comptàs comptàssem comptàsseu comptàssim comptàssiu comptàvem comptàveu comptés comptéssem comptésseu comptéssim comptéssiu comptí occ sept val v
μετράω
Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.

compte /ˈkom.te/ n masc
μέτρημα
Acte de comptar.
(beisbol) Acció i efecte de l'àrbitre principal de determinar el nombre de boles i strikes d'un batedor en un temps de bat.
έγνοια
Cura, atenció.
λογαριασμός
Suma de la quantitat a pagar.

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ n masc
διαβήτης
Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.

comtat /komˈtat/ /kumˈtat/ n masc
κομητεία

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ n masc
κόμης

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ n fem
κόμισσα

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ n fem
επικοινωνία

comunicar /ko.mu.niˈka/ /ko.mu.niˈkaɾ/ /ku.mu.niˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) comunic comunica comunicada comunicades comunicam comunicant comunicar comunicara comunicaran comunicarem comunicaren comunicares comunicareu comunicaria comunicarien comunicaries comunicarà comunicaràs comunicaré comunicaríem comunicaríeu comunicassen comunicasses comunicassin comunicassis comunicat comunicats comunicau comunicava comunicaven comunicaves comunico comunicà comunicàrem comunicàreu comunicàs comunicàssem comunicàsseu comunicàssim comunicàssiu comunicàvem comunicàveu comunique comuniquem comuniquen comuniques comuniquessen comuniquesses comuniquessin comuniquessis comuniqueu comuniqui comuniquin comuniquis comuniqués comuniquéssem comuniquésseu comuniquéssim comuniquéssiu comuniquí occ sept val v
επικοινωνώ
(transitiu) Transmetre, donar a conèixer.

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ n masc
κομμουνισμός

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ adj
κομμουνιστικός κομμουνιστής
Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ n neut
κομμουνιστής κομμουνίστρια
Partidari del comunisme.
Que forma part d'un partit o organització comunista.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ n fem
κοινότητα
conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ n fem
κωμωδία

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ adj masc
κοινός
Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
Ordinari, típic.
Compartit, similar.

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ n masc
κοινός
La gran majoria en conjunt.

conca n fem
λεκάνη απορροής
Depressió en el terreny que aplega les aigües de pluja que alimenten un riu.
γεροντοκόρη
Forma femenina de conco ‎(«tia fadrina, soltera d’edat avançada»).

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ bal conceba concebem conceben concebent concebera conceberen conceberes concebes concebessen concebesses concebessin concebessis concebeu concebi concebia concebien concebies concebin concebis concebo concebran concebre concebrem concebreu concebria concebrien concebries concebrà concebràs concebré concebríem concebríeu concebuda concebudes concebut concebuts concebé concebérem concebéreu concebés concebéssem concebésseu concebéssim concebéssiu concebí concebíem concebíeu concep conceps eiv occ sept v.cent val v
διανοούμαι

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ n fem
σύλληψη

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ n masc
έννοια
Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

conceptual /kon.sep.tuˈaɫ/ /kon.səp.tuˈaɫ/ /kun.səp.tuˈaɫ/ adj
εννοιοκρατικός

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ n masc
συναυλία
Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.

concertina /kon.seɾˈti.na/ /kon.səɾˈti.nə/ /kun.sərˈti.nə/ n fem
κονσερτίνα
Instrument aeròfon anàleg a l'acordió, de caixa hexagonal.

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ n fem
συμπέρασμα

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ adj masc
υλικός

concretament /koŋˌkɾe.taˈmen/ /koŋˌkɾe.taˈment/ /koŋˌkɾe.təˈment/ /kuŋˌkɾe.təˈmen/ adv
συγκεκριμένα

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ n fem
παλλακίδα

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ n masc
διαγωνισμός

concursant /koŋ.kurˈsan/ /koŋ.kuɾˈsan/ /koŋ.kuɾˈsant/ /kuŋ.kurˈsan/ n neut
αγωνιζόμενος

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ n fem
αρμονία

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) condens condensa condensada condensades condensam condensant condensar condensara condensaran condensarem condensaren condensares condensareu condensaria condensarien condensaries condensarà condensaràs condensaré condensaríem condensaríeu condensassen condensasses condensassin condensassis condensat condensats condensau condensava condensaven condensaves condense condensem condensen condenses condensessen condensesses condensessin condensessis condenseu condensi condensin condensis condenso condensà condensàrem condensàreu condensàs condensàssem condensàsseu condensàssim condensàssiu condensàvem condensàveu condensés condenséssem condensésseu condenséssim condenséssiu condensí occ sept val v
συμπυκνώνω

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
υποθετικός
Provisional, en funció d'alguna cosa.

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ n fem
προϋπόθεση
Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ n masc
καρύκευμα

conductisme /kon.dukˈtiz.me/ /kon.dukˈtiz.mə/ /kun.dukˈtiz.mə/ n masc
συμπεριφορισμός

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ n masc
οδηγός
Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

conduir /kon.duˈi/ /kon.duˈiɾ/ /kun.duˈi/ alg bal condueix condueixen condueixes condueixi condueixin condueixis condueixo condueixs conduesc conduesca conduesquen conduesques conduesqui conduesquin conduesquis conduint conduir conduiran conduirem conduireu conduiria conduirien conduiries conduirà conduiràs conduiré conduiríem conduiríeu conduí conduíem conduíeu conduírem conduíreu conduís conduíssem conduísseu conduíssim conduíssiu conduïa conduïda conduïdes conduïen conduïes conduïguem conduïgueu conduïm conduïra conduïren conduïres conduïsc conduïsca conduïsquen conduïsques conduïssen conduïsses conduïssin conduïssis conduït conduïts conduïu conduïx conduïxen conduïxes conduïxo eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
οδηγώ
Tenir el comandament d'un vehicle.
Mostrar a altres persones el camí que han de seguir.
Enllaçar amb un camí o portar a un lloc final.
Portar a un resultat final.
(esports de pilota) Avançar, un jugador, pel camp de joc controlant la pilota, la bola o el disc.
Permetre el pas.
Tenir una bona conducta, segons els criteris socials.

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
γνώση
Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

confederació /koɱ.fe.ðe.ɾa.siˈo/ /koɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ /kuɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
συνομοσπονδία

conferència /koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
διάλεξη διάσκεψη

conferència de premsa n fem
συνέντευξη τύπου

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confessa confessada confessades confessam confessant confessar confessara confessaran confessarem confessaren confessares confessareu confessaria confessarien confessaries confessarà confessaràs confessaré confessaríem confessaríeu confessassen confessasses confessassin confessassis confessat confessats confessau confessava confessaven confessaves confesse confessem confessen confesses confessessen confessesses confessessin confessessis confesseu confessi confessin confessis confesso confessà confessàrem confessàreu confessàs confessàssem confessàsseu confessàssim confessàssiu confessàvem confessàveu confessés confesséssem confessésseu confesséssim confesséssiu confessí confés occ sept val v
εξομολογώ

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ n fem
εξομολόγηση

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ n fem
μπιστοσύνη εμπιστοσύνη
Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.
εμπιστοσύνη
Seguretat que algú té en si mateix.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ alg bal confia confiada confiades confiam confiant confiar confiara confiaran confiarem confiaren confiares confiareu confiaria confiarien confiaries confiarà confiaràs confiaré confiaríem confiaríeu confiassen confiasses confiassin confiassis confiat confiats confiau confiava confiaven confiaves confie confiem confien confies confiessen confiesses confiessin confiessis confieu confii confio confià confiàrem confiàreu confiàs confiàssem confiàsseu confiàssim confiàssiu confiàvem confiàveu confiés confiéssem confiésseu confiéssim confiéssiu confií confiï confiïn confiïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
εμπιστεύομαι
Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confidencialment /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈmen/ /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈment/ /koɱ.fi.ðən.siˌaɫˈment/ /kuɱ.fi.ðən.siˌaɫˈmen/ adv
εμπιστευτικά

confinar /koɱ.fiˈna/ /koɱ.fiˈnaɾ/ /kuɱ.fiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confina confinada confinades confinam confinant confinar confinara confinaran confinarem confinaren confinares confinareu confinaria confinarien confinaries confinarà confinaràs confinaré confinaríem confinaríeu confinassen confinasses confinassin confinassis confinat confinats confinau confinava confinaven confinaves confine confinem confinen confines confinessen confinesses confinessin confinessis confineu confini confinin confinis confino confinà confinàrem confinàreu confinàs confinàssem confinàsseu confinàssim confinàssiu confinàvem confinàveu confinés confinéssem confinésseu confinéssim confinéssiu confiní confín occ sept val v
περιορίζω

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) confirm confirma confirmada confirmades confirmam confirmant confirmar confirmara confirmaran confirmarem confirmaren confirmares confirmareu confirmaria confirmarien confirmaries confirmarà confirmaràs confirmaré confirmaríem confirmaríeu confirmassen confirmasses confirmassin confirmassis confirmat confirmats confirmau confirmava confirmaven confirmaves confirme confirmem confirmen confirmes confirmessen confirmesses confirmessin confirmessis confirmeu confirmi confirmin confirmis confirmo confirmà confirmàrem confirmàreu confirmàs confirmàssem confirmàsseu confirmàssim confirmàssiu confirmàvem confirmàveu confirmés confirméssem confirmésseu confirméssim confirméssiu confirmí occ sept val v
επιβεβαιώνω
Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
Administrar la confirmació a algú.

conflent /koɱˈfɫen/ /koɱˈfɫent/ /kuɱˈfɫen/ n masc
συμβολή

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ n masc
σύρραξη

confluència /koɱ.fɫuˈɛn.si.a/ /koɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ /kuɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ n fem
συμβολή

conformitat /koɱ.foɾ.miˈtat/ /kuɱ.fur.miˈtat/ n fem
ευπείθεια
Expressió de consentiment o acceptació.

confort /koɱˈfɔɾt/ /kuɱˈfɔrt/ n masc
άνεση
Absència d'incomoditats.

confusió /koɱ.fu.ziˈo/ /kuɱ.fu.ziˈo/ n fem
σύγχυση
Identificació incorrecta d'una cosa.

congelador /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðo/ /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðoɾ/ /koɲ.ʒə.ɫəˈðo/ /kuɲ.ʒə.ɫəˈðo/ n masc
κατάψυξη

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ alg ant bal cent congel congela congelada congelades congelaia congelaien congelaies congelam congelant congelar congelara congelaran congelarem congelaren congelares congelareu congelaria congelarien congelaries congelariva congelariven congelarives congelarà congelaràs congelaré congelaríem congelaríeu congelarívem congelaríveu congelassen congelasses congelassin congelassis congelat congelats congelau congelava congelaven congelaves congelavi congelavo congele congeleguem congeleguessa congeleguessen congeleguesses congelegueu congelegués congeleguéssom congeleguéssou congelem congelen congeles congelessa congelessen congelesses congelessi congelessin congelessis congeleu congeli congelin congelis congelo congelos congels congelà congelàiem congelàieu congelàrem congelàreu congelàs congelàssem congelàsseu congelàssim congelàssiu congelàvem congelàvets congelàveu congelàvom congelés congeléssem congelésseu congeléssim congeléssiu congelí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καταψύχω
Posar a menys de zero graus.

congolès /koŋ.ɡoˈɫes/ /koŋ.ɡoˈɫəs/ /kuŋ.ɡuˈɫɛs/ adj masc
Κονγκολέζα
Relatiu o pertanyent a la República del Congo o a la República Democràtica del Congo.
Relatiu o pertanyent al riu Congo.

congolès /koŋ.ɡoˈɫes/ /koŋ.ɡoˈɫəs/ /kuŋ.ɡuˈɫɛs/ n masc
Κονγκολέζα
Persona que habita o és originària de la República del Congo o de República Democràtica del Congo.

congre /ˈkoŋ.ɡɾe/ /ˈkoŋ.ɡɾə/ n masc
μουγγρί
Espècie de peixos de la família dels congridae (Conger conger).

congrés /koŋˈɡɾes/ /kuŋˈɡɾes/ n masc
συνέδριο
Parlament o cambra de representació política.

congènit /koɲˈd͡ʒɛ.nit/ /koɲˈʒɛ.nit/ /kuɲˈʒɛ.nit/ congènita adj masc
συγγενής

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ n masc
κουνέλι
Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).

conjecturar /kon.d͡ʒek.tuˈɾa/ /kon.d͡ʒek.tuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒək.tuˈɾa/ alg ant bal cent conjectur conjectura conjecturada conjecturades conjecturaia conjecturaien conjecturaies conjecturam conjecturant conjecturar conjecturara conjecturaran conjecturarem conjecturaren conjecturares conjecturareu conjecturaria conjecturarien conjecturaries conjecturariva conjecturariven conjecturarives conjecturarà conjecturaràs conjecturaré conjecturaríem conjecturaríeu conjecturarívem conjecturaríveu conjecturassen conjecturasses conjecturassin conjecturassis conjecturat conjecturats conjecturau conjecturava conjecturaven conjecturaves conjecturavi conjecturavo conjecture conjectureguem conjectureguessa conjectureguessen conjectureguesses conjecturegueu conjecturegués conjectureguéssom conjectureguéssou conjecturem conjecturen conjectures conjecturessa conjecturessen conjecturesses conjecturessi conjecturessin conjecturessis conjectureu conjecturi conjecturin conjecturis conjecturo conjecturos conjecturs conjecturà conjecturàiem conjecturàieu conjecturàrem conjecturàreu conjecturàs conjecturàssem conjecturàsseu conjecturàssim conjecturàssiu conjecturàvem conjecturàvets conjecturàveu conjecturàvom conjecturés conjecturéssem conjecturésseu conjecturéssim conjecturéssiu conjecturí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εικοτολογώ

conjugació /koɲ.d͡ʒu.ɣa.siˈo/ /koɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ /kuɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ n fem
κλίση

conjugar /koɲ.d͡ʒuˈɣa/ /koɲ.d͡ʒuˈɣaɾ/ /koɲ.ʒuˈɣa/ /kuɲ.ʒuˈɣa/ alg bal conjug conjuga conjugada conjugades conjugam conjugant conjugar conjugara conjugaran conjugarem conjugaren conjugares conjugareu conjugaria conjugarien conjugaries conjugarà conjugaràs conjugaré conjugaríem conjugaríeu conjugassen conjugasses conjugassin conjugassis conjugat conjugats conjugau conjugava conjugaven conjugaves conjugo conjugue conjuguem conjuguen conjugues conjuguessen conjuguesses conjuguessin conjuguessis conjugueu conjugui conjuguin conjuguis conjugués conjuguéssem conjuguésseu conjuguéssim conjuguéssiu conjuguí conjugà conjugàrem conjugàreu conjugàs conjugàssem conjugàsseu conjugàssim conjugàssiu conjugàvem conjugàveu eiv nota 1 occ sept v.cent val v
κλίνω

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ n fem
σύνοδος σύνδεσμος
(astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
σύνδεσμος
(gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ n masc
σύνολο
Sèrie, mena, tipus, sort.
Grup musical, banda.

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) connect connecta connectada connectades connectam connectant connectar connectara connectaran connectarem connectaren connectares connectareu connectaria connectarien connectaries connectarà connectaràs connectaré connectaríem connectaríeu connectassen connectasses connectassin connectassis connectat connectats connectau connectava connectaven connectaves connecte connectem connecten connectes connectessen connectesses connectessin connectessis connecteu connecti connectin connectis connecto connectà connectàrem connectàreu connectàs connectàssem connectàsseu connectàssim connectàssiu connectàvem connectàveu connectés connectéssem connectésseu connectéssim connectéssiu connectí occ sept val v
συνδέω
Establir un fort lligam.
Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ n fem
σχέση σύνδεση
El fet de connectar.
El punt on dues o més coses connecten.
Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ bal conquereix conquereixen conquereixes conquereixi conquereixin conquereixis conquereixo conqueresc conqueresqui conqueresquin conqueresquis conqueria conquerida conquerides conquerien conqueries conqueriguem conquerigueu conquerim conquerint conquerir conquerira conqueriran conquerirem conqueriren conquerires conquerireu conqueriria conqueririen conqueriries conquerirà conqueriràs conqueriré conqueriríem conqueriríeu conquerisc conquerisca conquerisquen conquerisques conquerissen conquerisses conquerissin conquerissis conquerit conquerits conqueriu conquerix conquerixen conquerixes conquerixo conquerí conqueríem conqueríeu conquerírem conqueríreu conquerís conqueríssem conquerísseu conqueríssim conqueríssiu n-occ occ sept val v
κατακτώ

conquesta /koŋˈkes.ta/ /koŋˈkes.tə/ /kuŋˈkes.tə/ n fem
κατάκτηση

conquistar /koŋ.kisˈta/ /koŋ.kisˈtaɾ/ /kuŋ.kisˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) conquist conquista conquistada conquistades conquistam conquistant conquistar conquistara conquistaran conquistarem conquistaren conquistares conquistareu conquistaria conquistarien conquistaries conquistarà conquistaràs conquistaré conquistaríem conquistaríeu conquistassen conquistasses conquistassin conquistassis conquistat conquistats conquistau conquistava conquistaven conquistaves conquiste conquistem conquisten conquistes conquistessen conquistesses conquistessin conquistessis conquisteu conquisti conquistin conquistis conquisto conquistà conquistàrem conquistàreu conquistàs conquistàssem conquistàsseu conquistàssim conquistàssiu conquistàvem conquistàveu conquistés conquistéssem conquistésseu conquistéssim conquistéssiu conquistí occ sept val v
κατακτώ
Guanyar-se l'amor d'una persona.

consagrar /kon.saˈɣɾa/ /kon.saˈɣɾaɾ/ /kon.səˈɣɾa/ /kun.səˈɣɾa/ alg ant bal cent consagr consagra consagrada consagrades consagraia consagraien consagraies consagram consagrant consagrar consagrara consagraran consagrarem consagraren consagrares consagrareu consagraria consagrarien consagraries consagrariva consagrariven consagrarives consagrarà consagraràs consagraré consagraríem consagraríeu consagrarívem consagraríveu consagrassen consagrasses consagrassin consagrassis consagrat consagrats consagrau consagrava consagraven consagraves consagravi consagravo consagre consagreguem consagreguessa consagreguessen consagreguesses consagregueu consagregués consagreguéssom consagreguéssou consagrem consagren consagres consagressa consagressen consagresses consagressi consagressin consagressis consagreu consagri consagrin consagris consagro consagros consagrs consagrà consagràiem consagràieu consagràrem consagràreu consagràs consagràssem consagràsseu consagràssim consagràssiu consagràvem consagràvets consagràveu consagràvom consagrés consagréssem consagrésseu consagréssim consagréssiu consagrí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αγιάζω
Fer sagrada alguna persona o cosa.
Pronunciar amb intenció el sacerdot les paraules de la consagració sobre la matèria deguda (generalment sobre l'hòstia i el vi).
Oferir, dedicar a Déu alguna cosa o persona.
Erigir un monument per a perpetuar la memòria d'alguna persona o esdeveniment.

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ adj
συνειδητός

consciència /kon.siˈɛn.si.a/ /kon.siˈɛn.si.ə/ /kun.siˈɛn.si.ə/ n fem
συνείδηση
Coneixença immediata i directa que la persona té de la seva existència, condició, sensacions, operacions mentals, o actes.

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ n masc
συμβουλή
Acte o efecte d'aconsellar.

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ n masc
συναίνεση

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ alg bal consent consenta consenten consentes consenti consentia consentida consentides consentien consenties consentiguem consentigueu consentim consentin consentint consentir consentira consentiran consentirem consentiren consentires consentireu consentiria consentirien consentiries consentirà consentiràs consentiré consentiríem consentiríeu consentis consentissen consentisses consentissin consentissis consentit consentits consentiu consento consents consentí consentíem consentíeu consentírem consentíreu consentís consentíssem consentísseu consentíssim consentíssiu eiv occ sept v.cent val v
συναινώ

conseqüent /kon.seˈkwen/ /kon.seˈkwent/ /kon.səˈkwent/ /kun.səˈkwen/ adj
απορρέων

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ adv
συνεπώς

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ n fem
συνέπεια

conservador /kon.ser.βaˈðo/ /kon.seɾ.vaˈðoɾ/ /kon.seɾ.βaˈðoɾ/ /kon.səɾ.vəˈðo/ /kun.sər.bəˈðo/ /kun.sər.vəˈðo/ adj masc
συντηρητικός
Que conserva.

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) consider considera considerada considerades consideram considerant considerar considerara consideraran considerarem consideraren considerares considerareu consideraria considerarien consideraries considerarà consideraràs consideraré consideraríem consideraríeu considerassen considerasses considerassin considerassis considerat considerats considerau considerava consideraven consideraves considere considerem consideren consideres consideressen consideresses consideressin consideressis considereu consideri considerin consideris considero considerà consideràrem consideràreu consideràs consideràssem consideràsseu consideràssim consideràssiu consideràvem consideràveu considerés consideréssem considerésseu consideréssim consideréssiu considerí occ sept val v
θεωρώ
Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ adv
συνέπεια

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ bal consisteix consisteixen consisteixes consisteixi consisteixin consisteixis consisteixo consistesc consistesqui consistesquin consistesquis consistia consistida consistides consistien consisties consistiguem consistigueu consistim consistint consistir consistira consistiran consistirem consistiren consistires consistireu consistiria consistirien consistiries consistirà consistiràs consistiré consistiríem consistiríeu consistisc consistisca consistisquen consistisques consistissen consistisses consistissin consistissis consistit consistits consistiu consistix consistixen consistixes consistixo consistí consistíem consistíeu consistírem consistíreu consistís consistíssem consistísseu consistíssim consistíssiu n-occ occ sept val v
συνίσταμαι

consistència /kon.sisˈtɛn.si.a/ /kon.sisˈtɛn.si.ə/ /kun.sisˈtɛn.si.ə/ n fem
συνέπεια

consogra /konˈsɔ.ɣɾa/ /konˈsɔ.ɣɾɔ/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n fem
συμπεθέρα

consogre /konˈsɔ.ɣɾe/ /konˈsɔ.ɣɾə/ /kunˈsɔ.ɣɾə/ n masc
συμπέθερος

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ n masc
παρηγοριά

consola de joc n fem
παιχνιδομηχανή

consolat /kon.soˈɫat/ /kun.suˈɫat/ n masc
προξενείο

consomé /kon.soˈme/ /kun.suˈme/ n masc
ζωμός

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ n fem
σύμφωνο

conspirar /kons.piˈɾa/ /kons.piˈɾaɾ/ /kuns.piˈɾa/ alg ant bal cent conspir conspira conspirada conspirades conspiraia conspiraien conspiraies conspiram conspirant conspirar conspirara conspiraran conspirarem conspiraren conspirares conspirareu conspiraria conspirarien conspiraries conspirariva conspirariven conspirarives conspirarà conspiraràs conspiraré conspiraríem conspiraríeu conspirarívem conspiraríveu conspirassen conspirasses conspirassin conspirassis conspirat conspirats conspirau conspirava conspiraven conspiraves conspiravi conspiravo conspire conspireguem conspireguessa conspireguessen conspireguesses conspiregueu conspiregués conspireguéssom conspireguéssou conspirem conspiren conspires conspiressa conspiressen conspiresses conspiressi conspiressin conspiressis conspireu conspiri conspirin conspiris conspiro conspiros conspirs conspirà conspiràiem conspiràieu conspiràrem conspiràreu conspiràs conspiràssem conspiràsseu conspiràssim conspiràssiu conspiràvem conspiràvets conspiràveu conspiràvom conspirés conspiréssem conspirésseu conspiréssim conspiréssiu conspirí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
συνωμοτώ

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ adj
σταθερός
Que no es troba subjecte al canvi.

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
αστερισμός

constitucional /kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /kuns.ti.tu.si.uˈnaɫ/ adj
συνταγματικός

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ n fem
σύνταγμα

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ n fem
δόμηση

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ bal construeix construeixen construeixes construeixi construeixin construeixis construeixo construesc construesqui construesquin construesquis construint construir construiran construirem construireu construiria construirien construiries construirà construiràs construiré construiríem construiríeu construí construíem construíeu construírem construíreu construís construíssem construísseu construíssim construíssiu construïa construïda construïdes construïen construïes construïguem construïgueu construïm construïra construïren construïres construïsc construïsca construïsquen construïsques construïssen construïsses construïssin construïssis construït construïts construïu construïx construïxen construïxes construïxo n-occ occ sept val v
οικοδομώ
Fer, formar, unir diferents parts seguint un ordre o segons un pla predeterminat.
χτίζω
(arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constància /konsˈtan.si.a/ /kunsˈtan.si.ə/ n fem
σταθερότητα

consular /kon.suˈɫaɾ/ /kun.suˈɫar/ adj
προξενικός

consum /konˈsum/ /kunˈsum/ n masc
κατανάλωση

consumir /kon.suˈmi/ /kon.suˈmiɾ/ /kun.suˈmi/ bal centr consum consuma consumeix consumeixen consumeixes consumeixi consumeixin consumeixis consumeixo consumen consumes consumesc consumesqui consumesquin consumesquis consumi consumia consumida consumides consumien consumies consumiguem consumigueu consumim consumin consumint consumir consumira consumiran consumirem consumiren consumires consumireu consumiria consumirien consumiries consumirà consumiràs consumiré consumiríem consumiríeu consumis consumisc consumisca consumisquen consumisques consumissen consumisses consumissin consumissis consumit consumits consumiu consumix consumixen consumixes consumixo consumo consums consumí consumíem consumíeu consumírem consumíreu consumís consumíssem consumísseu consumíssim consumíssiu n-occ occ sept val v
καταναλώνω

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ n masc
επαφή

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ n fem
μόλυνση
Acció i efecte de contaminar.

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cont conta contada contades contam contant contar contara contaran contarem contaren contares contareu contaria contarien contaries contarà contaràs contaré contaríem contaríeu contassen contasses contassin contassis contat contats contau contava contaven contaves conte contem conten contes contessen contesses contessin contessis conteu conti contin contis conto contà contàrem contàreu contàs contàssem contàsseu contàssim contàssiu contàvem contàveu contés contéssem contésseu contéssim contéssiu contí occ sept val v
διηγούμαι

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ n masc
διήγημα
Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
Relat fantasiós d'un esdeveniment.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ n masc
δοχείο
Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) contest contesta contestada contestades contestam contestant contestar contestara contestaran contestarem contestaren contestares contestareu contestaria contestarien contestaries contestarà contestaràs contestaré contestaríem contestaríeu contestassen contestasses contestassin contestassis contestat contestats contestau contestava contestaven contestaves conteste contestem contesten contestes contestessen contestesses contestessin contestessis contesteu contesti contestin contestis contesto contestà contestàrem contestàreu contestàs contestàssem contestàsseu contestàssim contestàssiu contestàvem contestàveu contestés contestéssem contestésseu contestéssim contestéssiu contestí occ sept val v
απαντώ

context /kunˈtekst/ n masc
πλαίσιο

contextual /kon.teks.tuˈaɫ/ /kon.təks.tuˈaɫ/ /kun.təks.tuˈaɫ/ adj
συμφραστικός

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ adj masc
συνεχόμενος

continent /kon.tiˈnen/ /kon.tiˈnent/ /kun.tiˈnen/ n masc
ήπειρος
Gran massa de terra en què es divideix el planeta.

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ contínua adj masc
αδιάκοπος

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) continua continuada continuades continuam continuant continuar continuara continuaran continuarem continuaren continuares continuareu continuaria continuarien continuaries continuarà continuaràs continuaré continuaríem continuaríeu continuassen continuasses continuassin continuassis continuat continuats continuau continuava continuaven continuaves continue continuem continuen continues continuessen continuesses continuessin continuessis continueu continuo continuu continuà continuàrem continuàreu continuàs continuàssem continuàsseu continuàssim continuàssiu continuàvem continuàveu continués continuéssem continuésseu continuéssim continuéssiu continuí continuï continuïn continuïs occ sept val v
συνεχίζω
(transitiu) Prosseguir allò començat.

continuïtat n fem
συνέχεια

contra /ˈkon.tɾa/ n masc
μειονέκτημα
L'aspecte desfavorable, especialment en contrast amb el favorable (pro).

contra /ˈkon.tɾa/ preposition
κόντρα
Relació que denota oposició.

contraatacar /ˌkon.tɾa.taˈka/ /ˌkon.tɾa.taˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.təˈka/ alg ant bal cent contraatac contraataca contraatacada contraatacades contraatacaia contraatacaien contraatacaies contraatacam contraatacant contraatacar contraatacara contraatacaran contraatacarem contraatacaren contraatacares contraatacareu contraatacaria contraatacarien contraatacaries contraatacariva contraatacariven contraatacarives contraatacarà contraatacaràs contraatacaré contraatacaríem contraatacaríeu contraatacarívem contraatacaríveu contraatacassen contraatacasses contraatacassin contraatacassis contraatacat contraatacats contraatacau contraatacava contraatacaven contraatacaves contraatacavi contraatacavo contraataco contraatacos contraatacà contraatacàiem contraatacàieu contraatacàrem contraatacàreu contraatacàs contraatacàssem contraatacàsseu contraatacàssim contraatacàssiu contraatacàvem contraatacàvets contraatacàveu contraatacàvom contraataque contraataqueguem contraataqueguessa contraataqueguessen contraataqueguesses contraataquegueu contraataquegués contraataqueguéssom contraataqueguéssou contraataquem contraataquen contraataques contraataquessa contraataquessen contraataquesses contraataquessi contraataquessin contraataquessis contraataqueu contraataqui contraataquin contraataquis contraataqués contraataquéssem contraataquésseu contraataquéssim contraataquéssiu contraataquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αντεπιτίθεμαι

contrabaix /ˌkon.tɾaˈβajʃ/ /ˌkɔn.tɾəˈβaʃ/ n masc
κοντραμπάσο

contrabandista /ˌkon.tɾa.banˈdis.ta/ /ˌkon.tɾa.banˈdis.te/ /ˌkɔn.tɾə.βənˈdis.tə/ n neut
λαθρέμπορος

contracepció /ˌkon.tɾa.sep.siˈo/ /ˌkɔn.tɾə.səp.siˈo/ n fem
αντισύλληψη

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ n masc
συμβόλαιο
Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contraescarpa /ˌkon.tɾa.esˈkaɾ.pa/ /ˌkɔn.tɾəsˈkar.pə/ n fem
αντίκρημνο

contrafagot /ˌkon.tɾa.faˈɣɔt/ /ˌkɔn.tɾə.fəˈɣɔt/ n masc
κόντρα φαγκότο

contrafer /ˌkon.tɾaˈfe/ /ˌkon.tɾaˈfeɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈfe/ alg bal contrafacem contrafacen contrafaces contrafaceu contrafaci contrafacin contrafacis contrafaig contrafan contrafaran contrafarem contrafareu contrafaria contrafarien contrafaries contrafarà contrafaràs contrafaré contrafaríem contrafaríeu contrafaç contrafaça contrafeia contrafeien contrafeies contrafeim contrafeis contrafem contrafent contrafer contrafera contraferen contraferes contrafessen contrafesses contrafessin contrafessis contrafet contrafeta contrafetes contrafets contrafeu contrafiu contrafà contrafàs contrafèiem contrafèieu contrafé contraféiem contraféieu contraférem contraféreu contrafés contraféssem contrafésseu contraféssim contraféssiu contraféu val v
παραχαράσσω
Imitar de forma il·legal o fraudulenta.

contrafort /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/ /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/ n masc
αντηρίδα
Cos de reforç d’un mur per la part exterior.

contrasenya /kun.tɾəˈsɛ.ɲə/ /ˌkon.tɾaˈse.ɲa/ /ˌkɔn.tɾəˈsə.ɲə/ /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲə/ n fem
κωδικός συνθηματικό

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ n fem
εισφορά

contribuent /kon.tɾi.buˈent/ /kon.tɾi.βuˈen/ /kun.tɾi.buˈen/ /kun.tɾi.βuˈen/ n neut
φορολογούμενος

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ bal contribueix contribueixen contribueixes contribueixi contribueixin contribueixis contribueixo contribuesc contribuesqui contribuesquin contribuesquis contribuint contribuir contribuiran contribuirem contribuireu contribuiria contribuirien contribuiries contribuirà contribuiràs contribuiré contribuiríem contribuiríeu contribuí contribuíem contribuíeu contribuírem contribuíreu contribuís contribuíssem contribuísseu contribuíssim contribuíssiu contribuïa contribuïda contribuïdes contribuïen contribuïes contribuïguem contribuïgueu contribuïm contribuïra contribuïren contribuïres contribuïsc contribuïsca contribuïsquen contribuïsques contribuïssen contribuïsses contribuïssin contribuïssis contribuït contribuïts contribuïu contribuïx contribuïxen contribuïxes contribuïxo n-occ occ sept val v
συνεισφέρω

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ n masc
έλεγχος
(esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
(esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) control controla controlada controlades controlam controlant controlar controlara controlaran controlarem controlaren controlares controlareu controlaria controlarien controlaries controlarà controlaràs controlaré controlaríem controlaríeu controlassen controlasses controlassin controlassis controlat controlats controlau controlava controlaven controlaves controle controlem controlen controles controlessen controlesses controlessin controlessis controleu controli controlin controlis controlo controlà controlàrem controlàreu controlàs controlàssem controlàsseu controlàssim controlàssiu controlàvem controlàveu controlés controléssem controlésseu controléssim controléssiu controlí occ sept val v
ελέγχω
Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.

controvèrsia /kon.tɾoˈvɛɾ.si.a/ /kon.tɾoˈvɛɾ.si.ə/ /kon.tɾoˈβɛɾ.si.a/ /kun.tɾuˈvɛɾ.si.ə/ /kun.tɾuˈβɛr.si.ə/ n fem
διαμάχη

convergir /koɱ.veɾˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.βerˈʒi/ /koɱ.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /kun.vəɾˈʒi/ /kun.βərˈʒi/ alg ant bal centr convergeix convergeixa convergeixen convergeixes convergeixi convergeixin convergeixis convergeixo convergeixs convergesc convergesca convergesquen convergesques convergesqui convergesquin convergesquis convergia convergida convergides convergien convergies convergiguem convergiguera convergigueren convergigueres convergiguessen convergiguesses convergiguessin convergiguessis convergigueu convergigueva convergigueven convergigueves convergigué convergiguérem convergiguéreu convergigués convergiguéssem convergiguésseu convergiguéssim convergiguéssiu convergiguévem convergiguéveu convergim convergint convergir convergira convergiran convergirem convergiren convergires convergireu convergiria convergirien convergiries convergiriva convergiriven convergirives convergirà convergiràs convergiré convergiríem convergiríeu convergirívem convergiríveu convergisc convergisca convergisco convergiscos convergisquem convergisquen convergisques convergisqueu convergissa convergissen convergisses convergissi convergissin convergissis convergist convergit convergits convergiu convergiva convergiven convergives convergix convergixa convergixen convergixes convergixi convergixin convergixis convergixo convergixos convergí convergíem convergíets convergíeu convergírem convergíreu convergís convergíscon convergíssem convergísseu convergíssim convergíssiu convergíssom convergíssou convergívem convergíveu convergíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
συγκλίνω

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ n fem
συνομιλία
Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

convertir /kom.berˈti/ /kom.beɾˈti/ /koɱ.veɾˈtiɾ/ /koɱ.vəɾˈti/ /kum.bərˈti/ /kuɱ.vərˈti/ bal converteix converteixen converteixes converteixi converteixin converteixis converteixo convertesc convertesqui convertesquin convertesquis convertia convertida convertides convertien converties convertiguem convertigueu convertim convertint convertir convertira convertiran convertirem convertiren convertires convertireu convertiria convertirien convertiries convertirà convertiràs convertiré convertiríem convertiríeu convertisc convertisca convertisquen convertisques convertissen convertisses convertissin convertissis convertit convertits convertiu convertix convertixen convertixes convertixo convertí convertíem convertíeu convertírem convertíreu convertís convertíssem convertísseu convertíssim convertíssiu n-occ occ sept val v
μετατρέπω
Transformar una cosa en una altra.
Portar a la verdadera religió o a la pràctica dels bons costums al qui va errat.

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ adj masc
κυρτός

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) convid convida convidada convidades convidam convidant convidar convidara convidaran convidarem convidaren convidares convidareu convidaria convidarien convidaries convidarà convidaràs convidaré convidaríem convidaríeu convidassen convidasses convidassin convidassis convidat convidats convidau convidava convidaven convidaves convide convidem conviden convides convidessen convidesses convidessin convidessis convideu convidi convidin convidis convido convidà convidàrem convidàreu convidàs convidàssem convidàsseu convidàssim convidàssiu convidàvem convidàveu convidés convidéssem convidésseu convidéssim convidéssiu convidí occ sept val v
προσκαλώ

convidat /kom.biˈðat/ /koɱ.viˈðat/ /kum.biˈðat/ /kuɱ.viˈðat/ n masc
επισκέπτης

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ bal convencem convencen convencent convencera convenceran convencerem convenceren convenceres convencereu convenceria convencerien convenceries convencerà convenceràs convenceré convenceríem convenceríeu convences convencessen convencesses convencessin convencessis convenceu convenci convencia convencien convencies convencin convencis convencé convencérem convencéreu convencés convencéssem convencésseu convencéssim convencéssiu convencí convencíem convencíeu convenç convença convenço convençuda convençudes convençut convençuts convèncer convéncer eiv occ sept v.cent val v
πείθω

cony /ˈkoɲ/ n masc
μουνί

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ bal conec conega coneguda conegudes coneguem coneguen coneguera conegueren conegueres conegues coneguessen coneguesses coneguessin coneguessis conegueu conegui coneguin coneguis conegut coneguts conegué coneguérem coneguéreu conegués coneguéssem coneguésseu coneguéssim coneguéssiu coneguí coneix coneixem coneixen coneixent coneixeran coneixerem coneixereu coneixeria coneixerien coneixeries coneixerà coneixeràs coneixeré coneixeríem coneixeríeu coneixes coneixeu coneixia coneixien coneixies coneixíem coneixíeu conèixer occ val v
γνωρίζω
Tenir idea clara de la fisonomia o figura d'alguna persona.
Entendre, tenir idea d'alguna cosa.

cooperació /ko.o.pe.ɾa.siˈo/ /ko.o.pə.ɾə.siˈo/ /ku.u.pə.ɾə.siˈo/ n fem
συνεργασία

coordinador /ko.or.ði.naˈðo/ /ko.oɾ.ði.naˈðoɾ/ /ko.oɾ.ði.nəˈðo/ /ku.ur.di.nəˈðo/ /ku.ur.ði.nəˈðo/ n masc
συντονιστής

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ n masc
πραξικόπημα

cop de cap n masc
κεφαλιά

cop de puny n masc
γροθιά

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ n fem
κούπα
En uns sostenidors i en altres peces de vestir femenines, cada part que cobreix un pit.
κύπελλο
Trofeu que es dona al guanyador en una competició o concurs.

copec /koˈpek/ /koˈpək/ /kuˈpɛk/ n masc
καπίκι

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ n masc
κοπερνίκιο

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) copia copiada copiades copiam copiant copiar copiara copiaran copiarem copiaren copiares copiareu copiaria copiarien copiaries copiarà copiaràs copiaré copiaríem copiaríeu copiassen copiasses copiassin copiassis copiat copiats copiau copiava copiaven copiaves copie copiem copien copies copiessen copiesses copiessin copiessis copieu copii copio copià copiàrem copiàreu copiàs copiàssem copiàsseu copiàssim copiàssiu copiàvem copiàveu copiés copiéssem copiésseu copiéssim copiéssiu copií copiï copiïn copiïs occ sept val v
αντιγράφω
Reproduir un text o document original.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ adj masc
κοπτικός
Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ n masc
Κόπτης
Membre de l’Església cristiana monofisita d’Egipte.
Κοπτική κοπτικά
(invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

copular /ko.puˈɫa/ /ko.puˈɫaɾ/ /ku.puˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) copul copula copulada copulades copulam copulant copular copulara copularan copularem copularen copulares copulareu copularia copularien copularies copularà copularàs copularé copularíem copularíeu copulassen copulasses copulassin copulassis copulat copulats copulau copulava copulaven copulaves copule copulem copulen copules copulessen copulesses copulessin copulessis copuleu copuli copulin copulis copulo copulà copulàrem copulàreu copulàs copulàssem copulàsseu copulàssim copulàssiu copulàvem copulàveu copulés copuléssem copulésseu copuléssim copuléssiu copulí occ sept val v
συνουσιάζομαι

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ n masc
καρδιά
Múscul que bombeja la sang a través del cos.
Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
Part central d'alguna cosa.
χορωδία χορός
Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
χορός
Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

cora /ˈko.ɾa/ /ˈko.ɾə/ n fem
κόρη

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ adj
χορικός
(música) Relatiu al cor.

corall /koˈɾaʎ/ /kuˈɾaʎ/ n masc
κοράλλι

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ n masc
κουράγιο
Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

corb /ˈkorp/ n masc
κόρακας κοράκι
Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ n fem
γραβάτα λαιμοδέτης
Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ n fem
σχοινί σκοινί
(esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
(pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

cordial /koɾ.ðiˈaɫ/ /kur.diˈaɫ/ /kur.ðiˈaɫ/ adj
εγκάρδιος

coreografia /ko.ɾe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ko.ɾə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ku.ɾə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
χορογραφία

coreografiar /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈa/ /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ko.ɾə.o.ɣɾə.fiˈa/ /ku.ɾə.u.ɣɾə.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) coreografia coreografiada coreografiades coreografiam coreografiant coreografiar coreografiara coreografiaran coreografiarem coreografiaren coreografiares coreografiareu coreografiaria coreografiarien coreografiaries coreografiarà coreografiaràs coreografiaré coreografiaríem coreografiaríeu coreografiassen coreografiasses coreografiassin coreografiassis coreografiat coreografiats coreografiau coreografiava coreografiaven coreografiaves coreografie coreografiem coreografien coreografies coreografiessen coreografiesses coreografiessin coreografiessis coreografieu coreografii coreografio coreografià coreografiàrem coreografiàreu coreografiàs coreografiàssem coreografiàsseu coreografiàssim coreografiàssiu coreografiàvem coreografiàveu coreografiés coreografiéssem coreografiésseu coreografiéssim coreografiéssiu coreografií coreografiï coreografiïn coreografiïs occ sept val v
χορογραφώ

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ adj masc
κορεατικά
Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ n masc
κορεατικά
Individu de Corea.
(masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corn /ˈkɔrn/ n masc
γαλλικό κόρνο
Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

corn anglès n masc
αγγλικό κόρνο

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ n fem
κορνέτα
Instrument aeròfon, de metall, semblant a la trompeta, però més petit i de sons més aguts.

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ n fem
κορωνίδα
(arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

corol·la /koˈɾɔ.ɫa/ /koˈɾɔ.ɫɔ/ /koˈɾɔɫ.ɫa/ /koˈɾɔɫ.ɫə/ /kuˈɾɔ.ɫə/ /kuˈɾɔɫ.ɫə/ n fem
στεφάνη

corol·lari /ko.ɾoɫˈɫa.ɾi/ /ko.ɾoˈɫa.ɾi/ /ku.ɾuɫˈɫa.ɾi/ /ku.ɾuˈɫa.ɾi/ n masc
πόρισμα

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ n fem
κορώνα στέμμα

coronavirus /koˌɾo.naˈvi.ɾus/ /koˌɾo.naˈβi.ɾus/ /koˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈvi.ɾus/ /kuˌɾo.nəˈβi.ɾus/ n masc
κοροναϊός

coronel /ko.ɾoˈneɫ/ /ko.ɾoˈnɛɫ/ /ku.ɾuˈnɛɫ/ n masc
συνταγματάρχης

corpus /ˈkɔr.pus/ n masc
συλλογή

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ n masc
μαντρί

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ n fem
διόρθωση

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ adj
σωστός

corredor /ko.reˈðo/ /ko.reˈðoɾ/ /ko.rəˈðo/ /ku.rəˈðo/ n masc
διάδρομος
Peça llarga d’accés a diferents dependències d’una construcció, d’una nau.
δρομέας
Esportista en una prova de cursa.

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ alg ant bal centr corregeix corregeixa corregeixen corregeixes corregeixi corregeixin corregeixis corregeixo corregeixs corregesc corregesca corregesquen corregesques corregesqui corregesquin corregesquis corregia corregida corregides corregien corregies corregiguem corregiguera corregigueren corregigueres corregiguessen corregiguesses corregiguessin corregiguessis corregigueu corregigueva corregigueven corregigueves corregigué corregiguérem corregiguéreu corregigués corregiguéssem corregiguésseu corregiguéssim corregiguéssiu corregiguévem corregiguéveu corregim corregint corregir corregira corregiran corregirem corregiren corregires corregireu corregiria corregirien corregiries corregiriva corregiriven corregirives corregirà corregiràs corregiré corregiríem corregiríeu corregirívem corregiríveu corregisc corregisca corregisco corregiscos corregisquem corregisquen corregisques corregisqueu corregissa corregissen corregisses corregissi corregissin corregissis corregist corregit corregits corregiu corregiva corregiven corregives corregix corregixa corregixen corregixes corregixi corregixin corregixis corregixo corregixos corregí corregíem corregíets corregíeu corregírem corregíreu corregís corregíscon corregíssem corregísseu corregíssim corregíssiu corregíssom corregíssou corregívem corregíveu corregíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διορθώνω

correlació /ko.re.la.siˈo/ /ku.rə.ɫə.siˈo/ n fem
συσχέτιση

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ n masc
ροή
Massa que flueix contínuament.

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ bal correspon corresponc correspondran correspondre correspondrem correspondreu correspondria correspondrien correspondries correspondrà correspondràs correspondré correspondríem correspondríeu corresponem corresponen corresponent corresponeu corresponga corresponguem corresponguen corresponguera correspongueren correspongueres correspongues corresponguessen corresponguesses corresponguessin corresponguessis correspongueu correspongui corresponguin corresponguis correspongué corresponguérem corresponguéreu correspongués corresponguéssem corresponguésseu corresponguéssim corresponguéssiu corresponguí corresponia corresponien corresponies correspons corresponíem corresponíeu correspost corresposta correspostes correspostos occ val v
αντιστοιχώ
Tenir una cosa proporció o conformitat amb una altra.
Ésser responsabilitat, pertocar.

corresponent /ko.res.poˈnen/ /ko.res.poˈnent/ /ko.rəs.poˈnent/ /ku.rəs.puˈnen/ adj
αντίστοιχος

corresponsal /ko.res.ponˈsaɫ/ /ko.rəs.ponˈsaɫ/ /ku.rəs.punˈsaɫ/ n neut
ανταποκριτής

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ n fem
ιμάντας
Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ n masc
αλληλογραφία ταχυδρομείο
Conjunt de cartes o de correspondència.
ταχυδρομείο
(plural) Servei de missatgeria.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw n masc
ηλ. ταχ.

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ bal corromp corrompa corrompem corrompen corrompent corrompera corromperen corromperes corrompes corrompessen corrompesses corrompessin corrompessis corrompeu corrompi corrompia corrompien corrompies corrompin corrompis corrompo corrompran corrompre corromprem corrompreu corrompria corromprien corrompries corromprà corrompràs corrompré corrompríem corrompríeu corromps corrompuda corrompudes corromput corromputs corrompé corrompérem corrompéreu corrompés corrompéssem corrompésseu corrompéssim corrompéssiu corrompí corrompíem corrompíeu occ sept val v
διαφθείρω
Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.

corrupció /ko.rup.siˈo/ /ku.rup.siˈo/ n fem
διαφθορά
(material) Alteració de la puresa o integritat d'una substància, tant sigui per la seva desmembrament, per la barreja amb d'altres substàncies, o per la desviació del seu curs esperat.

corró /koˈro/ /kuˈro/ n masc
πλάστης
Peça cilíndrica sobre la qual s'enrotllen les persianes que queden dins d'una caixa a la paret.
Eina en forma de cilindre pesat, emprat per aplanar o compactar el terreny en agricultura i en construcció de carreteres.
Eina de jardineria que es fa servir per escarificar la gespa, té forma de cilindre amb punxons.
Rotlle de fusta, amb agafador per cada extrem, que es fa servir a la cuina per aplanar una massa.
Mena de roda petita en la qual els pescadors lliguen el volantí.

cort /ˈkort/ n fem
αυλή
(central, septentrional) Lloc tancat a peu pla de la casa rural destinat al bestiar gros i menut, proveït de menjadores, abeuradores i jaços.
Conjunt format pel sobirà i els personatges que l'envolten i que constitueixen habitualment o accidentalment la seva família, el seu servei i la seva comitiva o acompanyament, dit també cort noble.
(històric) Tribunal en representació d’un sobirà.

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ n fem
αβροφροσύνη

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ n masc
αυλικός

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ n fem
κουρτίνα
Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.

corxera /koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /koɾˈʃɛ.ɾə/ /kurˈʃɛ.ɾə/ n fem
όγδοο
Figura musical amb el valor de la meitat d'una negra.

cos n masc
σώμα κορμί
Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ n fem
πράγμα
Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ n fem
ξαδέλφη

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ alg bal cosia cosida cosides cosien cosies cosiguem cosigueu cosim cosint cosir cosira cosiran cosirem cosiren cosires cosireu cosiria cosirien cosiries cosirà cosiràs cosiré cosiríem cosiríeu cosissen cosisses cosissin cosissis cosit cosits cosiu cosí cosíem cosíeu cosírem cosíreu cosís cosíssem cosísseu cosíssim cosíssiu cus cusa cusen cuses cusi cusin cusis cuso eiv occ sept v.cent val v
ράβω

cosmonauta /koz.moˈnaw.ta/ /koz.moˈnaw.tə/ /kuz.muˈnaw.tə/ n neut
κοσμοναύτης

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ n masc
κόσμος

cosmovisió /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ n fem
κοσμοθεωρία

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ adj masc
καλλυντικό

cosmètica /kozˈmɛ.ti.ka/ /kuzˈmɛ.ti.kə/ n fem
καλλυντικά

cost /ˈkɔst/ n masc
κόστος

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ n fem
ακτή
Part de la terra que toca al mar.

costar /kosˈta/ /kosˈtaɾ/ /kusˈta/ alg ant bal cent cost costa costada costades costaia costaien costaies costam costant costar costara costaran costarem costaren costares costareu costaria costarien costaries costariva costariven costarives costarà costaràs costaré costaríem costaríeu costarívem costaríveu costassen costasses costassin costassis costat costats costau costava costaven costaves costavi costavo coste costeguem costeguessa costeguessen costeguesses costegueu costegués costeguéssom costeguéssou costem costen costes costessa costessen costesses costessi costessin costessis costeu costi costin costis costo costos costs costà costàiem costàieu costàrem costàreu costàs costàssem costàsseu costàssim costàssiu costàvem costàvets costàveu costàvom costés costéssem costésseu costéssim costéssiu costí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κάνω

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ n masc
πλευρό πλευρά
Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.

costejar /kos.teˈd͡ʒa/ /kos.teˈd͡ʒaɾ/ /kos.teˈʒa/ /kos.təˈd͡ʒa/ /kus.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) costege costegem costegen costeges costegessen costegesses costegessin costegessis costegeu costegi costegin costegis costegés costegéssem costegésseu costegéssim costegéssiu costegí costeig costeja costejada costejades costejam costejant costejar costejara costejaran costejarem costejaren costejares costejareu costejaria costejarien costejaries costejarà costejaràs costejaré costejaríem costejaríeu costejassen costejasses costejassin costejassis costejat costejats costejau costejava costejaven costejaves costejo costejà costejàrem costejàreu costejàs costejàssem costejàsseu costejàssim costejàssiu costejàvem costejàveu occ sept val v
ακτοπλοώ
(nàutica) Navegar per la costa.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ n fem
πλευρό παΐδι
(anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.
παϊδάκι
(aliments) Tros de carn adherit a la costella d'un animal.

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ n masc
συνήθεια

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ n masc
ξάδερφος ξάδελφος

cosí germà n masc
ξάδελφος

cotilla /koˈti.ʎa/ /koˈti.ʎə/ /kuˈti.ʎə/ n fem
κορσές

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ n masc
αυτοκίνητο
Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).

cotxe patrulla n masc
περιπολικό

cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ n masc
ηνίοχος

cotó /koˈto/ /kuˈto/ n masc
βαμβάκι

cotó hidròfil n masc
βαμβάκι

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ n masc
χαλκός μπακίρι
Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ n fem
σπηλιά σπήλαιο

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ adj masc
δειλός
Que no té coratge.

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ n fem
δειλία

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ n masc
καβούρι κάβουρας
Crustaci de la infraordre Brachyura.

crani n masc
κρανίο

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ n fem
δημιουργία

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ n masc
δημιουργός

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) crea creada creades cream creant crear creara crearan crearem crearen creares creareu crearia crearien crearies crearà crearàs crearé crearíem crearíeu creassen creasses creassin creassis creat creats creau creava creaven creaves cree creem creen crees creessen creesses creessin creessis creeu crei creo creà creàrem creàreu creàs creàssem creàsseu creàssim creàssiu creàvem creàveu creés creéssem creésseu creéssim creéssiu creí creï creïn creïs occ sept val v
δημιουργώ
Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ adj masc
δημιουργικός

creativitat /kɾe.a.ti.viˈtat/ /kɾe.a.ti.βiˈtat/ /kɾe.ə.ti.viˈtat/ /kɾe.ə.ti.βiˈtat/ n fem
δημιουργικότητα

creença n fem
πίστη

creixement /kɾe.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈmen/ /kɾej.ʃeˈment/ /kɾə.ʃəˈmen/ /kɾə.ʃəˈment/ n masc
ανάπτυξη

crema /ˈkɾe.mə/ n fem
κρέμα
Part greixosa de la llet.
Preparació farmacèutica viscosa d'aplicació dèrmica.

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ n fem
έγκαυμα

cremallera /kɾe.maˈʎe.ɾa/ /kɾə.məˈʎe.ɾə/ n fem
φερμουάρ
Petit mecanisme d'ús tèxtil per ajuntar dues peces de roba, consistent en una peça movible entre dues peces longitudinals dentades.

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) crem crema cremada cremades cremam cremant cremar cremara cremaran cremarem cremaren cremares cremareu cremaria cremarien cremaries cremarà cremaràs cremaré cremaríem cremaríeu cremassen cremasses cremassin cremassis cremat cremats cremau cremava cremaven cremaves creme cremem cremen cremes cremessen cremesses cremessin cremessis cremeu cremi cremin cremis cremo cremà cremàrem cremàreu cremàs cremàssem cremàsseu cremàssim cremàssiu cremàvem cremàveu cremés creméssem cremésseu creméssim creméssiu cremí occ sept val v
καίω καίγομαι
(intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.
καίγομαι
(intransitiu) Estar massa calent per al seu contacte.
(transitiu) Sotmetre a l’acció del foc.
(transitiu) Provocar una cremada o cremor.

crep /ˈkɾep/ /ˈkɾɛp/ n
τηγανίτα

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ n masc
σούρουπο

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ n fem
κιμωλία

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ n fem
σταυρός
Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
Instrument de tortura.

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) creu creua creuada creuades creuam creuant creuar creuara creuaran creuarem creuaren creuares creuareu creuaria creuarien creuaries creuarà creuaràs creuaré creuaríem creuaríeu creuassen creuasses creuassin creuassis creuat creuats creuau creuava creuaven creuaves creue creuem creuen creues creuessen creuesses creuessin creuessis creueu creui creuin creuis creuo creuà creuàrem creuàreu creuàs creuàssem creuàsseu creuàssim creuàssiu creuàvem creuàveu creués creuéssem creuésseu creuéssim creuéssiu creuí occ sept val v
διασχίζω
Travessar un lloc d’un costat a l’altre.

creuer /kɾeˈwe/ /kɾeˈweɾ/ /kɾəˈwe/ n masc
καταδρομικό
Vaixell de guerra superior al destructor i inferior al cuirassat.

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ bal crec creem creent creeu crega creguda cregudes creguem creguen creguera cregueren cregueres cregues creguessen creguesses creguessin creguessis cregueu cregui creguin creguis cregut creguts cregué creguérem creguéreu cregués creguéssem creguésseu creguéssim creguéssiu creguí creia creiem creien creient creies creieu creim creis creu creuen creuran creure creurem creureu creuria creurien creuries creurà creuràs creuré creuríem creuríeu creus crèiem crèieu créiem créieu occ val v
πιστεύω
Tenir confiança.
Tenir per certa una cosa no demostrada per la ciència, tenir fe.
Pensar, tenir una opinió.

criat /kɾiˈat/ n masc
υπηρέτης

criaturada /kɾi.a.tuˈɾa.ða/ /kɾi.ə.tuˈɾa.ðə/ n fem
παιδιάρισμα

crida /ˈkɾi.ða/ /ˈkɾi.ðə/ n fem
κάλεσμα
(informàtica) Instrucció que passa el control d'execució d'un programa a un bloc d'instruccions separat (un altre programa, a una instància diferent del mateix programa (recursivitat), a una subrutina o a una macro), tot esperant que quan aquest bloc acabi la seva tasca, retorni el control a la instrucció següent que havia fet la crida.

crida i cerca n fem
ένταλμα σύλληψης

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) crid crida cridada cridades cridam cridant cridar cridara cridaran cridarem cridaren cridares cridareu cridaria cridarien cridaries cridarà cridaràs cridaré cridaríem cridaríeu cridassen cridasses cridassin cridassis cridat cridats cridau cridava cridaven cridaves cride cridem criden crides cridessen cridesses cridessin cridessis crideu cridi cridin cridis crido cridà cridàrem cridàreu cridàs cridàssem cridàsseu cridàssim cridàssiu cridàvem cridàveu cridés cridéssem cridésseu cridéssim cridéssiu cridí occ sept val v
φωνάζω
(intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
καλώ
(transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

crim /ˈkɾim/ n masc
έγκλημα

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ adj
εγκληματίας
Relatiu al crim.

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ n neut
εγκληματίας
Qui comet un crim.

criminalitzar /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) criminalitz criminalitza criminalitzada criminalitzades criminalitzam criminalitzant criminalitzar criminalitzara criminalitzaran criminalitzarem criminalitzaren criminalitzares criminalitzareu criminalitzaria criminalitzarien criminalitzaries criminalitzarà criminalitzaràs criminalitzaré criminalitzaríem criminalitzaríeu criminalitzassen criminalitzasses criminalitzassin criminalitzassis criminalitzat criminalitzats criminalitzau criminalitzava criminalitzaven criminalitzaves criminalitze criminalitzem criminalitzen criminalitzes criminalitzessen criminalitzesses criminalitzessin criminalitzessis criminalitzeu criminalitzi criminalitzin criminalitzis criminalitzo criminalitzà criminalitzàrem criminalitzàreu criminalitzàs criminalitzàssem criminalitzàsseu criminalitzàssim criminalitzàssiu criminalitzàvem criminalitzàveu criminalitzés criminalitzéssem criminalitzésseu criminalitzéssim criminalitzéssiu criminalitzí occ sept val v
ποινικοποιώ
Considerar alguna cosa com a criminal (un plet, una persona, una institució).
Popularment, acusar desproporcionadament o injustament a alguna cosa, en especial a les persones.

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ n fem
χαίτη

cripta /ˈkɾip.ta/ /ˈkɾip.tə/ n fem
κρύπτη

criptó n masc
κρυπτό

criquet n masc
κρίκετ

crisantem /kɾi.zanˈtem/ /kɾi.zənˈtɛm/ n masc
χρυσάνθεμο

crisi /ˈkɾi.zi/ n fem
κρίση

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ n
Άγιο Μύρο
L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

crispeta /kɾisˈpe.ta/ /kɾisˈpə.tə/ /kɾisˈpɛ.tə/ n masc
ποπ κορν

cristadelf /kɾis.taˈðɛɫf/ /kɾis.təˈðɛɫf/ n masc
Χριστάδελφος

cristall /kɾisˈtaʎ/ n masc
κρύσταλλος

cristal·lografia /kɾis.taɫ.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /kɾis.təɫ.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
κρυσταλλογραφία

cristal·lí /kɾis.taɫˈɫi/ /kɾis.taˈɫi/ /kɾis.təɫˈɫi/ /kɾis.təˈɫi/ adj masc
κρυσταλλικός
Relatiu o pertanyent al cristall.

cristianisme /kɾis.ti.aˈniz.me/ /kɾis.ti.əˈniz.mə/ n masc
χριστιανισμός

cristianitzar /kɾis.ti.a.niˈd͡za/ /kɾis.ti.a.niˈza/ /kɾis.ti.a.niˈzaɾ/ /kɾis.ti.ə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cristianitz cristianitza cristianitzada cristianitzades cristianitzam cristianitzant cristianitzar cristianitzara cristianitzaran cristianitzarem cristianitzaren cristianitzares cristianitzareu cristianitzaria cristianitzarien cristianitzaries cristianitzarà cristianitzaràs cristianitzaré cristianitzaríem cristianitzaríeu cristianitzassen cristianitzasses cristianitzassin cristianitzassis cristianitzat cristianitzats cristianitzau cristianitzava cristianitzaven cristianitzaves cristianitze cristianitzem cristianitzen cristianitzes cristianitzessen cristianitzesses cristianitzessin cristianitzessis cristianitzeu cristianitzi cristianitzin cristianitzis cristianitzo cristianitzà cristianitzàrem cristianitzàreu cristianitzàs cristianitzàssem cristianitzàsseu cristianitzàssim cristianitzàssiu cristianitzàvem cristianitzàveu cristianitzés cristianitzéssem cristianitzésseu cristianitzéssim cristianitzéssiu cristianitzí occ sept val v
εκχριστιανίζω

cristià /kɾis.tiˈa/ n masc
χριστιανός
Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

crisàlide /kɾiˈza.ɫi.ðe/ n fem
χρυσαλλίδα

crit /ˈkɾit/ n masc
ξεφωνητό κραυγή

croada /kɾoˈa.ða/ /kɾoˈa.ðə/ /kɾuˈa.ðə/ n fem
σταυροφορία

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ croata adj masc
κροατικά κροατικός
Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ n masc
σταυροφόρος
Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.
κροατικά Κροάτης
Persona originaria de Croàcia.
κροατικά κροατικός
(masculí singular) Llengua eslava parlada a Croàcia i a Bòsnia i Hercegovina.

croissant /kɾu.aˈsan/ /kɾu.əˈsan/ n masc
κρουασάν

crom n masc
χρώμιο

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ n masc
χρωμόσωμα

cronologia /kɾo.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kɾu.nu.ɫoˈʒi.ə/ n fem
χρονολογία

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ n fem
δεκανίκι
Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.

cru /ˈkɾu/ crusos adj masc
άψητος
No cuit, o no prou cuit.
Sense la preparació que li cal a una substància.
Dit del temps rigorós.

crucificar /kɾu.si.fiˈka/ /kɾu.si.fiˈkaɾ/ alg ant bal cent crucific crucifica crucificada crucificades crucificaia crucificaien crucificaies crucificam crucificant crucificar crucificara crucificaran crucificarem crucificaren crucificares crucificareu crucificaria crucificarien crucificaries crucificariva crucificariven crucificarives crucificarà crucificaràs crucificaré crucificaríem crucificaríeu crucificarívem crucificaríveu crucificassen crucificasses crucificassin crucificassis crucificat crucificats crucificau crucificava crucificaven crucificaves crucificavi crucificavo crucifico crucificos crucificà crucificàiem crucificàieu crucificàrem crucificàreu crucificàs crucificàssem crucificàsseu crucificàssim crucificàssiu crucificàvem crucificàvets crucificàveu crucificàvom crucifique crucifiqueguem crucifiqueguessa crucifiqueguessen crucifiqueguesses crucifiquegueu crucifiquegués crucifiqueguéssom crucifiqueguéssou crucifiquem crucifiquen crucifiques crucifiquessa crucifiquessen crucifiquesses crucifiquessi crucifiquessin crucifiquessis crucifiqueu crucifiqui crucifiquin crucifiquis crucifiqués crucifiquéssem crucifiquésseu crucifiquéssim crucifiquéssiu crucifiquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
σταυρώνω

crucifix /kɾu.siˈfiks/ n masc
σταυρός

cruel /kɾuˈɛɫ/ adj
σκληρός

crustaci /kɾusˈta.si/ n masc
μαλακόστρακο
Artròpode amb una closca calcària i amb unes de les potes disposades per a la prensió.

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ n fem
σταυροδρόμι
Encreuament de carrers o de carreteres.

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ n masc
κρατήρας

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ bal creix creixem creixen creixent creixeran creixerem creixeren creixeres creixereu creixeria creixerien creixeries creixerà creixeràs creixeré creixeríem creixeríeu creixes creixessin creixessis creixeu creixi creixia creixien creixies creixin creixis creixo creixé creixérem creixéreu creixés creixéssim creixéssiu creixí creixíem creixíeu cresc cresca crescuda crescudes crescut crescuts cresquem cresquen cresquera cresqueren cresqueres cresques cresquessen cresquesses cresquessin cresquessis cresqueu cresqui cresquin cresquis cresqué cresquérem cresquéreu cresqués cresquéssem cresquésseu cresquéssim cresquéssiu cresquí créixer occ sept val v
μεγαλώνω

crític /ˈkɾi.tik/ adj masc
κρίσιμος

crític /ˈkɾi.tik/ n masc
επικριτής

crítica /ˈkɾi.ti.ka/ /ˈkɾi.ti.kə/ n fem
κριτική

crònic /ˈkrɔ.nik/ adj masc
χρονικό

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ n fem
χρονικό

cu /ˈku/ n fem
κιου

cua /ˈku.a/ n fem
ουρά
Apèndix posterior d'alguns animals.
Renglera ordenada per esperar el torn.
αλογοουρά
Recollit del cabell humà amb una goma.

cub n masc
κύβος

cubà adj masc
Κουβανή
Relatiu o pertanyent a Cuba.

cubà n masc
Κουβανή
Persona que habita o és originària de Cuba.

cuc n masc
σκουλήκι

cuc de seda n masc
μεταξοσκώληκας

cuca /ˈku.ka/ /ˈku.kə/ n fem
μαμούδι
Animaló, o bestiola, repulsiu.

cucut /kuˈkut/ n masc
κούκος

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ n fem
σουσουράδα

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ n fem
κουζίνα μαγειρείο
Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cuin cuina cuinada cuinades cuinam cuinant cuinar cuinara cuinaran cuinarem cuinaren cuinares cuinareu cuinaria cuinarien cuinaries cuinarà cuinaràs cuinaré cuinaríem cuinaríeu cuinassen cuinasses cuinassin cuinassis cuinat cuinats cuinau cuinava cuinaven cuinaves cuine cuinem cuinen cuines cuinessen cuinesses cuinessin cuinessis cuineu cuini cuinin cuinis cuino cuinà cuinàrem cuinàreu cuinàs cuinàssem cuinàsseu cuinàssim cuinàssiu cuinàvem cuinàveu cuinés cuinéssem cuinésseu cuinéssim cuinéssiu cuiní occ sept val v
μαγειρεύω

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ n masc
μάγειρας

cuir /ˈkujr/ n masc
δέρμα

cuirassat /kuj.ɾaˈsat/ /kuj.ɾəˈsat/ /kwi.ɾaˈsat/ n masc
θωρηκτό

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ n fem
μηρός μπούτι

cul n masc
οπίσθια κώλος

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ n fem
κουτάλι

cullerada /ku.jəˈɾa.ðə/ /ku.ʎeˈɾa.ða/ /ku.ʎəˈɾa.ðə/ n fem
κουταλιά

culleradeta /ku.jə.ɾəˈðɛ.tə/ /ku.ʎe.ɾaˈðe.ta/ /ku.ʎə.ɾəˈðə.tə/ /ku.ʎə.ɾəˈðɛ.tə/ n fem
κουταλάκι του γλυκού

cullereta /ku.jəˈɾɛ.tə/ /ku.ʎeˈɾe.ta/ /ku.ʎəˈɾə.tə/ n fem
κουταλάκι του γλυκού
(especialment) Cullera petita per a servir-se o prendre petites quantitats, habitualment cafè, gelats, dolços.

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ n masc
ενοχή

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ n fem
ενοχή

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ adj
ένοχος
Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ n neut
ένοχος
Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ n masc
θρησκεία
Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultisme /kuɫˈtiz.me/ /kuɫˈtiz.mə/ n masc
λόγιο δάνειο
Manlleu tardà a una llengua clàssica amb una adaptació parcial sense l’evolució fonètica pròpia dels mots hereditaris.

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ n fem
πολιτισμός

cultura de masses n fem
μαζική κουλτούρα

cultural /kuɫ.tuˈɾaɫ/ adj
πολιτιστικός

cuneïforme /ku.ne.iˈfoɾ.me/ /ku.nə.iˈfor.mə/ adj
σφηνοειδής

cunyada /kuˈɲa.ða/ n fem
κουνιάδα

cunyat n masc
κουνιάδος

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ n fem
νοσηλεία
Assistència a un malalt.

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) cur cura curada curades curam curant curar curara curaran curarem curaren curares curareu curaria curarien curaries curarà curaràs curaré curaríem curaríeu curassen curasses curassin curassis curat curats curau curava curaven curaves cure curem curen cures curessen curesses curessin curessis cureu curi curin curis curo curà curàrem curàreu curàs curàssem curàsseu curàssim curàssiu curàvem curàveu curés curéssem curésseu curéssim curéssiu curí occ sept val v
θεραπεύω
Aplicar cures mèdiques.

curi n masc
κιούριο

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ n fem
περιέργεια

curiós /ku.ɾiˈos/ adj masc
περίεργος
Que desitja saber coses.

currículum n masc
βιογραφικό σημείωμα
Document que resumeix les dades personals i els mèrits acadèmics i professionals d'un candidat a un lloc de treball.

cursa /ˈkuɾ.sa/ n fem
αγώνας

curt adj masc
κοντός
De poca llargada o longitud.

curtcircuit /kurt.sirˈkujt/ n masc
βραχυκύκλωμα

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ n masc
υπολογισμός

càlid adj masc
ζεστός

càmera /ˈka.me.ɾa/ n fem
κάμερα
Aparell d'impressió, d'enregistrament, de reproducció i de transmissió d'imatges.

càmping /ˈkam.piŋ/ /ˈkam.piŋk/ n masc
κάμπινγκ

càncer /ˈkan.seɾ/ n masc
καρκίνος
(medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.

càndid /ˈkan.ðit/ adj masc
αγαθός

cànem /ˈka.nem/ n masc
κάνναβη

cànon /ˈka.non/ /ˈka.nun/ n masc
κανόνας

càpsula /ˈkap.su.ɫa/ /ˈkap.su.ɫə/ n fem
θαλαμίσκος
Capseta cilíndrica, de material no tòxic i extrems arrodonits, pensada per a ser ingerida i alliberar a l'estómac el medicament que conté.
Recipient que té la forma semblant a mitja esfera i que és utilitzat en processos químics.
Conjunt de parets que cobreixen alguna part del cos.
Fruit sec dehiscent que conté més d'un carpel.

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ n fem
φόρτωμα φορτίο
Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.
φόρτος
Obligació, responsabilitat, molèstia.

càstig /ˈkas.tik/ n masc
τιμωρία
Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ adj masc
κελτικός
Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ n masc
κελτικός
Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ n fem
κύτταρο

cèntim /ˈsɛn.tim/ n masc
λεπτό

cèrvix /ˈsɛr.biks/ /ˈsɛr.βiks/ /ˈsɛɾ.viks/ /ˈsɛɾ.viks/ /ˈsɛɾ.βiks/ n fem
τράχηλος

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ n masc
ελάφι ζαρκάδι

cílix /ˈsi.ɫiks/ n fem
κύλικα

cínicament /ˌsi.ni.kaˈmen/ /ˌsi.ni.kaˈment/ /ˌsi.ni.kəˈmen/ /ˌsi.ni.kəˈment/ adv
κυνικά

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ n fem
τσίτερ

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ n fem
κοχλίας
Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ n masc
κοκτέιλ

còctel Molotov /ˌkɔk.teɫ /ˌkɔk.təɫ n masc
βόμβα μολότοφ

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ n masc
κώδικας

còlera /ˈkɔ.ɫe.ɾa/ n masc
χολέρα
Malaltia produïda per un bacteri ingerit amb aigua contaminada que es manifesta amb febre i descomposició.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ n masc
κόλον

còmic n masc
κόμικς
Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
άνετος
Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ adj masc
κοίλος

còpia /ˈkɔ.pi.a/ n fem
αντίγραφο
Acció o efecte de copiar.

còpia de seguretat n fem
αντίγραφο ασφαλείας

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ n fem
κερατοειδής χιτώνας

córner /ˈkor.nər/ /ˈkoɾ.neɾ/ n masc
κόρνερ

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ bal corr corre corregem corregeu correguda corregudes correguem correguera corregueren corregueres correguessen correguesses correguessin correguessis corregut correguts corregué correguérem correguéreu corregués correguéssem correguésseu correguéssim correguéssiu correguí corregéreu correm corren corrent correran correrem correreu correria correrien correries correrà correràs correré correríem correríeu corres correu corri corria corrien corries corrin corris corro corrs corríem corríeu córrec córrega córregen córreguen córregues córrer occ sept val v
τρέχω
Caminar amb velocitat.

cúbic /ˈku.βik/ adj masc
κυβικός
Que té la forma d'un cub.

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ n fem
τρούλος

cúter /ˈku.teɾ/ /ˈku.tər/ n masc
κότερο
Balandra aparellada amb veles de triangle a proa i a popa cangrea i sovint també amb escandalosa.

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ n fem
κόσα
(agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dalt /ˈdaɫ/ /ˈdaɫt/ adv
πάνω
A la part superior, de més amunt.

dames /ˈda.mes/ /ˈda.məs/ n fem
ντάμα

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ adv
πάνω
Situat més amunt, en un lloc més alt respecte un altre verticalment més baix.

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ n fem
χορός

dany /ˈdaɲ/ n masc
ζημιά

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ n masc
Δανικά
Natural de Dinamarca.
(masculí singular) Llengua escandinava parlada a la Dinamarca.

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ n masc
νταρμστάντιο

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ adj
τελευταίος
Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ adv
πίσω

data /ˈda.ta/ n fem
ημερομηνία

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ adj masc
δοτική

dau n masc
ζάρι κύβος
Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.

daurar /dawˈɾa/ /dawˈɾaɾ/ /dəwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) daur daura daurada daurades dauram daurant daurar daurara dauraran daurarem dauraren daurares daurareu dauraria daurarien dauraries daurarà dauraràs dauraré dauraríem dauraríeu daurassen daurasses daurassin daurassis daurat daurats daurau daurava dauraven dauraves daure daurem dauren daures dauressen dauresses dauressin dauressis daureu dauri daurin dauris dauro daurà dauràrem dauràreu dauràs dauràssem dauràsseu dauràssim dauràssiu dauràvem dauràveu daurés dauréssem daurésseu dauréssim dauréssiu daurí occ sept val v
επιχρυσω

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ adj masc
χρυσός
Del color de l’or.

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ n masc
ποδιά

davanter centre n masc
κεντρικός επιθετικός

de /de/ /ˈde/ n fem
ντι
Nom que es dóna a la lletra d o D.

de bat a bat adv
ορθάνοιχτος

de bocaterrosa adv
μπρούμυτα

de franc adv
δωρεάν

de per vida adv
δια βίου

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ adv
γρήγορα

de res Interjection
παρακαλώ

de sobte adv
ξαφνικά

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ n masc
συζήτηση
Disputa, altercació sobre alguna cosa.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ bal debat debata debatem debaten debatent debatera debateren debateres debates debatessen debatesses debatessin debatessis debateu debati debatia debatien debaties debatin debatis debato debatran debatre debatrem debatreu debatria debatrien debatries debatrà debatràs debatré debatríem debatríeu debats debatuda debatudes debatut debatuts debaté debatérem debatéreu debatés debatéssem debatésseu debatéssim debatéssiu debatí debatíem debatíeu occ sept val v
αντιπαραθέτω
Disputar amb raons sobre alguna cosa.

decadència /de.kaˈðɛn.si.a/ /də.kəˈðɛn.si.ə/ n fem
κατάπτωση

decapitar /de.ka.piˈta/ /de.ka.piˈtaɾ/ /də.kə.piˈta/ alg ant bal cent decapit decapita decapitada decapitades decapitaia decapitaien decapitaies decapitam decapitant decapitar decapitara decapitaran decapitarem decapitaren decapitares decapitareu decapitaria decapitarien decapitaries decapitariva decapitariven decapitarives decapitarà decapitaràs decapitaré decapitaríem decapitaríeu decapitarívem decapitaríveu decapitassen decapitasses decapitassin decapitassis decapitat decapitats decapitau decapitava decapitaven decapitaves decapitavi decapitavo decapite decapiteguem decapiteguessa decapiteguessen decapiteguesses decapitegueu decapitegués decapiteguéssom decapiteguéssou decapitem decapiten decapites decapitessa decapitessen decapitesses decapitessi decapitessin decapitessis decapiteu decapiti decapitin decapitis decapito decapitos decapits decapità decapitàiem decapitàieu decapitàrem decapitàreu decapitàs decapitàssem decapitàsseu decapitàssim decapitàssiu decapitàvem decapitàvets decapitàveu decapitàvom decapités decapitéssem decapitésseu decapitéssim decapitéssiu decapití eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποκεφαλίζω

decebre /deˈse.bɾe/ bal deceba decebem deceben decebent decebera deceberen deceberes decebes decebessen decebesses decebessin decebessis decebeu decebi decebia decebien decebies decebin decebis decebo decebran decebre decebrem decebreu decebria decebrien decebries decebrà decebràs decebré decebríem decebríeu decebuda decebudes decebut decebuts decebé decebérem decebéreu decebés decebéssem decebésseu decebéssim decebéssiu decebí decebíem decebíeu decep deceps eiv occ sept v.cent val v
απογοητεύω
(antic) enganyar, trair
No complir amb les expectatives d'altri.

decenni /deˈsɛn.ni/ /dəˈsɛn.ni/ n masc
δεκαετία

decepció /de.sep.siˈo/ /də.səp.siˈo/ n fem
απογοήτευση

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ bal decideix decideixen decideixes decideixi decideixin decideixis decideixo decidesc decidesqui decidesquin decidesquis decidia decidida decidides decidien decidies decidiguem decidigueu decidim decidint decidir decidira decidiran decidirem decidiren decidires decidireu decidiria decidirien decidiries decidirà decidiràs decidiré decidiríem decidiríeu decidisc decidisca decidisquen decidisques decidissen decidisses decidissin decidissis decidit decidits decidiu decidix decidixen decidixes decidixo decidí decidíem decidíeu decidírem decidíreu decidís decidíssem decidísseu decidíssim decidíssiu n-occ occ sept val v
αποφασίζω
Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ adj
δεκαδικός
Relatiu al deu, dit de sistemes dividits en deu parts.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ n masc
δεκαδικός
Fracció d'un nombre enter.

decisiu /de.siˈziw/ adj masc
αποφασιστικός

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ n fem
απόφαση

declaració /de.kɫa.ɾa.siˈo/ /də.kɫə.ɾə.siˈo/ n fem
δήλωση

declaració de la renda n fem
φορολογική δήλωση

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) declar declara declarada declarades declaram declarant declarar declarara declararan declararem declararen declarares declarareu declararia declararien declararies declararà declararàs declararé declararíem declararíeu declarassen declarasses declarassin declarassis declarat declarats declarau declarava declaraven declaraves declare declarem declaren declares declaressen declaresses declaressin declaressis declareu declari declarin declaris declaro declarà declaràrem declaràreu declaràs declaràssem declaràsseu declaràssim declaràssiu declaràvem declaràveu declarés declaréssem declarésseu declaréssim declaréssiu declarí occ sept val v
δηλώνω

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ n fem
κλίση

decoració /de.ko.ɾa.siˈo/ /də.ko.ɾə.siˈo/ /də.ku.ɾə.siˈo/ n fem
διακόσμηση

decència /deˈsɛn.si.a/ /dəˈsɛn.si.ə/ n fem
αιδώς

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ n masc
δεκατόμετρο
(metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

dedicatòria n fem
αφιέρωση

deducció /de.ðuk.siˈo/ /də.ðuk.siˈo/ n fem
παραγωγή

deduir /ðe.ðuˈi/ /ðe.ðuˈiɾ/ /ðə.ðuˈi/ alg bal dedueix dedueixen dedueixes dedueixi dedueixin dedueixis dedueixo dedueixs deduesc deduesca deduesquen deduesques deduesqui deduesquin deduesquis deduint deduir deduiran deduirem deduireu deduiria deduirien deduiries deduirà deduiràs deduiré deduiríem deduiríeu deduí deduíem deduíeu deduírem deduíreu deduís deduíssem deduísseu deduíssim deduíssiu deduïa deduïda deduïdes deduïen deduïes deduïguem deduïgueu deduïm deduïra deduïren deduïres deduïsc deduïsca deduïsquen deduïsques deduïssen deduïsses deduïssin deduïssis deduït deduïts deduïu deduïx deduïxen deduïxes deduïxo eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
συμπεραίνω

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ n fem
θεά

defensa /deˈfen.sa/ /dəˈfɛn.sə/ n fem
άμυνα

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) defens defensa defensada defensades defensam defensant defensar defensara defensaran defensarem defensaren defensares defensareu defensaria defensarien defensaries defensarà defensaràs defensaré defensaríem defensaríeu defensassen defensasses defensassin defensassis defensat defensats defensau defensava defensaven defensaves defense defensem defensen defenses defensessen defensesses defensessin defensessis defenseu defensi defensin defensis defenso defensà defensàrem defensàreu defensàs defensàssem defensàsseu defensàssim defensàssiu defensàvem defensàveu defensés defenséssem defensésseu defenséssim defenséssiu defensí occ sept val v
υπερασπίζομαι
Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.

defensivament /de.fenˌsi.vaˈment/ /de.fenˌsi.βaˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈment/ /də.fənˌsi.βəˈmen/ adv
αμυντικά

definició n fem
ορισμός

definitiu /de.fi.niˈtiw/ /də.fi.niˈtiw/ adj masc
οριστικός
Últim, darrer, que conclou o culmina alguna cosa.

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ adj
παραμορφωμένος

degà /deˈɣa/ /dəˈɣa/ n masc
κοσμήτορ

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deix deixa deixada deixades deixam deixant deixar deixara deixaran deixarem deixaren deixares deixareu deixaria deixarien deixaries deixarà deixaràs deixaré deixaríem deixaríeu deixassen deixasses deixassin deixassis deixat deixats deixau deixava deixaven deixaves deixe deixem deixen deixes deixessen deixesses deixessin deixessis deixeu deixi deixin deixis deixo deixà deixàrem deixàreu deixàs deixàssem deixàsseu deixàssim deixàssiu deixàvem deixàveu deixés deixéssem deixésseu deixéssim deixéssiu deixí occ sept val v
αφήνω
Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ alg ant bal cent dejun dejuna dejunada dejunades dejunaia dejunaien dejunaies dejunam dejunant dejunar dejunara dejunaran dejunarem dejunaren dejunares dejunareu dejunaria dejunarien dejunaries dejunariva dejunariven dejunarives dejunarà dejunaràs dejunaré dejunaríem dejunaríeu dejunarívem dejunaríveu dejunassen dejunasses dejunassin dejunassis dejunat dejunats dejunau dejunava dejunaven dejunaves dejunavi dejunavo dejune dejuneguem dejuneguessa dejuneguessen dejuneguesses dejunegueu dejunegués dejuneguéssom dejuneguéssou dejunem dejunen dejunes dejunessa dejunessen dejunesses dejunessi dejunessin dejunessis dejuneu dejuni dejunin dejunis dejuno dejunos dejuns dejunà dejunàiem dejunàieu dejunàrem dejunàreu dejunàs dejunàssem dejunàsseu dejunàssim dejunàssiu dejunàvem dejunàvets dejunàveu dejunàvom dejunés dejunéssem dejunésseu dejunéssim dejunéssiu dejuní eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
νηστεύω

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ n masc
νηστεία

dejú /deˈd͡ʒu/ /deˈʒu/ /diˈʒu/ /dəˈʒu/ adj masc
νηστικός

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ adv
επίτηδες

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ adj masc
εσκεμμένος

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ adj masc
άπλερος

delicatessen /de.ɫi.kaˈte.sen/ /də.ɫi.kəˈte.sən/ n fem
αλλαντικά
delicadeses (menjar exquisit)
Botiga de menjars exquisits preparats per al consum, especialment xarcuteria, cansaladeria.

delimitar /de.li.miˈta/ /de.li.miˈtaɾ/ /də.li.miˈta/ alg ant bal cent delimit delimita delimitada delimitades delimitaia delimitaien delimitaies delimitam delimitant delimitar delimitara delimitaran delimitarem delimitaren delimitares delimitareu delimitaria delimitarien delimitaries delimitariva delimitariven delimitarives delimitarà delimitaràs delimitaré delimitaríem delimitaríeu delimitarívem delimitaríveu delimitassen delimitasses delimitassin delimitassis delimitat delimitats delimitau delimitava delimitaven delimitaves delimitavi delimitavo delimite delimiteguem delimiteguessa delimiteguessen delimiteguesses delimitegueu delimitegués delimiteguéssom delimiteguéssou delimitem delimiten delimites delimitessa delimitessen delimitesses delimitessi delimitessin delimitessis delimiteu delimiti delimitin delimitis delimito delimitos delimits delimità delimitàiem delimitàieu delimitàrem delimitàreu delimitàs delimitàssem delimitàsseu delimitàssim delimitàssiu delimitàvem delimitàvets delimitàveu delimitàvom delimités delimitéssem delimitésseu delimitéssim delimitéssiu delimití eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
οριοθετώ

delinqüent /de.ɫiŋˈkwen/ /de.ɫiŋˈkwent/ /də.ɫiŋˈkwen/ /də.ɫiŋˈkwent/ n neut
παραβατικός

delinqüència /de.liŋˈkwɛn.si.a/ /də.liŋˈkwɛn.si.ə/ n fem
εγκληματικότητα

delinqüència juvenil n fem
εγκληματικότητα ανηλίκων

delirar /de.liˈɾa/ /de.liˈɾaɾ/ /də.ɫiˈɾa/ alg ant bal cent delir delira delirada delirades deliraia deliraien deliraies deliram delirant delirar delirara deliraran delirarem deliraren delirares delirareu deliraria delirarien deliraries delirariva delirariven delirarives delirarà deliraràs deliraré deliraríem deliraríeu delirarívem deliraríveu delirassen delirasses delirassin delirassis delirat delirats delirau delirava deliraven deliraves deliravi deliravo delire delireguem delireguessa delireguessen delireguesses deliregueu deliregués delireguéssom delireguéssou delirem deliren delires deliressa deliressen deliresses deliressi deliressin deliressis delireu deliri delirin deliris deliro deliros delirs delirà deliràiem deliràieu deliràrem deliràreu deliràs deliràssem deliràsseu deliràssim deliràssiu deliràvem deliràvets deliràveu deliràvom delirés deliréssem delirésseu deliréssim deliréssiu delirí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
παραληρώ

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ n masc
παραλήρημα

delme n masc
δεκάτη

delta /ˈdeɫ.ta/ n fem
δέλτα
Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ n masc
δέλτα
Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

demagog /de.maˈɣɔk/ /də.məˈɣɔk/ n masc
δημαγωγός

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deman demana demanada demanades demanam demanant demanar demanara demanaran demanarem demanaren demanares demanareu demanaria demanarien demanaries demanarà demanaràs demanaré demanaríem demanaríeu demanassen demanasses demanassin demanassis demanat demanats demanau demanava demanaven demanaves demane demanem demanen demanes demanessen demanesses demanessin demanessis demaneu demani demanin demanis demano demanà demanàrem demanàreu demanàs demanàssem demanàsseu demanàssim demanàssiu demanàvem demanàveu demanés demanéssem demanésseu demanéssim demanéssiu demaní occ sept val v
ζητώ παρακαλώ
Instar a algú perquè doni o faci quelcom.

demarcació /ðe.maɾ.ka.siˈo/ /ðə.məɾ.kə.siˈo/ n fem
οροθεσία

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ n neut
παράφρων

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ n fem
δημοκρατία
Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

democràtic /de.moˈkɾa.tik/ /də.moˈkɾa.tik/ /də.muˈkɾa.tik/ adj masc
δημοκρατικός

demonitzar /de.mo.niˈd͡za/ /de.mo.niˈzaɾ/ /də.mo.niˈd͡za/ /də.mu.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) demonitz demonitza demonitzada demonitzades demonitzam demonitzant demonitzar demonitzara demonitzaran demonitzarem demonitzaren demonitzares demonitzareu demonitzaria demonitzarien demonitzaries demonitzarà demonitzaràs demonitzaré demonitzaríem demonitzaríeu demonitzassen demonitzasses demonitzassin demonitzassis demonitzat demonitzats demonitzau demonitzava demonitzaven demonitzaves demonitze demonitzem demonitzen demonitzes demonitzessen demonitzesses demonitzessin demonitzessis demonitzeu demonitzi demonitzin demonitzis demonitzo demonitzà demonitzàrem demonitzàreu demonitzàs demonitzàssem demonitzàsseu demonitzàssim demonitzàssiu demonitzàvem demonitzàveu demonitzés demonitzéssem demonitzésseu demonitzéssim demonitzéssiu demonitzí occ sept val v
δαιμονοποιώ

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) demostr demostra demostrada demostrades demostram demostrant demostrar demostrara demostraran demostrarem demostraren demostrares demostrareu demostraria demostrarien demostraries demostrarà demostraràs demostraré demostraríem demostraríeu demostrassen demostrasses demostrassin demostrassis demostrat demostrats demostrau demostrava demostraven demostraves demostre demostrem demostren demostres demostressen demostresses demostressin demostressis demostreu demostri demostrin demostris demostro demostrà demostràrem demostràreu demostràs demostràssem demostràsseu demostràssim demostràssiu demostràvem demostràveu demostrés demostréssem demostrésseu demostréssim demostréssiu demostrí occ sept val v
δείχνω
Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
αποδεικνύω
Donar proves, posar de manifest.

demostratiu /de.mos.tɾaˈtiw/ /də.mos.tɾəˈtiw/ /də.mus.tɾəˈtiw/ adj masc
δεικτικός
Que pot demostrar.
(gramàtica) Que indica la proximitat o llunyania d'allò a què es refereix el discurs respecte als interlocutors.

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ adv
αύριο
En el dia vinent després de l'actual.
En el futur de manera indeterminada.

demència /deˈmɛn.si.a/ /dəˈmɛn.si.ə/ n fem
άνοια

demòcrata /deˈmɔ.kɾa.ta/ adj
δημοκράτης

denominació /de.no.mi.na.siˈo/ /də.no.mi.nə.siˈo/ /də.nu.mi.nə.siˈo/ n fem
ονομασία

denominar /de.no.miˈna/ /de.no.miˈnaɾ/ /də.nu.miˈna/ alg ant bal cent denomina denominada denominades denominaia denominaien denominaies denominam denominant denominar denominara denominaran denominarem denominaren denominares denominareu denominaria denominarien denominaries denominariva denominariven denominarives denominarà denominaràs denominaré denominaríem denominaríeu denominarívem denominaríveu denominassen denominasses denominassin denominassis denominat denominats denominau denominava denominaven denominaves denominavi denominavo denomine denomineguem denomineguessa denomineguessen denomineguesses denominegueu denominegués denomineguéssom denomineguéssou denominem denominen denomines denominessa denominessen denominesses denominessi denominessin denominessis denomineu denomini denominin denominis denomino denominos denominà denominàiem denominàieu denominàrem denominàreu denominàs denominàssem denominàsseu denominàssim denominàssiu denominàvem denominàvets denominàveu denominàvom denominés denominéssem denominésseu denominéssim denominéssiu denominí denomín eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κατονομάζω

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ adj masc
πυκνός

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ n fem
πυκνότητα

dent /ˈden/ /ˈdent/ n fem
δόντι οδούς
(anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de lleó n masc
αγριοραδίκι
(botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

dentista /denˈtis.ta/ /denˈtis.te/ /dənˈtis.tə/ n neut
οδοντίατρος

denunciar /de.nun.siˈa/ /de.nun.siˈaɾ/ /də.nun.siˈa/ alg bal denuncia denunciada denunciades denunciam denunciant denunciar denunciara denunciaran denunciarem denunciaren denunciares denunciareu denunciaria denunciarien denunciaries denunciarà denunciaràs denunciaré denunciaríem denunciaríeu denunciassen denunciasses denunciassin denunciassis denunciat denunciats denunciau denunciava denunciaven denunciaves denuncie denunciem denuncien denuncies denunciessen denunciesses denunciessin denunciessis denuncieu denuncii denuncio denuncià denunciàrem denunciàreu denunciàs denunciàssem denunciàsseu denunciàssim denunciàssiu denunciàvem denunciàveu denunciés denunciéssem denunciésseu denunciéssim denunciéssiu denuncií denunciï denunciïn denunciïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
καταδίδω

deontologia n fem
δεοντολογία

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ adj
εξαρτημένος
Que depèn.

dependència /de.penˈdɛn.si.a/ /də.pənˈdɛn.si.ə/ n fem
εξάρτηση

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ alg ant bal cent depil depila depilada depilades depilaia depilaien depilaies depilam depilant depilar depilara depilaran depilarem depilaren depilares depilareu depilaria depilarien depilaries depilariva depilariven depilarives depilarà depilaràs depilaré depilaríem depilaríeu depilarívem depilaríveu depilassen depilasses depilassin depilassis depilat depilats depilau depilava depilaven depilaves depilavi depilavo depile depileguem depileguessa depileguessen depileguesses depilegueu depilegués depileguéssom depileguéssou depilem depilen depiles depilessa depilessen depilesses depilessi depilessin depilessis depileu depili depilin depilis depilo depilos depils depilà depilàiem depilàieu depilàrem depilàreu depilàs depilàssem depilàsseu depilàssim depilàssiu depilàvem depilàvets depilàveu depilàvom depilés depiléssem depilésseu depiléssim depiléssiu depilí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποτριχώνω
Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ n fem
κατάθλιψη

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) deriu deriv deriva derivada derivades derivam derivant derivar derivara derivaran derivarem derivaren derivares derivareu derivaria derivarien derivaries derivarà derivaràs derivaré derivaríem derivaríeu derivassen derivasses derivassin derivassis derivat derivats derivau derivava derivaven derivaves derive derivem deriven derives derivessen derivesses derivessin derivessis deriveu derivi derivin derivis derivo derivà derivàrem derivàreu derivàs derivàssem derivàsseu derivàssim derivàssiu derivàvem derivàveu derivés derivéssem derivésseu derivéssim derivéssiu deriví occ sept val v
προέρχομαι
Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ n fem
δερματολογία

derrapar /de.raˈpa/ /de.raˈpaɾ/ alg ant bal cent derrap derrapa derrapada derrapades derrapaia derrapaien derrapaies derrapam derrapant derrapar derrapara derraparan derraparem derraparen derrapares derrapareu derraparia derraparien derraparies derrapariva derrapariven derraparives derraparà derraparàs derraparé derraparíem derraparíeu derraparívem derraparíveu derrapassen derrapasses derrapassin derrapassis derrapat derrapats derrapau derrapava derrapaven derrapaves derrapavi derrapavo derrape derrapeguem derrapeguessa derrapeguessen derrapeguesses derrapegueu derrapegués derrapeguéssom derrapeguéssou derrapem derrapen derrapes derrapessa derrapessen derrapesses derrapessi derrapessin derrapessis derrapeu derrapi derrapin derrapis derrapo derrapos derraps derrapà derrapàiem derrapàieu derrapàrem derrapàreu derrapàs derrapàssem derrapàsseu derrapàssim derrapàssiu derrapàvem derrapàvets derrapàveu derrapàvom derrapés derrapéssem derrapésseu derrapéssim derrapéssiu derrapí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
γλιστρώ

des- prefix
απο-

desacord /de.zaˈkɔɾt/ /də.zəˈkɔrt/ n masc
ασυμφωνία

desactivar /de.zak.tiˈvaɾ/ /de.zak.tiˈβa/ /də.zək.tiˈva/ /də.zək.tiˈβa/ alg ant bal cent desactiu desactius desactiv desactiva desactivada desactivades desactivaia desactivaien desactivaies desactivaieu desactivam desactivant desactivar desactivara desactivaran desactivarem desactivaren desactivares desactivareu desactivaria desactivarien desactivaries desactivariva desactivariven desactivarives desactivarà desactivaràs desactivaré desactivaríem desactivaríeu desactivarívem desactivaríveu desactivassen desactivasses desactivassin desactivassis desactivat desactivats desactivau desactivava desactivaven desactivaves desactivavi desactivavo desactive desactiveguem desactiveguessa desactiveguessen desactiveguesses desactivegueu desactivegués desactiveguéssom desactiveguéssou desactivem desactiven desactives desactivessa desactivessen desactivesses desactivessi desactivessin desactivessis desactiveu desactivi desactivin desactivis desactivo desactivos desactivà desactivàiem desactivàrem desactivàreu desactivàs desactivàssem desactivàsseu desactivàssim desactivàssiu desactivàvem desactivàvets desactivàveu desactivàvom desactivés desactivéssem desactivésseu desactivéssim desactivéssiu desactiví eiv n-occ nota 1 nota 2 occ sept v.cent val v
απενεργοποιώ
Deixar inactiu o sense efecte un projecte.
Alterar alguna cosa perquè no funcioni.

desafiar /de.za.fiˈa/ /de.za.fiˈaɾ/ /də.zə.fiˈa/ alg bal desafia desafiada desafiades desafiam desafiant desafiar desafiara desafiaran desafiarem desafiaren desafiares desafiareu desafiaria desafiarien desafiaries desafiarà desafiaràs desafiaré desafiaríem desafiaríeu desafiassen desafiasses desafiassin desafiassis desafiat desafiats desafiau desafiava desafiaven desafiaves desafie desafiem desafien desafies desafiessen desafiesses desafiessin desafiessis desafieu desafii desafio desafià desafiàrem desafiàreu desafiàs desafiàssem desafiàsseu desafiàssim desafiàssiu desafiàvem desafiàveu desafiés desafiéssem desafiésseu desafiéssim desafiéssiu desafií desafiï desafiïn desafiïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
προκαλώ

desambiguació /de.zam.bi.ɣwa.siˈo/ /də.zəm.bi.ɣwə.siˈo/ n fem
αποσαφήνιση

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) desanim desanima desanimada desanimades desanimam desanimant desanimar desanimara desanimaran desanimarem desanimaren desanimares desanimareu desanimaria desanimarien desanimaries desanimarà desanimaràs desanimaré desanimaríem desanimaríeu desanimassen desanimasses desanimassin desanimassis desanimat desanimats desanimau desanimava desanimaven desanimaves desanime desanimem desanimen desanimes desanimessen desanimesses desanimessin desanimessis desanimeu desanimi desanimin desanimis desanimo desanimà desanimàrem desanimàreu desanimàs desanimàssem desanimàsseu desanimàssim desanimàssiu desanimàvem desanimàveu desanimés desaniméssem desanimésseu desaniméssim desaniméssiu desanimí occ sept val v
αποκαρδιώνω

desaparició /de.za.pa.ɾi.siˈo/ /də.zə.pə.ɾi.siˈo/ n fem
εξαφάνιση

desaparèixer /de.za.paˈɾe.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃeɾ/ /də.zə.pəˈɾə.ʃə/ /də.zə.pəˈɾɛ.ʃə/ desaparec desaparega desapareguda desaparegudes desapareguem desapareguen desapareguera desaparegueren desaparegueres desaparegues desapareguessen desapareguesses desapareguessin desapareguessis desaparegueu desaparegui desapareguin desapareguis desaparegut desapareguts desaparegué desapareguérem desapareguéreu desaparegués desapareguéssem desapareguésseu desapareguéssim desapareguéssiu desapareguí desapareix desapareixem desapareixen desapareixent desapareixeran desapareixerem desapareixereu desapareixeria desapareixerien desapareixeries desapareixerà desapareixeràs desapareixeré desapareixeríem desapareixeríeu desapareixes desapareixeu desapareixia desapareixien desapareixies desapareixíem desapareixíeu desaparèixer occ val v
εξαφανίζομαι

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) des desa desada desades desam desant desar desara desaran desarem desaren desares desareu desaria desarien desaries desarà desaràs desaré desaríem desaríeu desassen desasses desassin desassis desat desats desau desava desaven desaves dese desem desen deses desessen desesses desessin desessis deseu desi desin desis deso desà desàrem desàreu desàs desàssem desàsseu desàssim desàssiu desàvem desàveu desés deséssem desésseu deséssim deséssiu desí occ sept val v
αποθηκεύω
(informàtica) guardar, enregistrar

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ n masc
καταστροφή
Gran desgràcia amb dany important.

descalç /desˈkaɫs/ /dəsˈkaɫs/ adj masc
ανυπόδετα

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ alg ant bal cent descans descansa descansada descansades descansaia descansaien descansaies descansam descansant descansar descansara descansaran descansarem descansaren descansares descansareu descansaria descansarien descansaries descansariva descansariven descansarives descansarà descansaràs descansaré descansaríem descansaríeu descansarívem descansaríveu descansassen descansasses descansassin descansassis descansat descansats descansau descansava descansaven descansaves descansavi descansavo descanse descanseguem descanseguessa descanseguessen descanseguesses descansegueu descansegués descanseguéssom descanseguéssou descansem descansen descanses descansessa descansessen descansesses descansessi descansessin descansessis descanseu descansi descansin descansis descanso descansos descanss descansà descansàiem descansàieu descansàrem descansàreu descansàs descansàssem descansàsseu descansàssim descansàssiu descansàvem descansàvets descansàveu descansàvom descansés descanséssem descansésseu descanséssim descanséssiu descansí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αναπαύομαι
Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descarrilar /des.ka.riˈɫa/ /des.ka.riˈɫaɾ/ /dəs.kə.riˈɫa/ alg ant bal cent descarril descarrila descarrilada descarrilades descarrilaia descarrilaien descarrilaies descarrilam descarrilant descarrilar descarrilara descarrilaran descarrilarem descarrilaren descarrilares descarrilareu descarrilaria descarrilarien descarrilaries descarrilariva descarrilariven descarrilarives descarrilarà descarrilaràs descarrilaré descarrilaríem descarrilaríeu descarrilarívem descarrilaríveu descarrilassen descarrilasses descarrilassin descarrilassis descarrilat descarrilats descarrilau descarrilava descarrilaven descarrilaves descarrilavi descarrilavo descarrile descarrileguem descarrileguessa descarrileguessen descarrileguesses descarrilegueu descarrilegués descarrileguéssom descarrileguéssou descarrilem descarrilen descarriles descarrilessa descarrilessen descarrilesses descarrilessi descarrilessin descarrilessis descarrileu descarrili descarrilin descarrilis descarrilo descarrilos descarrils descarrilà descarrilàiem descarrilàieu descarrilàrem descarrilàreu descarrilàs descarrilàssem descarrilàsseu descarrilàssim descarrilàssiu descarrilàvem descarrilàvets descarrilàveu descarrilàvom descarrilés descarriléssem descarrilésseu descarriléssim descarriléssiu descarrilí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εκτροχιάζομαι

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ n neut
απόγονος
Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ bal descendeix descendeixen descendeixes descendeixi descendeixin descendeixis descendeixo descendesc descendesqui descendesquin descendesquis descendia descendida descendides descendien descendies descendiguem descendigueu descendim descendint descendir descendira descendiran descendirem descendiren descendires descendireu descendiria descendirien descendiries descendirà descendiràs descendiré descendiríem descendiríeu descendisc descendisca descendisquen descendisques descendissen descendisses descendissin descendissis descendit descendits descendiu descendix descendixen descendixes descendixo descendí descendíem descendíeu descendírem descendíreu descendís descendíssem descendísseu descendíssim descendíssiu n-occ occ sept val v
κατεβαίνω

descentralització /de.sen.tɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /de.sen.tɾa.ɫi.za.siˈo/ /də.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /dəs.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
αποκέντρωση

descobriment n masc
ανακάλυψη

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ bal descobert descoberta descobertes descoberts descobreix descobreixen descobreixes descobreixi descobreixin descobreixis descobreixo descobresc descobresqui descobresquin descobresquis descobria descobrien descobries descobriguem descobrigueu descobrim descobrint descobrir descobrira descobriran descobrirem descobriren descobrires descobrireu descobriria descobririen descobriries descobrirà descobriràs descobriré descobriríem descobriríeu descobrisc descobrisca descobrisquen descobrisques descobrissen descobrisses descobrissin descobrissis descobriu descobrix descobrixen descobrixes descobrixo descobrí descobríem descobríeu descobrírem descobríreu descobrís descobríssem descobrísseu descobríssim descobríssiu n-occ occ sept val v
ανακαλύπτω
Veure o trobar per primer cop.

descomprimir /des.kom.pɾiˈmi/ /des.kom.pɾiˈmiɾ/ /dəs.kom.pɾiˈmi/ /dəs.kum.pɾiˈmi/ alg ant bal centr descomprimeix descomprimeixa descomprimeixen descomprimeixes descomprimeixi descomprimeixin descomprimeixis descomprimeixo descomprimeixs descomprimesc descomprimesca descomprimesquen descomprimesques descomprimesqui descomprimesquin descomprimesquis descomprimia descomprimida descomprimides descomprimien descomprimies descomprimiguem descomprimiguera descomprimigueren descomprimigueres descomprimiguessen descomprimiguesses descomprimiguessin descomprimiguessis descomprimigueu descomprimigueva descomprimigueven descomprimigueves descomprimigué descomprimiguérem descomprimiguéreu descomprimigués descomprimiguéssem descomprimiguésseu descomprimiguéssim descomprimiguéssiu descomprimiguévem descomprimiguéveu descomprimim descomprimint descomprimir descomprimira descomprimiran descomprimirem descomprimiren descomprimires descomprimireu descomprimiria descomprimirien descomprimiries descomprimiriva descomprimiriven descomprimirives descomprimirà descomprimiràs descomprimiré descomprimiríem descomprimiríeu descomprimirívem descomprimiríveu descomprimisc descomprimisca descomprimisco descomprimiscos descomprimisquem descomprimisquen descomprimisques descomprimisqueu descomprimissa descomprimissen descomprimisses descomprimissi descomprimissin descomprimissis descomprimist descomprimit descomprimits descomprimiu descomprimiva descomprimiven descomprimives descomprimix descomprimixa descomprimixen descomprimixes descomprimixi descomprimixin descomprimixis descomprimixo descomprimixos descomprimí descomprimíem descomprimíets descomprimíeu descomprimírem descomprimíreu descomprimís descomprimíscon descomprimíssem descomprimísseu descomprimíssim descomprimíssiu descomprimíssom descomprimíssou descomprimívem descomprimíveu descomprimíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποσυμπιέζω
Obrir un arxiu informàtic que estava comprimit, per poder-lo fer servir.

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ adj masc
άγνωστος
Referit a quelcom del que encara no es coneix res o no se'n coneix prou.

desconegut /des.ko.neˈɣut/ /dəs.ko.nəˈɣut/ /dəs.ku.nəˈɣut/ n masc
άγνωστος
Persona que no és coneguda, de la que no se'n té referència.

desconnexió /des.kon.nek.siˈo/ /dəs.kon.nək.siˈo/ /dəs.kun.nək.siˈo/ n fem
αποσύνδεση

desconsoladament /des.kon.soˌɫa.ðaˈmen/ /des.kon.soˌɫa.ðaˈment/ /dəs.kon.soˌɫa.ðəˈment/ /dəs.kun.suˌɫa.ðəˈmen/ adv
απαρηγορήτως

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ n fem
περιγραφή

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ bal descric descriga descriguem descriguen descriguera descrigueren descrigueres descrigues descriguessen descriguesses descriguessin descriguessis descrigueu descrigui descriguin descriguis descrigué descriguérem descriguéreu descrigués descriguéssem descriguésseu descriguéssim descriguéssiu descriguí descrit descrita descrites descrits descriu descriuen descriuran descriure descriurem descriureu descriuria descriurien descriuries descriurà descriuràs descriuré descriuríem descriuríeu descrius descrivia descrivien descrivies descrivim descrivint descriviren descrivires descrivissin descrivissis descriviu descriví descrivíem descrivíeu descrivírem descrivíreu descrivís descrivíssim descrivíssiu occ val v
περιγράφω
Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

desembossador /de.zem.bo.saˈðo/ /de.zem.bo.saˈðoɾ/ /də.zəm.bo.səˈðo/ /də.zəm.bu.səˈðo/ n masc
ξεβουλωτήρι

desembre /dəˈzem.bɾə/ n masc
Δεκέμβριος Δεκέμβρης
Dotzè mes de l'any.

desena /deˈze.na/ /dəˈzə.nə/ /dəˈzɛ.nə/ n fem
δεκάδα

desencadenar /de.zeŋ.ka.ðeˈna/ /de.zeŋ.ka.ðeˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ðəˈna/ alg ant bal cent desencadena desencadenada desencadenades desencadenaia desencadenaien desencadenaies desencadenam desencadenant desencadenar desencadenara desencadenaran desencadenarem desencadenaren desencadenares desencadenareu desencadenaria desencadenarien desencadenaries desencadenariva desencadenariven desencadenarives desencadenarà desencadenaràs desencadenaré desencadenaríem desencadenaríeu desencadenarívem desencadenaríveu desencadenassen desencadenasses desencadenassin desencadenassis desencadenat desencadenats desencadenau desencadenava desencadenaven desencadenaves desencadenavi desencadenavo desencadene desencadeneguem desencadeneguessa desencadeneguessen desencadeneguesses desencadenegueu desencadenegués desencadeneguéssom desencadeneguéssou desencadenem desencadenen desencadenes desencadenessa desencadenessen desencadenesses desencadenessi desencadenessin desencadenessis desencadeneu desencadeni desencadenin desencadenis desencadeno desencadenos desencadenà desencadenàiem desencadenàieu desencadenàrem desencadenàreu desencadenàs desencadenàssem desencadenàsseu desencadenàssim desencadenàssiu desencadenàvem desencadenàvets desencadenàveu desencadenàvom desencadenés desencadenéssem desencadenésseu desencadenéssim desencadenéssiu desencadení desencadèn eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
πυροδοτώ
Treure les cadenes.
Ésser la causa d'un seguit d'esdeveniments, l'un conseqüència de l'altre i generalment violents.

desenfrenadament /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈmen/ /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈment/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈmen/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈment/ adv
ασυγκράτητα

desenvolupament /de.zem.bo.ɫu.paˈmen/ /de.zeɱ.vo.ɫu.paˈment/ /də.zəɱ.vo.ɫu.pəˈment/ /də.zəɱ.vu.ɫu.pəˈmen/ n masc
ανάπτυξη

desenvolupament sostenible n masc
αειφόρος ανάπτυξη

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) desenvolup desenvolupa desenvolupada desenvolupades desenvolupam desenvolupant desenvolupar desenvolupara desenvoluparan desenvoluparem desenvoluparen desenvolupares desenvolupareu desenvoluparia desenvoluparien desenvoluparies desenvoluparà desenvoluparàs desenvoluparé desenvoluparíem desenvoluparíeu desenvolupassen desenvolupasses desenvolupassin desenvolupassis desenvolupat desenvolupats desenvolupau desenvolupava desenvolupaven desenvolupaves desenvolupe desenvolupem desenvolupen desenvolupes desenvolupessen desenvolupesses desenvolupessin desenvolupessis desenvolupeu desenvolupi desenvolupin desenvolupis desenvolupo desenvolupà desenvolupàrem desenvolupàreu desenvolupàs desenvolupàssem desenvolupàsseu desenvolupàssim desenvolupàssiu desenvolupàvem desenvolupàveu desenvolupés desenvolupéssem desenvolupésseu desenvolupéssim desenvolupéssiu desenvolupí occ sept val v
αναπτύσσω

desert /deˈzɛɾt/ n masc
έρημος
Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desertar /de.zerˈta/ /de.zeɾˈta/ /de.zeɾˈtaɾ/ /də.zərˈta/ alg ant bal cent desert deserta desertada desertades desertaia desertaien desertaies desertam desertant desertar desertara desertaran desertarem desertaren desertares desertareu desertaria desertarien desertaries desertariva desertariven desertarives desertarà desertaràs desertaré desertaríem desertaríeu desertarívem desertaríveu desertassen desertasses desertassin desertassis desertat desertats desertau desertava desertaven desertaves desertavi desertavo deserte deserteguem deserteguessa deserteguessen deserteguesses desertegueu desertegués deserteguéssom deserteguéssou desertem deserten desertes desertessa desertessen desertesses desertessi desertessin desertessis deserteu deserti desertin desertis deserto desertos deserts desertà desertàiem desertàieu desertàrem desertàreu desertàs desertàssem desertàsseu desertàssim desertàssiu desertàvem desertàvets desertàveu desertàvom desertés desertéssem desertésseu desertéssim desertéssiu desertí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εγκαταλείπω
Deixar desert, abandonar.

desescalada /de.zes.kaˈɫa.ða/ /də.zəs.kəˈɫa.ðə/ n fem
αποκλιμάκωση
Disminució progressiva de la intensitat, l’abast o la severitat d'una situació conflictiva.

desesperadament /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/ /de.zes.peˌɾa.ðaˈment/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
απελπισμένα

desfibril·lador /des.fi.bɾiɫ.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðo/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾiɫ.ɫaˈðo/ /dəs.fi.bɾiɫ.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾi.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾiɫ.ɫəˈðo/ n masc
απινιδωτής

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ n fem
παρέλαση

deshabitat /de.za.biˈtat/ /də.zə.βiˈtat/ adj masc
ακατοίκητος

deshonest /de.zoˈnest/ /də.zoˈnest/ /də.zuˈnest/ adj masc
άτιμος

desig /deˈzit͡ʃ/ n masc
επιθυμία πόθος
Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.

desil·lusió /de.zi.ɫu.ziˈo/ /de.ziɫ.ɫu.ziˈo/ /də.zi.ɫu.ziˈo/ /də.ziɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
απογοήτευση

desinfectar /dez.iɱ.fekˈta/ /dez.iɱ.fekˈtaɾ/ /dəz.iɱ.fəkˈta/ alg ant bal cent desinfect desinfecta desinfectada desinfectades desinfectaia desinfectaien desinfectaies desinfectam desinfectant desinfectar desinfectara desinfectaran desinfectarem desinfectaren desinfectares desinfectareu desinfectaria desinfectarien desinfectaries desinfectariva desinfectariven desinfectarives desinfectarà desinfectaràs desinfectaré desinfectaríem desinfectaríeu desinfectarívem desinfectaríveu desinfectassen desinfectasses desinfectassin desinfectassis desinfectat desinfectats desinfectau desinfectava desinfectaven desinfectaves desinfectavi desinfectavo desinfecte desinfecteguem desinfecteguessa desinfecteguessen desinfecteguesses desinfectegueu desinfectegués desinfecteguéssom desinfecteguéssou desinfectem desinfecten desinfectes desinfectessa desinfectessen desinfectesses desinfectessi desinfectessin desinfectessis desinfecteu desinfecti desinfectin desinfectis desinfecto desinfectos desinfects desinfectà desinfectàiem desinfectàieu desinfectàrem desinfectàreu desinfectàs desinfectàssem desinfectàsseu desinfectàssim desinfectàssiu desinfectàvem desinfectàvets desinfectàveu desinfectàvom desinfectés desinfectéssem desinfectésseu desinfectéssim desinfectéssiu desinfectí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
απολυμαίνω

desinflar /de.ziɱˈfɫa/ /de.ziɱˈfɫaɾ/ /də.ziɱˈfɫa/ alg ant bal cent desinfl desinfla desinflada desinflades desinflaia desinflaien desinflaies desinflam desinflant desinflar desinflara desinflaran desinflarem desinflaren desinflares desinflareu desinflaria desinflarien desinflaries desinflariva desinflariven desinflarives desinflarà desinflaràs desinflaré desinflaríem desinflaríeu desinflarívem desinflaríveu desinflassen desinflasses desinflassin desinflassis desinflat desinflats desinflau desinflava desinflaven desinflaves desinflavi desinflavo desinfle desinfleguem desinfleguessa desinfleguessen desinfleguesses desinflegueu desinflegués desinfleguéssom desinfleguéssou desinflem desinflen desinfles desinflessa desinflessen desinflesses desinflessi desinflessin desinflessis desinfleu desinfli desinflin desinflis desinflo desinflos desinfls desinflà desinflàiem desinflàieu desinflàrem desinflàreu desinflàs desinflàssem desinflàsseu desinflàssim desinflàssiu desinflàvem desinflàvets desinflàveu desinflàvom desinflés desinfléssem desinflésseu desinfléssim desinfléssiu desinflí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξεφουσκώνω

desinència /de.ziˈnɛn.si.a/ /də.ziˈnɛn.si.ə/ n fem
κατάληξη

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ alg bal cent desitge desitgeguem desitgeguessa desitgeguessen desitgeguesses desitgegueu desitgegués desitgeguéssom desitgeguéssou desitgem desitgen desitges desitgessa desitgessen desitgesses desitgessi desitgessin desitgessis desitgeu desitgi desitgin desitgis desitgés desitgéssem desitgésseu desitgéssim desitgéssiu desitgí desitj desitja desitjada desitjades desitjaia desitjaien desitjaies desitjaieu desitjam desitjant desitjar desitjara desitjaran desitjarem desitjaren desitjares desitjareu desitjaria desitjarien desitjaries desitjariva desitjariven desitjarives desitjarà desitjaràs desitjaré desitjaríem desitjaríeu desitjarívem desitjaríveu desitjassen desitjasses desitjassin desitjassis desitjat desitjats desitjau desitjava desitjaven desitjaves desitjavi desitjavo desitjo desitjos desitjà desitjàiem desitjàrem desitjàreu desitjàs desitjàssem desitjàsseu desitjàssim desitjàssiu desitjàvem desitjàveu desitjàvom eiv n-occ nota1 occ sept v.cent val v
επιθυμώ

desmagnetització /dez.maŋ.ne.ti.d͡za.siˈo/ /dez.maɡ.ne.ti.za.siˈo/ /dəz.məŋ.nə.ti.d͡zə.siˈo/ n fem
απομαγνητισμός

desmai /dezˈmaj/ /dəzˈmaj/ n masc
λιποθυμία
Pèrdua sobtada i temporal dels sentits i de la consciència.

desmaiar /dez.maˈja/ /dez.maˈjaɾ/ /dəz.məˈja/ alg bal desmai desmaia desmaiada desmaiades desmaiam desmaiant desmaiar desmaiara desmaiaran desmaiarem desmaiaren desmaiares desmaiareu desmaiaria desmaiarien desmaiaries desmaiarà desmaiaràs desmaiaré desmaiaríem desmaiaríeu desmaiassen desmaiasses desmaiassin desmaiassis desmaiat desmaiats desmaiau desmaiava desmaiaven desmaiaves desmaie desmaiem desmaien desmaies desmaiessen desmaiesses desmaiessin desmaiessis desmaieu desmaio desmaià desmaiàrem desmaiàreu desmaiàs desmaiàssem desmaiàsseu desmaiàssim desmaiàssiu desmaiàvem desmaiàveu desmaiés desmaiéssem desmaiésseu desmaiéssim desmaiéssiu desmaí desmaï desmaïn desmaïs eiv nota 1 occ sept v.cent val v
λιποθυμώ

desmilitarització /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.d͡za.siˈo/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.za.siˈo/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾi.d͡zə.siˈo/ n fem
αποστρατιωτικοποίηση

desmilitaritzar /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. desmilitaritza desmilitaritzada desmilitaritzades desmilitaritzant desmilitaritzar desmilitaritzara desmilitaritzaran desmilitaritzarem desmilitaritzaren desmilitaritzares desmilitaritzareu desmilitaritzaria desmilitaritzarien desmilitaritzaries desmilitaritzarà desmilitaritzaràs desmilitaritzaré desmilitaritzaríem desmilitaritzaríeu desmilitaritzassen desmilitaritzasses desmilitaritzat desmilitaritzats desmilitaritzava desmilitaritzaven desmilitaritzaves desmilitaritze desmilitaritzem desmilitaritzen desmilitaritzes desmilitaritzessen desmilitaritzesses desmilitaritzessin desmilitaritzessis desmilitaritzeu desmilitaritzi desmilitaritzin desmilitaritzis desmilitaritzo desmilitaritzà desmilitaritzàrem desmilitaritzàreu desmilitaritzàssem desmilitaritzàsseu desmilitaritzàvem desmilitaritzàveu desmilitaritzés desmilitaritzéssem desmilitaritzésseu desmilitaritzéssim desmilitaritzéssiu desmilitaritzí occ val val (1) v
αποστρατιωτικοποιώ

desmuntar /dez.munˈta/ /dez.munˈtaɾ/ /dəz.munˈta/ alg ant bal cent desmunt desmunta desmuntada desmuntades desmuntaia desmuntaien desmuntaies desmuntam desmuntant desmuntar desmuntara desmuntaran desmuntarem desmuntaren desmuntares desmuntareu desmuntaria desmuntarien desmuntaries desmuntariva desmuntariven desmuntarives desmuntarà desmuntaràs desmuntaré desmuntaríem desmuntaríeu desmuntarívem desmuntaríveu desmuntassen desmuntasses desmuntassin desmuntassis desmuntat desmuntats desmuntau desmuntava desmuntaven desmuntaves desmuntavi desmuntavo desmunte desmunteguem desmunteguessa desmunteguessen desmunteguesses desmuntegueu desmuntegués desmunteguéssom desmunteguéssou desmuntem desmunten desmuntes desmuntessa desmuntessen desmuntesses desmuntessi desmuntessin desmuntessis desmunteu desmunti desmuntin desmuntis desmunto desmuntos desmunts desmuntà desmuntàiem desmuntàieu desmuntàrem desmuntàreu desmuntàs desmuntàssem desmuntàsseu desmuntàssim desmuntàssiu desmuntàvem desmuntàvets desmuntàveu desmuntàvom desmuntés desmuntéssem desmuntésseu desmuntéssim desmuntéssiu desmuntí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποσυναρμολογώ
Desfer alguna cosa que està construïda a peces.

desnonament /dez.no.naˈmen/ /dez.no.naˈment/ /dəz.no.nəˈment/ /dəz.nu.nəˈmen/ n masc
έξωση

desnonar /dez.noˈna/ /dez.noˈnaɾ/ /dəz.nuˈna/ alg ant bal cent desnon desnona desnonada desnonades desnonaia desnonaien desnonaies desnonam desnonant desnonar desnonara desnonaran desnonarem desnonaren desnonares desnonareu desnonaria desnonarien desnonaries desnonariva desnonariven desnonarives desnonarà desnonaràs desnonaré desnonaríem desnonaríeu desnonarívem desnonaríveu desnonassen desnonasses desnonassin desnonassis desnonat desnonats desnonau desnonava desnonaven desnonaves desnonavi desnonavo desnone desnoneguem desnoneguessa desnoneguessen desnoneguesses desnonegueu desnonegués desnoneguéssom desnoneguéssou desnonem desnonen desnones desnonessa desnonessen desnonesses desnonessi desnonessin desnonessis desnoneu desnoni desnonin desnonis desnono desnonos desnons desnonà desnonàiem desnonàieu desnonàrem desnonàreu desnonàs desnonàssem desnonàsseu desnonàssim desnonàssiu desnonàvem desnonàvets desnonàveu desnonàvom desnonés desnonéssem desnonésseu desnonéssim desnonéssiu desnoní eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κάνω έξωση

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ bal desobeeix desobeeixen desobeeixes desobeeixi desobeeixin desobeeixis desobeeixo desobeesc desobeesqui desobeesquin desobeesquis desobeint desobeir desobeiran desobeirem desobeireu desobeiria desobeirien desobeiries desobeirà desobeiràs desobeiré desobeiríem desobeiríeu desobeí desobeíem desobeíeu desobeírem desobeíreu desobeís desobeíssem desobeísseu desobeíssim desobeíssiu desobeïa desobeïda desobeïdes desobeïen desobeïes desobeïguem desobeïgueu desobeïm desobeïra desobeïren desobeïres desobeïsc desobeïsca desobeïsquen desobeïsques desobeïssen desobeïsses desobeïssin desobeïssis desobeït desobeïts desobeïu desobeïx desobeïxen desobeïxes desobeïxo n-occ occ sept val v
απειθώ

desordre /dezˈoɾ.ðɾe/ /dəzˈoɾ.ðɾə/ n masc
διαταραχή σίτισης
Falta d'ordre.

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ n masc
ξυπνητήρι

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ alg ant bal cent despert desperta despertada despertades despertaia despertaien despertaies despertam despertant despertar despertara despertaran despertarem despertaren despertares despertareu despertaria despertarien despertaries despertariva despertariven despertarives despertarà despertaràs despertaré despertaríem despertaríeu despertarívem despertaríveu despertassen despertasses despertassin despertassis despertat despertats despertau despertava despertaven despertaves despertavi despertavo desperte desperteguem desperteguessa desperteguessen desperteguesses despertegueu despertegués desperteguéssom desperteguéssou despertem desperten despertes despertessa despertessen despertesses despertessi despertessin despertessis desperteu desperti despertin despertis desperto despertos desperts despertà despertàiem despertàieu despertàrem despertàreu despertàs despertàssem despertàsseu despertàssim despertàssiu despertàvem despertàvets despertàveu despertàvom despertés despertéssem despertésseu despertéssim despertéssiu despertí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξυπνάω
(pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despietat /des.pi.eˈtat/ /dəs.pi.əˈtat/ adj masc
αλύπητος

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ adv
κατόπιν μετά
més tard

despullar /des.puˈʎa/ /des.puˈʎaɾ/ /dəs.puˈja/ /dəs.puˈʎa/ alg ant bal cent despull despulla despullada despullades despullaia despullaien despullaies despullam despullant despullar despullara despullaran despullarem despullaren despullares despullareu despullaria despullarien despullaries despullariva despullariven despullarives despullarà despullaràs despullaré despullaríem despullaríeu despullarívem despullaríveu despullassen despullasses despullassin despullassis despullat despullats despullau despullava despullaven despullaves despullavi despullavo despulle despulleguem despulleguessa despulleguessen despulleguesses despullegueu despullegués despulleguéssom despulleguéssou despullem despullen despulles despullessa despullessen despullesses despullessi despullessin despullessis despulleu despulli despullin despullis despullo despullos despulls despullà despullàiem despullàieu despullàrem despullàreu despullàs despullàssem despullàsseu despullàssim despullàssiu despullàvem despullàvets despullàveu despullàvom despullés despulléssem despullésseu despulléssim despulléssiu despullí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξεντύνω

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ n fem
απόσταξη

destinació /des.ti.na.siˈo/ n fem
προορισμός

destral /desˈtɾaɫ/ n fem
τσεκούρι

destresa /desˈtɾe.za/ /dəsˈtɾə.zə/ /dəsˈtɾɛ.zə/ n fem
δεξιοτεχνία

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) destrossa destrossada destrossades destrossam destrossant destrossar destrossara destrossaran destrossarem destrossaren destrossares destrossareu destrossaria destrossarien destrossaries destrossarà destrossaràs destrossaré destrossaríem destrossaríeu destrossassen destrossasses destrossassin destrossassis destrossat destrossats destrossau destrossava destrossaven destrossaves destrosse destrossem destrossen destrosses destrossessen destrossesses destrossessin destrossessis destrosseu destrossi destrossin destrossis destrosso destrossà destrossàrem destrossàreu destrossàs destrossàssem destrossàsseu destrossàssim destrossàssiu destrossàvem destrossàveu destrossés destrosséssem destrossésseu destrosséssim destrosséssiu destrossí destròs occ sept val v
καταστρέφω

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ n fem
συντριβή καταστροφή

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ n masc
αντιτορπιλικό
Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ bal destrueix destrueixen destrueixes destrueixi destrueixin destrueixis destrueixo destruesc destruesqui destruesquin destruesquis destruint destruir destruiran destruirem destruireu destruiria destruirien destruiries destruirà destruiràs destruiré destruiríem destruiríeu destruí destruíem destruíeu destruírem destruíreu destruís destruíssem destruísseu destruíssim destruíssiu destruïa destruïda destruïdes destruïen destruïes destruïguem destruïgueu destruïm destruïra destruïren destruïres destruïsc destruïsca destruïsquen destruïsques destruïssen destruïsses destruïssin destruïssis destruït destruïts destruïu destruïx destruïxen destruïxes destruïxo n-occ occ sept val v
καταστρέφω

destí /desˈti/ n masc
μοίρα
Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desvestir /dez.vesˈtiɾ/ /dez.βesˈti/ /dez.βesˈtiɾ/ /dəz.bəsˈti/ /dəz.vəsˈti/ alg bal desvesteix desvesteixen desvesteixes desvesteixi desvesteixin desvesteixis desvesteixo desvesteixs desvestesc desvestesca desvestesquen desvestesques desvestesqui desvestesquin desvestesquis desvestia desvestida desvestides desvestien desvesties desvestiguem desvestigueu desvestim desvestint desvestir desvestira desvestiran desvestirem desvestiren desvestires desvestireu desvestiria desvestirien desvestiries desvestirà desvestiràs desvestiré desvestiríem desvestiríeu desvestisc desvestisca desvestisquen desvestisques desvestissen desvestisses desvestissin desvestissis desvestit desvestits desvestiu desvestix desvestixen desvestixes desvestixo desvestí desvestíem desvestíeu desvestírem desvestíreu desvestís desvestíssem desvestísseu desvestíssim desvestíssiu desvist desvista desvisten desvistes eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξεντύνω

desxifrar /des.t͡ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾaɾ/ /də.ʃiˈfɾa/ /dəʃ.ʃiˈfɾa/ alg ant bal cent desxifr desxifra desxifrada desxifrades desxifraia desxifraien desxifraies desxifram desxifrant desxifrar desxifrara desxifraran desxifrarem desxifraren desxifrares desxifrareu desxifraria desxifrarien desxifraries desxifrariva desxifrariven desxifrarives desxifrarà desxifraràs desxifraré desxifraríem desxifraríeu desxifrarívem desxifraríveu desxifrassen desxifrasses desxifrassin desxifrassis desxifrat desxifrats desxifrau desxifrava desxifraven desxifraves desxifravi desxifravo desxifre desxifreguem desxifreguessa desxifreguessen desxifreguesses desxifregueu desxifregués desxifreguéssom desxifreguéssou desxifrem desxifren desxifres desxifressa desxifressen desxifresses desxifressi desxifressin desxifressis desxifreu desxifri desxifrin desxifris desxifro desxifros desxifrs desxifrà desxifràiem desxifràieu desxifràrem desxifràreu desxifràs desxifràssem desxifràsseu desxifràssim desxifràssiu desxifràvem desxifràvets desxifràveu desxifràvom desxifrés desxifréssem desxifrésseu desxifréssim desxifréssiu desxifrí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποκρυπτογραφώ

detall /deˈtaʎ/ /dəˈtaʎ/ n masc
λεπτομέρεια

detallat /de.taˈʎat/ /də.təˈʎat/ adj masc
λεπτομερής

detectiu /de.tekˈtiw/ n masc
ντετέκτιβ

determinant /de.ter.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnant/ /də.tər.miˈnan/ /də.təɾ.miˈnant/ adj
ορίζουσα
Que determina.

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) determina determinada determinades determinam determinant determinar determinara determinaran determinarem determinaren determinares determinareu determinaria determinarien determinaries determinarà determinaràs determinaré determinaríem determinaríeu determinassen determinasses determinassin determinassis determinat determinats determinau determinava determinaven determinaves determine determinem determinen determines determinessen determinesses determinessin determinessis determineu determini determinin determinis determino determinà determinàrem determinàreu determinàs determinàssem determinàsseu determinàssim determinàssiu determinàvem determinàveu determinés determinéssem determinésseu determinéssim determinéssiu determiní determín occ sept val v
καθορίζω

determinisme /de.teɾ.miˈniz.me/ /də.tər.miˈniz.mə/ n masc
αιτιοκρατία

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ number
δέκα

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ bal dec dega deguda degudes deguem deguen deguera degueren degueres degues deguessen deguesses deguessin deguessis degueu degui deguin deguis degut deguts degué deguérem deguéreu degués deguéssem deguésseu deguéssim deguéssiu deguí deu deuen deuran deure deurem deureu deuria deurien deuries deurà deuràs deuré deuríem deuríeu deus devem devent deveu devia devien devies devíem devíeu occ val v
χρωστάω
Tenir una obligació pendent amb algú altre.

deures /ˈdew.ɾes/ /ˈdəw.ɾəs/ /ˈdɛw.ɾəs/ n masc
εργασία για το σπίτι
(plurale tantum) Exercicis escolars que els alumnes han de fer a casa.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ n masc
χρέος

deuteri /dewˈtɛ.ɾi/ /dəwˈtɛ.ɾi/ n masc
δευτέριο

devastació /de.vas.ta.siˈo/ /de.βas.ta.siˈo/ /də.vəs.tə.siˈo/ /də.βəs.tə.siˈo/ n fem
αφανισμός

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ adj masc
συντριπτικός

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ n fem
αφοσίωση

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) devor devora devorada devorades devoram devorant devorar devorara devoraran devorarem devoraren devorares devorareu devoraria devorarien devoraries devorarà devoraràs devoraré devoraríem devoraríeu devorassen devorasses devorassin devorassis devorat devorats devorau devorava devoraven devoraves devore devorem devoren devores devoressen devoresses devoressin devoressis devoreu devori devorin devoris devoro devorà devoràrem devoràreu devoràs devoràssem devoràsseu devoràssim devoràssiu devoràvem devoràveu devorés devoréssem devorésseu devoréssim devoréssiu devorí occ sept val v
καταβροχθίζω

dia /ˈdi.a/ n masc
ημέρα μέρα
Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
μέρα ημέρα
Espai de temps amb claror entre dues nits.

diabetis /di.aˈbɛ.tis/ /di.əˈβɛ.tis/ n fem
διαβήτης

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ Interjection
διάβολος
Expressió de contrarietat.

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ n masc
διάβολος
Personificació del mal.

diablessa /di.abˈbɫe.sa/ /di.aˈbɫe.sa/ /di.aˈβɫe.sa/ /di.əbˈbɫə.sə/ /di.əbˈbɫɛ.sə/ /di.əˈβɫɛ.sə/ n fem
διαβόλισσα

diabètic /di.aˈbɛ.tik/ /di.əˈβɛ.tik/ adj masc
διαβητικός

diabòlicament /di.aˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /di.aˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈment/ /di.əˌβɔ.ɫi.kəˈmen/ adv
διαβολικά

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ n masc
διάκονος

diaconessa /di.a.koˈne.sa/ /di.ə.koˈnə.sə/ /di.ə.kuˈnɛ.sə/ n fem
διακόνισσα

diacrònic /di.aˈkɾɔ.nik/ /di.əˈkɾɔ.nik/ adj masc
διαχρονικός

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ n masc
αδράχτι διάφραγμα

diagnosticar /di.aŋ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈkaɾ/ /di.əŋ.nos.tiˈka/ /di.əŋ.nus.tiˈka/ alg ant bal cent diagnostic diagnostica diagnosticada diagnosticades diagnosticaia diagnosticaien diagnosticaies diagnosticam diagnosticant diagnosticar diagnosticara diagnosticaran diagnosticarem diagnosticaren diagnosticares diagnosticareu diagnosticaria diagnosticarien diagnosticaries diagnosticariva diagnosticariven diagnosticarives diagnosticarà diagnosticaràs diagnosticaré diagnosticaríem diagnosticaríeu diagnosticarívem diagnosticaríveu diagnosticassen diagnosticasses diagnosticassin diagnosticassis diagnosticat diagnosticats diagnosticau diagnosticava diagnosticaven diagnosticaves diagnosticavi diagnosticavo diagnostico diagnosticos diagnosticà diagnosticàiem diagnosticàieu diagnosticàrem diagnosticàreu diagnosticàs diagnosticàssem diagnosticàsseu diagnosticàssim diagnosticàssiu diagnosticàvem diagnosticàvets diagnosticàveu diagnosticàvom diagnostique diagnostiqueguem diagnostiqueguessa diagnostiqueguessen diagnostiqueguesses diagnostiquegueu diagnostiquegués diagnostiqueguéssom diagnostiqueguéssou diagnostiquem diagnostiquen diagnostiques diagnostiquessa diagnostiquessen diagnostiquesses diagnostiquessi diagnostiquessin diagnostiquessis diagnostiqueu diagnostiqui diagnostiquin diagnostiquis diagnostiqués diagnostiquéssem diagnostiquésseu diagnostiquéssim diagnostiquéssiu diagnostiquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διαγιγνώσκω

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ adj masc
διαγνωστικός
Útil per a diagnosticar

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ n masc
διαγνωστικός
Identificació del problemes de salut d'una persona.

diagrama /di.aˈɣɾa.ma/ /di.əˈɣɾa.mə/ n masc
διάγραμμα
Dibuix explicatiu, gràfic.

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ n masc
διάλεκτος

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
διαλεκτολογία

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ n masc
διαμάντι
Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.
(billar) Cadascun dels petits punts blancs marcats a intervals regulars a la cara superior del marc, que s'utilitzen com a referència per a calcular les trajectòries de les boles.

diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ n fem
εγερτήριο
(militar) Toc a l’alba per a despertar els soldats.

diapositiva /di.a.po.ziˈti.va/ /di.a.po.ziˈti.βa/ /di.ə.po.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.βə/ n fem
σλάιντ

diari n masc
εφημερίδα
Periòdic de notícies publicat cada dia.
ημερολόγιο
Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diarquia /di.aɾˈki.a/ /di.ərˈki.ə/ n fem
δυαρχία

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ n fem
διάρροια

dibuix /diˈbujʃ/ n masc
σχέδιο
Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dibuix dibuixa dibuixada dibuixades dibuixam dibuixant dibuixar dibuixara dibuixaran dibuixarem dibuixaren dibuixares dibuixareu dibuixaria dibuixarien dibuixaries dibuixarà dibuixaràs dibuixaré dibuixaríem dibuixaríeu dibuixassen dibuixasses dibuixassin dibuixassis dibuixat dibuixats dibuixau dibuixava dibuixaven dibuixaves dibuixe dibuixem dibuixen dibuixes dibuixessen dibuixesses dibuixessin dibuixessis dibuixeu dibuixi dibuixin dibuixis dibuixo dibuixà dibuixàrem dibuixàreu dibuixàs dibuixàssem dibuixàsseu dibuixàssim dibuixàssiu dibuixàvem dibuixàveu dibuixés dibuixéssem dibuixésseu dibuixéssim dibuixéssiu dibuixí occ sept val v
σχεδιάζω

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ n masc
λεξικό
Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

dicotomia /di.ko.toˈmi.a/ /di.ku.tuˈmi.ə/ n fem
διχοτόμηση

dictador /dik.taˈðo/ /dik.taˈðoɾ/ /dik.təˈðo/ n masc
δικτάτορας

didal /diˈðaɫ/ n masc
δαχτυλήθρα
Capseta, típicament metàl·lica i quasi cilíndrica, pensada per protegir l'extrem d'un dit de punxades quan es cus i també per fer força amb el dit protegit contra el cap de l'agulla sense que aquesta es clavi en la pell.

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ n fem
δίαιτα

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ n fem
δυσφήμιση

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ alg ant bal cent difam difama difamada difamades difamaia difamaien difamaies difamam difamant difamar difamara difamaran difamarem difamaren difamares difamareu difamaria difamarien difamaries difamariva difamariven difamarives difamarà difamaràs difamaré difamaríem difamaríeu difamarívem difamaríveu difamassen difamasses difamassin difamassis difamat difamats difamau difamava difamaven difamaves difamavi difamavo difame difameguem difameguessa difameguessen difameguesses difamegueu difamegués difameguéssom difameguéssou difamem difamen difames difamessa difamessen difamesses difamessi difamessin difamessis difameu difami difamin difamis difamo difamos difams difamà difamàiem difamàieu difamàrem difamàreu difamàs difamàssem difamàsseu difamàssim difamàssiu difamàvem difamàvets difamàveu difamàvom difamés difaméssem difamésseu difaméssim difaméssiu difamí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κακολογώ

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ adj
διαφορετικός
Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ adv
αλλιώς

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ alg ant bal centr difereix difereixa difereixen difereixes difereixi difereixin difereixis difereixo difereixs diferesc diferesca diferesquen diferesques diferesqui diferesquin diferesquis diferia diferida diferides diferien diferies diferiguem diferiguera diferigueren diferigueres diferiguessen diferiguesses diferiguessin diferiguessis diferigueu diferigueva diferigueven diferigueves diferigué diferiguérem diferiguéreu diferigués diferiguéssem diferiguésseu diferiguéssim diferiguéssiu diferiguévem diferiguéveu diferim diferint diferir diferira diferiran diferirem diferiren diferires diferireu diferiria diferirien diferiries difeririva difeririven diferirives diferirà diferiràs diferiré diferiríem diferiríeu diferirívem diferiríveu diferisc diferisca diferisco diferiscos diferisquem diferisquen diferisques diferisqueu diferissa diferissen diferisses diferissi diferissin diferissis diferist diferit diferits diferiu diferiva diferiven diferives diferix diferixa diferixen diferixes diferixi diferixin diferixis diferixo diferixos diferí diferíem diferíets diferíeu diferírem diferíreu diferís diferíscon diferíssem diferísseu diferíssim diferíssiu diferíssom diferíssou diferívem diferíveu diferíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διαφέρω

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
διαφορά

dificultat n fem
δυσκολία
Complicació, obstacle per fer una cosa.

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ n masc
δίφθογγος

diftongació /dif.toŋ.ɡa.siˈo/ /dif.toŋ.ɡə.siˈo/ /dif.tuŋ.ɡə.siˈo/ n fem
διφθογγισμός

diftèria /difˈtɛ.ɾi.a/ n fem
διφθερίτιδα

difícil adj
δύσκολος
Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ alg ant bal centr digereix digereixa digereixen digereixes digereixi digereixin digereixis digereixo digereixs digeresc digeresca digeresquen digeresques digeresqui digeresquin digeresquis digeria digerida digerides digerien digeries digeriguem digeriguera digerigueren digerigueres digeriguessen digeriguesses digeriguessin digeriguessis digerigueu digerigueva digerigueven digerigueves digerigué digeriguérem digeriguéreu digerigués digeriguéssem digeriguésseu digeriguéssim digeriguéssiu digeriguévem digeriguéveu digerim digerint digerir digerira digeriran digerirem digeriren digerires digerireu digeriria digeririen digeriries digeririva digeririven digeririves digerirà digeriràs digeriré digeriríem digeriríeu digerirívem digeriríveu digerisc digerisca digerisco digeriscos digerisquem digerisquen digerisques digerisqueu digerissa digerissen digerisses digerissi digerissin digerissis digerist digerit digerits digeriu digeriva digeriven digerives digerix digerixa digerixen digerixes digerixi digerixin digerixis digerixo digerixos digerí digeríem digeríets digeríeu digerírem digeríreu digerís digeríscon digeríssem digerísseu digeríssim digeríssiu digeríssom digeríssou digerívem digeríveu digeríxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
χωνεύω

digestiu /di.d͡ʒesˈtiw/ /di.ʒesˈtiw/ adj masc
πεπτικός
(anatomia) Relatiu o pertanyent a la digestió.

digital /di.d͡ʒiˈtaɫ/ /di.ʒiˈtaɫ/ adj
ψηφιακός
Relacionat amb els dits.

digitalitzar /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈza/ /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈzaɾ/ /di.ʒi.ta.ɫiˈd͡za/ /di.ʒi.tə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) digitalitz digitalitza digitalitzada digitalitzades digitalitzam digitalitzant digitalitzar digitalitzara digitalitzaran digitalitzarem digitalitzaren digitalitzares digitalitzareu digitalitzaria digitalitzarien digitalitzaries digitalitzarà digitalitzaràs digitalitzaré digitalitzaríem digitalitzaríeu digitalitzassen digitalitzasses digitalitzassin digitalitzassis digitalitzat digitalitzats digitalitzau digitalitzava digitalitzaven digitalitzaves digitalitze digitalitzem digitalitzen digitalitzes digitalitzessen digitalitzesses digitalitzessin digitalitzessis digitalitzeu digitalitzi digitalitzin digitalitzis digitalitzo digitalitzà digitalitzàrem digitalitzàreu digitalitzàs digitalitzàssem digitalitzàsseu digitalitzàssim digitalitzàssiu digitalitzàvem digitalitzàveu digitalitzés digitalitzéssem digitalitzésseu digitalitzéssim digitalitzéssiu digitalitzí occ sept val v
ψηφιοποιώ

diglòssia /diˈɣɫɔ.si.a/ /diˈɣɫɔ.si.ə/ n fem
διγλωσσία

dignament /ˌdiŋ.naˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈment/ /ˌdiɡ.naˈmen/ /ˌdiɡ.naˈment/ adv
αντάξια

dignar-se /diŋ.nərˈsə/ /diŋˈnar.se/ /diŋˈnar.sə/ /diŋˈnaɾ.sə/ /diɡˈnaɾ.se/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dign digna dignada dignades dignam dignant dignar dignara dignaran dignarem dignaren dignares dignareu dignaria dignarien dignaries dignarà dignaràs dignaré dignaríem dignaríeu dignassen dignasses dignassin dignassis dignat dignats dignau dignava dignaven dignaves digne dignem dignen dignes dignessen dignesses dignessin dignessis digneu digni dignin dignis digno dignà dignàrem dignàreu dignàs dignàssem dignàsseu dignàssim dignàssiu dignàvem dignàveu dignés dignéssem dignésseu dignéssim dignéssiu digní occ sept val v
καταδέχομαι

digne /ˈdiŋ.ne/ /ˈdiŋ.nə/ /ˈdiɡ.ne/ adj masc
άξιος
Mereixedor de respecte.

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ n fem
αξιοπρέπεια
Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ n
πέμπτη Πέμπτη

diligència /di.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.ɫiˈʒen.si.ə/ /di.ɫiˈʒɛn.si.a/ n fem
προκοπή
Carruatge que feia una ruta establerta amb passatgers.

dilluns n
Δευτέρα Δευτέρη

diluvi /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.vi/ /diˈɫu.βi/ n masc
κατακλυσμός

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ n
Τρίτη

dimecres /diˈme.kɾes/ n masc
Τετάρτη

dimensió /di.men.siˈo/ /di.mən.siˈo/ n fem
διάσταση

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ n masc
υποκοριστικό

dimissió /di.mi.siˈo/ n fem
παραίτηση

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ bal dimiteix dimiteixen dimiteixes dimiteixi dimiteixin dimiteixis dimiteixo dimitesc dimitesqui dimitesquin dimitesquis dimitia dimitida dimitides dimitien dimities dimitiguem dimitigueu dimitim dimitint dimitir dimitira dimitiran dimitirem dimitiren dimitires dimitireu dimitiria dimitirien dimitiries dimitirà dimitiràs dimitiré dimitiríem dimitiríeu dimitisc dimitisca dimitisquen dimitisques dimitissen dimitisses dimitissin dimitissis dimitit dimitits dimitiu dimitix dimitixen dimitixes dimitixo dimití dimitíem dimitíeu dimitírem dimitíreu dimitís dimitíssem dimitísseu dimitíssim dimitíssiu n-occ occ sept val v
παραιτούμαι

dimoni /diˈmɔ.ni/ n masc
δαίμονας
Esperit sobrenatural malèfic, diable.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ n masc
γεύμα μεσημεριανό
Àpat del migdia.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) din dina dinada dinades dinam dinant dinar dinara dinaran dinarem dinaren dinares dinareu dinaria dinarien dinaries dinarà dinaràs dinaré dinaríem dinaríeu dinassen dinasses dinassin dinassis dinat dinats dinau dinava dinaven dinaves dine dinem dinen dines dinessen dinesses dinessin dinessis dineu dini dinin dinis dino dinà dinàrem dinàreu dinàs dinàssem dinàsseu dinàssim dinàssiu dinàvem dinàveu dinés dinéssem dinésseu dinéssim dinéssiu diní occ sept val v
γευματίζω
(intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ n fem
δυναστεία

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ n masc
χρήματα

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ n masc
δεινόσαυρος

dinou number
δεκαεννιά δεκαεννέα

dins /ˈdins/ adv
μέσα
A l'interior d'un espai delimitat.

dinàmica /diˈna.mi.ka/ /diˈna.mi.kə/ n fem
δυναμική

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ n masc
δίπλωμα

dipositar /di.po.ziˈta/ /di.po.ziˈtaɾ/ /di.pu.ziˈta/ alg ant bal cent diposit diposita dipositada dipositades dipositaia dipositaien dipositaies dipositam dipositant dipositar dipositara dipositaran dipositarem dipositaren dipositares dipositareu dipositaria dipositarien dipositaries dipositariva dipositariven dipositarives dipositarà dipositaràs dipositaré dipositaríem dipositaríeu dipositarívem dipositaríveu dipositassen dipositasses dipositassin dipositassis dipositat dipositats dipositau dipositava dipositaven dipositaves dipositavi dipositavo diposite dipositeguem dipositeguessa dipositeguessen dipositeguesses dipositegueu dipositegués dipositeguéssom dipositeguéssou dipositem dipositen diposites dipositessa dipositessen dipositesses dipositessi dipositessin dipositessis dipositeu dipositi dipositin dipositis diposito dipositos diposits diposità dipositàiem dipositàieu dipositàrem dipositàreu dipositàs dipositàssem dipositàsseu dipositàssim dipositàssiu dipositàvem dipositàvets dipositàveu dipositàvom diposités dipositéssem dipositésseu dipositéssim dipositéssiu diposití eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καταθέτω

diputat /di.puˈtat/ n masc
βουλευτής

dipòsit /diˈpɔ.zit/ n masc
κατάθεση
Diners que un particular confia a una entitat bancària perquè els tingui en custòdia.

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ L'imperatiu «dis» s'usa en parlars valencians pronominalment. bal deia deien deies deim deis dic diem dient dieu diga digau diguem diguen diguera digueren digueres digues diguessen diguesses diguessin diguessis digueu digui diguin diguis digué diguérem diguéreu digués diguéssem diguésseu diguéssim diguéssiu diguí dir diran direm direu diria dirien diries dirà diràs diré diríem diríeu dis dit dita dites dits diu diuen dius dèiem dèieu déiem déieu occ val v
λέγω
Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ v
λέγομαι
Portar el nom de.

direcció /di.ɾek.siˈo/ n fem
κατεύθυνση
Orientació que pren un desplaçament o moviment.

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ adv
άμεσα

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ adj masc
άμεσος
Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

director /di.ɾekˈto/ /di.ɾekˈtoɾ/ /di.ɾəkˈto/ n masc
διευθυντής
Persona que porta a terme funcions i pràctiques directives.

directori /di.ɾekˈtɔ.ɾi/ /di.ɾəkˈtɔ.ɾi/ n masc
κατάλογος
Consell de direcció d’un organisme o servei públic.
Publicació amb una relació de noms i adreces.
Col·lecció de normes, de regles, que serveixen per a dirigir.
(informàtica) Conjunt de fitxers informàtics agrupats amb un mateix nom per facilitar-ne la utilització, l'administració i cerca.

disc /ˈdisk/ n masc
δίσκος
Dispositiu d'enregistrament i d'emmagatzematge de dades d'accés directe que s'utilitza com a suport d'informació.
(hoquei sobre gel) Cos cilíndric de molt poca alçària fet de cautxú vulcanitzat de color negre.

disc compacte n masc
σιντί

disc dur n masc
σκληρός δίσκος

disciplina /di.siˈpɫi.na/ /di.siˈpɫi.nə/ /dis.siˈpɫi.nə/ n fem
πειθαρχία
Conjunt de regles establertes per a mantenir l'ordre.
Branca del coneixement que és matèria d'estudi i d'ensenyament.

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ n fem
διακριτικότητα

discret /disˈkɾet/ adj masc
διακριτικός

discurs /disˈkurs/ n masc
ομιλία

discussió /dis.ku.siˈo/ n fem
συζήτηση συνομιλία

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ n fem
διχόνοια

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ n fem
μεταμφίεση
Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfàgia /disˈfa.d͡ʒi.a/ /disˈfa.ʒi.ə/ n fem
δυσκαταποσία

dislèxia /dizˈɫɛk.si.a/ /dizˈɫɛk.si.ə/ n fem
δυσλεξία

disparar /dis.paˈɾa/ /dis.paˈɾaɾ/ /dis.pəˈɾa/ alg ant bal cent dispar dispara disparada disparades disparaia disparaien disparaies disparam disparant disparar disparara dispararan dispararem dispararen disparares disparareu dispararia dispararien dispararies disparariva disparariven dispararives dispararà dispararàs dispararé dispararíem dispararíeu dispararívem dispararíveu disparassen disparasses disparassin disparassis disparat disparats disparau disparava disparaven disparaves disparavi disparavo dispare dispareguem dispareguessa dispareguessen dispareguesses disparegueu disparegués dispareguéssom dispareguéssou disparem disparen dispares disparessa disparessen disparesses disparessi disparessin disparessis dispareu dispari disparin disparis disparo disparos dispars disparà disparàiem disparàieu disparàrem disparàreu disparàs disparàssem disparàsseu disparàssim disparàssiu disparàvem disparàvets disparàveu disparàvom disparés disparéssem disparésseu disparéssim disparéssiu disparí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ρίχνω

disponible /dis.poˈni.bɫe/ /dis.poˈni.βɫe/ /dis.poˈnib.bɫe/ /dis.poˈnib.bɫə/ /dis.puˈni.βɫə/ /dis.puˈnib.bɫə/ adj
διαθέσιμος

disposició /dis.po.zi.siˈo/ /dis.pu.zi.siˈo/ n fem
διάταξη

dispositiu intrauterí n masc
κολπικό διάφραγμα

disprosi n masc
δυσπρόσιο

dissabte /diˈsap.te/ n masc
Σάββατο

disseny /diˈseɲ/ /diˈsəɲ/ /diˈsɛɲ/ n masc
σχέδιο

dissenyar /di.seˈɲa/ /di.seˈɲaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) disseny dissenya dissenyada dissenyades dissenyam dissenyant dissenyar dissenyara dissenyaran dissenyarem dissenyaren dissenyares dissenyareu dissenyaria dissenyarien dissenyaries dissenyarà dissenyaràs dissenyaré dissenyaríem dissenyaríeu dissenyassen dissenyasses dissenyassin dissenyassis dissenyat dissenyats dissenyau dissenyava dissenyaven dissenyaves dissenye dissenyem dissenyen dissenyes dissenyessen dissenyesses dissenyessin dissenyessis dissenyeu dissenyi dissenyin dissenyis dissenyo dissenyà dissenyàrem dissenyàreu dissenyàs dissenyàssem dissenyàsseu dissenyàssim dissenyàssiu dissenyàvem dissenyàveu dissenyés dissenyéssem dissenyésseu dissenyéssim dissenyéssiu dissenyí occ sept val v
σχεδιάζω

disset number
δεκαεπτά

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ bal dissol dissolc dissoldran dissoldre dissoldrem dissoldreu dissoldria dissoldrien dissoldries dissoldrà dissoldràs dissoldré dissoldríem dissoldríeu dissolem dissolen dissolent dissoleu dissolga dissolguem dissolguen dissolguera dissolgueren dissolgueres dissolgues dissolguessen dissolguesses dissolguessin dissolguessis dissolgueu dissolgui dissolguin dissolguis dissolgué dissolguérem dissolguéreu dissolgués dissolguéssem dissolguésseu dissolguéssim dissolguéssiu dissolguí dissolia dissolien dissolies dissols dissolt dissolta dissoltes dissolts dissolíem dissolíeu occ val v
διαλύω

dissuadir /di.su.aˈði/ /di.su.aˈðiɾ/ /di.su.əˈði/ bal dissuadeix dissuadeixen dissuadeixes dissuadeixi dissuadeixin dissuadeixis dissuadeixo dissuadesc dissuadesqui dissuadesquin dissuadesquis dissuadia dissuadida dissuadides dissuadien dissuadies dissuadiguem dissuadigueu dissuadim dissuadint dissuadir dissuadira dissuadiran dissuadirem dissuadiren dissuadires dissuadireu dissuadiria dissuadirien dissuadiries dissuadirà dissuadiràs dissuadiré dissuadiríem dissuadiríeu dissuadisc dissuadisca dissuadisquen dissuadisques dissuadissen dissuadisses dissuadissin dissuadissis dissuadit dissuadits dissuadiu dissuadix dissuadixen dissuadixes dissuadixo dissuadí dissuadíem dissuadíeu dissuadírem dissuadíreu dissuadís dissuadíssem dissuadísseu dissuadíssim dissuadíssiu n-occ occ sept val v
αποτρέπω

distant /disˈtan/ /disˈtant/ adj
απόμακρος

distinció /dis.tin.siˈo/ n fem
διάκριση

distingir /dis.tiɲˈd͡ʒi/ /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /dis.tiɲˈʒi/ alg ant bal centr distingeix distingeixa distingeixen distingeixes distingeixi distingeixin distingeixis distingeixo distingeixs distingesc distingesca distingesquen distingesques distingesqui distingesquin distingesquis distingia distingida distingides distingien distingies distingiguem distingiguera distingigueren distingigueres distingiguessen distingiguesses distingiguessin distingiguessis distingigueu distingigueva distingigueven distingigueves distingigué distingiguérem distingiguéreu distingigués distingiguéssem distingiguésseu distingiguéssim distingiguéssiu distingiguévem distingiguéveu distingim distingint distingir distingira distingiran distingirem distingiren distingires distingireu distingiria distingirien distingiries distingiriva distingiriven distingirives distingirà distingiràs distingiré distingiríem distingiríeu distingirívem distingiríveu distingisc distingisca distingisco distingiscos distingisquem distingisquen distingisques distingisqueu distingissa distingissen distingisses distingissi distingissin distingissis distingist distingit distingits distingiu distingiva distingiven distingives distingix distingixa distingixen distingixes distingixi distingixin distingixis distingixo distingixos distingí distingíem distingíets distingíeu distingírem distingíreu distingís distingíscon distingíssem distingísseu distingíssim distingíssiu distingíssom distingíssou distingívem distingíveu distingíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διακρίνω
Diferenciar, discriminar.

distopia /dis.toˈpi.a/ /dis.toˈpi.ə/ /dis.tuˈpi.ə/ n fem
δυστοπία

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ n fem
διανομή

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ alg bal distribueix distribueixen distribueixes distribueixi distribueixin distribueixis distribueixo distribueixs distribuesc distribuesca distribuesquen distribuesques distribuesqui distribuesquin distribuesquis distribuint distribuir distribuiran distribuirem distribuireu distribuiria distribuirien distribuiries distribuirà distribuiràs distribuiré distribuiríem distribuiríeu distribuí distribuíem distribuíeu distribuírem distribuíreu distribuís distribuíssem distribuísseu distribuíssim distribuíssiu distribuïa distribuïda distribuïdes distribuïen distribuïes distribuïguem distribuïgueu distribuïm distribuïra distribuïren distribuïres distribuïsc distribuïsca distribuïsquen distribuïsques distribuïssen distribuïsses distribuïssin distribuïssis distribuït distribuïts distribuïu distribuïx distribuïxen distribuïxes distribuïxo eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διανέμω

distància /disˈtan.si.a/ n fem
απόσταση
Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.

dit n masc
δάχτυλο δάκτυλος
(anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ n masc
Κυριακή

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ n masc
Παρασκευή

divergir /di.veɾˈd͡ʒiɾ/ /di.vəɾˈʒi/ /di.βerˈʒi/ /di.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /di.βərˈʒi/ alg ant bal centr divergeix divergeixa divergeixen divergeixes divergeixi divergeixin divergeixis divergeixo divergeixs divergesc divergesca divergesquen divergesques divergesqui divergesquin divergesquis divergia divergida divergides divergien divergies divergiguem divergiguera divergigueren divergigueres divergiguessen divergiguesses divergiguessin divergiguessis divergigueu divergigueva divergigueven divergigueves divergigué divergiguérem divergiguéreu divergigués divergiguéssem divergiguésseu divergiguéssim divergiguéssiu divergiguévem divergiguéveu divergim divergint divergir divergira divergiran divergirem divergiren divergires divergireu divergiria divergirien divergiries divergiriva divergiriven divergirives divergirà divergiràs divergiré divergiríem divergiríeu divergirívem divergiríveu divergisc divergisca divergisco divergiscos divergisquem divergisquen divergisques divergisqueu divergissa divergissen divergisses divergissi divergissin divergissis divergist divergit divergits divergiu divergiva divergiven divergives divergix divergixa divergixen divergixes divergixi divergixin divergixis divergixo divergixos divergí divergíem divergíets divergíeu divergírem divergíreu divergís divergíscon divergíssem divergísseu divergíssim divergíssiu divergíssom divergíssou divergívem divergíveu divergíxon eiv mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποκλίνω

diversificar /di.veɾ.si.fiˈkaɾ/ /di.vəɾ.si.fiˈka/ /di.βer.si.fiˈka/ /di.βeɾ.si.fiˈka/ /di.βər.si.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) diversific diversifica diversificada diversificades diversificam diversificant diversificar diversificara diversificaran diversificarem diversificaren diversificares diversificareu diversificaria diversificarien diversificaries diversificarà diversificaràs diversificaré diversificaríem diversificaríeu diversificassen diversificasses diversificassin diversificassis diversificat diversificats diversificau diversificava diversificaven diversificaves diversifico diversificà diversificàrem diversificàreu diversificàs diversificàssem diversificàsseu diversificàssim diversificàssiu diversificàvem diversificàveu diversifique diversifiquem diversifiquen diversifiques diversifiquessen diversifiquesses diversifiquessin diversifiquessis diversifiqueu diversifiqui diversifiquin diversifiquis diversifiqués diversifiquéssem diversifiquésseu diversifiquéssim diversifiquéssiu diversifiquí occ sept val v
διαφοροποιώ

diversió n fem
κέφι

divinitat /di.vi.niˈtat/ /di.vi.niˈtat/ /di.βi.niˈtat/ n fem
θεότητα

divisa /diˈvi.za/ /diˈvi.zə/ /diˈβi.za/ /diˈβi.zə/ n fem
ρητό
Figura o emblema amb una sentència concisa que l'explica, s'empra normalment en heràldica.
ξένο νόμισμα
Moneda estrangera.

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ adj
διαιρετός

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ n fem
διαίρεση

divisor /di.viˈzo/ /di.viˈzoɾ/ /di.βiˈzo/ /di.βiˈzoɾ/ n masc
διαιρέτης

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ n masc
διαζύγιο

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ adj masc
διαζευγμένος
Separat pel divorci.

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ number
δεκαοκτώ

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ adj masc
θεϊκός
Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
(per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ n masc
διάλογος

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ n masc
διάμετρος

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ adv
καθημερινά

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ n fem
διαλυτικά

diòcesi /diˈɔ.se.zi/ /diˈɔ.sə.zi/ n fem
επισκοπή

diòxid /diˈɔk.sit/ n masc
διοξείδιο

diòxid de sofre n masc
διοξείδιο του θείου

diürn /diˈurn/ adj masc
ημερήσιος

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ n masc
χάρισμα
Talent innat per a fer una cosa.

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dobl dobla doblada doblades doblam doblant doblar doblara doblaran doblarem doblaren doblares doblareu doblaria doblarien doblaries doblarà doblaràs doblaré doblaríem doblaríeu doblassen doblasses doblassin doblassis doblat doblats doblau doblava doblaven doblaves doble doblem doblen dobles doblessen doblesses doblessin doblessis dobleu dobli doblin doblis doblo doblà doblàrem doblàreu doblàs doblàssem doblàsseu doblàssim doblàssiu doblàvem doblàveu doblés dobléssem doblésseu dobléssim dobléssiu doblí occ sept val v
διπλασιάζω
Multiplicar per dos.
(futbol) Avançar, un jugador, el company d'equip que condueix la pilota en atac per donar-li suport.

doblatge /dobˈbɫa.d͡ʒe/ /dobˈbɫa.d͡ʒə/ /doˈbɫa.d͡ʒe/ /doˈβɫa.d͡ʒe/ /dubˈbɫa.d͡ʒə/ /duˈβɫa.d͡ʒə/ n masc
μεταγλώττιση

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ n masc
διπλάσιος
Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
(bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dobleg doblega doblegada doblegades doblegam doblegant doblegar doblegara doblegaran doblegarem doblegaren doblegares doblegareu doblegaria doblegarien doblegaries doblegarà doblegaràs doblegaré doblegaríem doblegaríeu doblegassen doblegasses doblegassin doblegassis doblegat doblegats doblegau doblegava doblegaven doblegaves doblego doblegue dobleguem dobleguen doblegues dobleguessen dobleguesses dobleguessin dobleguessis doblegueu doblegui dobleguin dobleguis doblegués dobleguéssem dobleguésseu dobleguéssim dobleguéssiu dobleguí doblegà doblegàrem doblegàreu doblegàs doblegàssem doblegàsseu doblegàssim doblegàssiu doblegàvem doblegàveu occ sept val v
πτύσσω
Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ n masc
διδάκτορας
Persona que ha rebut el més alt grau acadèmic que confereix una universitat.
ιατρός
(formal, cortesia) metge

doctorat /dok.toˈɾat/ /duk.tuˈɾat/ n masc
διδακτορία
Estudis universitaris de tercer cicle necessaris per a obtenir el títol de doctor.

doctrina /dokˈtɾi.na/ /dokˈtɾi.nə/ /dukˈtɾi.nə/ n fem
δόγμα

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ n masc
έγγραφο

documentació /do.ku.men.ta.siˈo/ /do.ku.mən.tə.siˈo/ /du.ku.mən.tə.siˈo/ n fem
τεκμηρίωση

documentar /do.ku.menˈta/ /do.ku.menˈtaɾ/ /do.ku.mənˈta/ /du.ku.mənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) document documenta documentada documentades documentam documentant documentar documentara documentaran documentarem documentaren documentares documentareu documentaria documentarien documentaries documentarà documentaràs documentaré documentaríem documentaríeu documentassen documentasses documentassin documentassis documentat documentats documentau documentava documentaven documentaves documente documentem documenten documentes documentessen documentesses documentessin documentessis documenteu documenti documentin documentis documento documentà documentàrem documentàreu documentàs documentàssem documentàsseu documentàssim documentàssiu documentàvem documentàveu documentés documentéssem documentésseu documentéssim documentéssiu documentí occ sept val v
τεκμηριώνω

documentari /do.ku.menˈta.ɾi/ /do.ku.mənˈta.ɾi/ /du.ku.mənˈta.ɾi/ n masc
ντοκιμαντέρ

dodecàgon /do.ðeˈka.ɣon/ /do.ðəˈka.ɣon/ /du.ðəˈka.ɣun/ n masc
δωδεκάγωνο

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ n masc
δελφίνι

dogma /ˈdoɡ.ma/ /ˈdoɡ.mə/ n masc
δόγμα

dogmàtic /doɡˈma.tik/ /duɡˈma.tik/ adj masc
δογματικός

dol /ˈdɔɫ/ n masc
πένθος

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ bal dol dolc doldran doldre o doler doldrem doldreu doldria doldrien doldries doldrà doldràs doldré doldríem doldríeu dolem dolen dolent doleu dolga dolguda dolgudes dolguem dolguen dolguera dolgueren dolgueres dolgues dolguessen dolguesses dolguessin dolguessis dolgueu dolgui dolguin dolguis dolgut dolguts dolgué dolguérem dolguéreu dolgués dolguéssem dolguésseu dolguéssim dolguéssiu dolguí dolia dolien dolies dols dolíem dolíeu eiv v.cent val v
πονώ

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ adj
κακός άσχημος
Que fa el mal, que no és bo

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ n
πόνος
Patiment, pena.

dolorosament /do.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /do.ɫoˌɾo.zaˈment/ /do.ɫoˌɾo.zəˈment/ /du.ɫuˌɾo.zəˈmen/ adv
επώδυνα

dolç adj masc
γλυκός

dolçor /doɫˈso/ /doɫˈsoɾ/ /duɫˈso/ n fem
γλυκύτητα

domesticar /do.mes.tiˈka/ /do.mes.tiˈkaɾ/ /du.məs.tiˈka/ alg ant bal cent domestic domestica domesticada domesticades domesticaia domesticaien domesticaies domesticam domesticant domesticar domesticara domesticaran domesticarem domesticaren domesticares domesticareu domesticaria domesticarien domesticaries domesticariva domesticariven domesticarives domesticarà domesticaràs domesticaré domesticaríem domesticaríeu domesticarívem domesticaríveu domesticassen domesticasses domesticassin domesticassis domesticat domesticats domesticau domesticava domesticaven domesticaves domesticavi domesticavo domestico domesticos domesticà domesticàiem domesticàieu domesticàrem domesticàreu domesticàs domesticàssem domesticàsseu domesticàssim domesticàssiu domesticàvem domesticàvets domesticàveu domesticàvom domestique domestiqueguem domestiqueguessa domestiqueguessen domestiqueguesses domestiquegueu domestiquegués domestiqueguéssom domestiqueguéssou domestiquem domestiquen domestiques domestiquessa domestiquessen domestiquesses domestiquessi domestiquessin domestiquessis domestiqueu domestiqui domestiquin domestiquis domestiqués domestiquéssem domestiquésseu domestiquéssim domestiquéssiu domestiquí eiv n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εξημερώνω

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ n masc
κατοικία

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) domina dominada dominades dominam dominant dominar dominara dominaran dominarem dominaren dominares dominareu dominaria dominarien dominaries dominarà dominaràs dominaré dominaríem dominaríeu dominassen dominasses dominassin dominassis dominat dominats dominau dominava dominaven dominaves domine dominem dominen domines dominessen dominesses dominessin dominessis domineu domini dominin dominis domino dominà dominàrem dominàreu dominàs dominàssem dominàsseu dominàssim dominàssiu dominàvem dominàveu dominés dominéssem dominésseu dominéssim dominéssiu dominí domín occ sept val v
δεσπόζω
(intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
(transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domàs /doˈmas/ /duˈmas/ n masc
δαμάσκο

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ adj masc
οικιακός

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ n fem
γυναίκα
Persona del sexe femení.
Muller, independentment de la situació legal.

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ alg bal bal (1) dar don donada donades donam donant donar donara donaran donarem donaren donares donareu donaria donarien donaries donarà donaràs donaré donaríem donaríeu donassen donasses donassin donassis donat donats donau donava donaven donaves done donem donen donessen donesses donessin donessis doneu doni donin donis dono donà donàrem donàreu donàs donàssem donàsseu donàssim donàssiu donàvem donàveu donés donéssem donésseu donéssim donéssiu doní dóna dónes occ sept val v
δίνω
Entregar de franc, regalar.

dopamina /do.paˈmi.na/ /do.pəˈmi.nə/ /du.pəˈmi.nə/ n fem
ντοπαμίνη

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ alg bal dorm dorma dormen dormes dormi dormia dormida dormides dormien dormies dormiguem dormigueu dormim dormin dormint dormir dormira dormiran dormirem dormiren dormires dormireu dormiria dormirien dormiries dormirà dormiràs dormiré dormiríem dormiríeu dormis dormissen dormisses dormissin dormissis dormit dormits dormiu dormo dorms dormí dormíem dormíeu dormírem dormíreu dormís dormíssem dormísseu dormíssim dormíssiu occ sept val v
κοιμάμαι κοιμούμαι

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ n masc
κρεβατοκάμαρα

dos number
δυο δύο

dosi n fem
δόση

dot /ˈdɔt/ n masc
προίκα
Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.

dotze /ˈdo.d͡ze/ number
δώδεκα

dotzena /doˈd͡ze.na/ /doˈd͡zə.nə/ /duˈd͡zɛ.nə/ n fem
ντουζίνα

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ number
δωδέκατος
(ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac n masc
δράκος

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ n fem
δραχμή
Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

dragona /dɾaˈɣo.na/ /dɾəˈɣo.nə/ n fem
δράκαινα

dragó /dɾəˈɣo/ n masc
σαμιαμίδι
Rèptil de la família dels gecònids (Gekkonidae) d’hàbits nocturns, insectívor i amb dits adhesius.

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ n masc
δράμα

drap /ˈdɾap/ n masc
πανί

drassana /dɾaˈsa.na/ n fem
ναυπηγείο

drecera /dɾeˈse.ɾa/ n masc
παράκαμψη
Camí que, en contrast amb una altra ruta més principal, estalvia recorregut.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ adj masc
δεξιός
Referent al cantó oposat a l'esquerre.
ίσιος
Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ n masc
νόμος
Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
δικαίωμα δίκαιο
Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.

dreta /ˈdɾe.ta/ /ˈdɾə.tə/ /ˈdɾɛ.tə/ n fem
δεξιά
Costat dret.

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ n fem
ναρκωτικό

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ n masc
δρυΐδης

duana /duˈa.na/ /duˈa.nə/ n fem
δασμός

dubni n masc
ντούμπνιο

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) dubt dubta dubtada dubtades dubtam dubtant dubtar dubtara dubtaran dubtarem dubtaren dubtares dubtareu dubtaria dubtarien dubtaries dubtarà dubtaràs dubtaré dubtaríem dubtaríeu dubtassen dubtasses dubtassin dubtassis dubtat dubtats dubtau dubtava dubtaven dubtaves dubte dubtem dubten dubtes dubtessen dubtesses dubtessin dubtessis dubteu dubti dubtin dubtis dubto dubtà dubtàrem dubtàreu dubtàs dubtàssem dubtàsseu dubtàssim dubtàssiu dubtàvem dubtàveu dubtés dubtéssem dubtésseu dubtéssim dubtéssiu dubtí occ sept val v
αμφιβάλλω
(intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ n masc
αμφιβολία

dubtós /dupˈtos/ adj masc
αμφίβολος

duc n masc
μπούφος
Ocell pertanyent a la família dels estrígids (Bubo bubo).
δούκας
Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

dugong /duˈɣɔŋ/ /duˈɣɔŋk/ /duˈɣɔŋk/ n masc
ντιγκόνγκ

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ n fem
αμμόλοφος θίνα

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ n masc
δωδεκαδάκτυλο

duquessa /duˈke.sa/ /duˈkə.sə/ /duˈkɛ.sə/ n fem
δούκισσα

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ preposition
κατά

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) dur dura durada durades duram durant durar durara duraran durarem duraren durares durareu duraria durarien duraries durarà duraràs duraré duraríem duraríeu durassen durasses durassin durassis durat durats durau durava duraven duraves dure durem duren dures duressen duresses duressin duressis dureu duri durin duris duro durà duràrem duràreu duràs duràssem duràsseu duràssim duràssiu duràvem duràveu durés duréssem durésseu duréssim duréssiu durí occ sept val v
διαρκώ

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ n fem
ντουζιέρα ντους
Bany pres en una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ n masc
δάκτυλος
(literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ adj
Δαλμάτης
Relatiu o pertanyent a Dalmàcia.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ n masc
Δαλμάτης
(invariable) Antiga llengua romànica parlada a l'actual Dalmàcia.
(epicè) Tipus de gos de talla mitjana amb pelatge blanc i taques negres.

dàlmata /ˈdaɫ.ma.ta/ /ˈdaɫ.mə.tə/ n neut
Δαλμάτης
Persona que habita o és originària de Dalmàcia.

dàtil n masc
χουρμάς

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ n fem
δεκαετία
Període de deu anys.

dèdal /ˈdɛ.ðaɫ/ /ˈdɛ.ðəɫ/ n masc
λαβύρινθος
Laberint com a joc.

dèficit /ˈdɛ.fi.sit/ n masc
έλλειμμα

dèspota /ˈdɛs.po.ta/ /ˈdɛs.po.tə/ /ˈdɛs.pu.tə/ n neut
δεσπότης

déu n masc
θεός θεά

díode n masc
δίοδος

díptic /ˈdip.tik/ n masc
δίπτυχο

dòcil /ˈdɔ.siɫ/ adj
υπάκουος
Que accepta les normes.

dòlar /ˈdɔ.ɫaɾ/ n masc
δολάριο

dònut /ˈdɔ.nut/ n masc
λουκουμάς
Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

ebenista /e.beˈnis.ta/ /e.beˈnis.te/ /ə.βəˈnis.tə/ n neut
επιπλοποιός
Persona que treballa amb fustes fines.

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ adj masc
εκκλησιαστικός
Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclipsi /eˈkɫip.si/ n masc
εκλείψη

eclèctic /eˈkɫɛk.tik/ /əˈkɫɛk.tik/ adj masc
εκλεκτικός

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ n masc
ηχώ αντήχηση

ecoansietat /ˌe.ko.an.si.eˈtat/ /ˌɛ.ko.ən.si.əˈtat/ /ˌɛ.ku.ən.si.əˈtat/ n fem
οικο-άγχος

ecografia /ˌe.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ˌɛ.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌɛ.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
υπερηχογραφία

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ n fem
οικονομικά
Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ adv
οικονομικά

edat /eˈðat/ n fem
ηλικία
Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
εποχή ηλικία
Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edició /e.ði.siˈo/ /ə.ði.siˈo/ n fem
έκδοση

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ n masc
διάταγμα

edifici /e.ðiˈfi.si/ n masc
κτίριο κτήριο

educació /e.ðu.ka.siˈo/ n fem
εκπαίδευση
Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ adj masc
ευγενικός

educatiu /e.ðu.kaˈtiw/ /ə.ðu.kəˈtiw/ adj masc
εκπαιδευτικός
Que educa, que transmet coneixements, actituds, valors o formes de cultura, que serveix per a transmetre'ls.

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ n fem
εφ

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ n masc
αποτέλεσμα

efecte hivernacle n masc
φαινόμενο του θερμοκηπίου

efectiu /e.fekˈtiw/ /ə.fəkˈtiw/ n masc
μετρητά
Diner líquid, o en metàl·lic típicament en forma de paper moneda.

efeminat /e.fe.miˈnat/ /ə.fə.miˈnat/ adj
θηλυπρεπής

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ n fem
αποτελεσματικότητα

efímer /eˈfi.meɾ/ /əˈfi.mər/ adj masc
εφήμερος
Que té una duració màxima d'un dia.
De duració molt breu.

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ egípcia adj masc
αιγυπτιακός
Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ n masc
Αιγύπτιος
Persona que habita o és originària d'Egipte.
αιγυπτιακά
(masculí singular) Llengua afroasiàtica parlada a l'Antic Egipte.

eglefí /e.ɣɫeˈfi/ /ə.ɣɫəˈfi/ n masc
βακαλάος

egocentrisme /e.ɣo.senˈtɾiz.me/ /ə.ɣo.sənˈtɾiz.mə/ /ə.ɣu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
εγωκεντρισμός

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ n masc
εγωισμός

egoista /e.ɣoˈis.ta/ /e.ɣoˈis.te/ /ə.ɣoˈis.tə/ /ə.ɣuˈis.tə/ adj
εγωιστής

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ n fem
φοράδα

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ n fem
εργαλείο
Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ n masc
αϊνστάνιο

eix /ˈejʃ/ n masc
άξονας
Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ n masc
σμήνος

eixamplar /aj.ʃamˈpɫa/ /e.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫaɾ/ /ə.ʃəmˈpɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) eixampl eixampla eixamplada eixamplades eixamplam eixamplant eixamplar eixamplara eixamplaran eixamplarem eixamplaren eixamplares eixamplareu eixamplaria eixamplarien eixamplaries eixamplarà eixamplaràs eixamplaré eixamplaríem eixamplaríeu eixamplassen eixamplasses eixamplassin eixamplassis eixamplat eixamplats eixamplau eixamplava eixamplaven eixamplaves eixample eixamplem eixamplen eixamples eixamplessen eixamplesses eixamplessin eixamplessis eixampleu eixampli eixamplin eixamplis eixamplo eixamplà eixamplàrem eixamplàreu eixamplàs eixamplàssem eixamplàsseu eixamplàssim eixamplàssiu eixamplàvem eixamplàveu eixamplés eixampléssem eixamplésseu eixampléssim eixampléssiu eixamplí occ sept val v
διευρύνω

eixir /ejˈʃi/ /ejˈʃiɾ/ /eˈʃi/ /iˈʃi/ /əˈʃi/ alg bal eixia eixida eixides eixien eixies eixiguem eixigueu eixim eixint eixir eixiran eixirem eixiren eixires eixireu eixiria eixirien eixiries eixirà eixiràs eixiré eixiríem eixiríeu eixissin eixissis eixit eixits eixiu eixí eixíem eixíeu eixírem eixíreu eixís eixíssim eixíssiu isc isca isquem isquen isquera isqueren isqueres isques isquessen isquesses isqueu isqué isquérem isquéreu isqués isquéssem isquésseu isquí ix ixen ixes ixi ixin ixis ixo n-occ occ sept val v
βγαίνω

eixugacabells /e.ʃu.ɣa.kaˈβeʎʃ/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈbeʎs/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈβeʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbəʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbɛʎs/ n masc
πιστολάκι

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) eixug eixuga eixugada eixugades eixugam eixugant eixugar eixugara eixugaran eixugarem eixugaren eixugares eixugareu eixugaria eixugarien eixugaries eixugarà eixugaràs eixugaré eixugaríem eixugaríeu eixugassen eixugasses eixugassin eixugassis eixugat eixugats eixugau eixugava eixugaven eixugaves eixugo eixugue eixuguem eixuguen eixugues eixuguessen eixuguesses eixuguessin eixuguessis eixugueu eixugui eixuguin eixuguis eixugués eixuguéssem eixuguésseu eixuguéssim eixuguéssiu eixuguí eixugà eixugàrem eixugàreu eixugàs eixugàssem eixugàsseu eixugàssim eixugàssiu eixugàvem eixugàveu occ sept val v
σκουπίζω
Llevar la humitat superficial d'una cosa.

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ n fem
ελ

elecció /e.ɫek.siˈo/ n fem
εκλογή

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ adj
εκλογικός

electorat /e.ɫek.toˈɾat/ /ə.ɫək.toˈɾat/ /ə.ɫək.tuˈɾat/ n masc
εκλογικό σώμα

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ n fem
ηλεκτρισμός

electrocardiograma /eˌɫek.tɾo.kaɾ.ði.oˈɣɾa.ma/ /əˌɫɛk.tɾo.kəɾ.ði.oˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.di.uˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.ði.uˈɣɾa.mə/ n masc
ηλεκτροκαρδιογράφημα

electrònic /e.ɫekˈtɾɔ.nik/ /ə.ɫəkˈtɾɔ.nik/ adj masc
ηλεκτρονιακός
Relatiu als electrons.
Relatiu a la electrònica.

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ n fem
ηλεκτρονική

electró /e.ɫekˈtɾo/ n masc
ηλεκτρόνιο

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ n masc
ελέφαντας
Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elefant marí n masc
θαλάσσιος ελέφαντας

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ adj
κομψός

elegia /e.ɫeˈd͡ʒi.a/ /e.ɫeˈʒi.a/ /ə.ɫəˈʒi.ə/ n fem
ελεγεία

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ bal elegeix elegeixen elegeixes elegeixi elegeixin elegeixis elegeixo elegesc elegesqui elegesquin elegesquis elegia elegida elegides elegien elegies elegiguem elegigueu elegim elegint elegir elegira elegiran elegirem elegiren elegires elegireu elegiria elegirien elegiries elegirà elegiràs elegiré elegiríem elegiríeu elegisc elegisca elegisquen elegisques elegissen elegisses elegissin elegissis elegit elegits elegiu elegix elegixen elegixes elegixo elegí elegíem elegíeu elegírem elegíreu elegís elegíssem elegísseu elegíssim elegíssiu n-occ occ sept val v
διαλέγω
Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.
εκλέγω
Nomenar algú per elecció per a un càrrec o dignitat.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ n masc
ουσία στοιχείο
Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
στοιχείο
(química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic n masc
χημικό στοιχείο

elevar al quadrat v
υψώνω στο τετράγωνο

elit /eˈɫit/ /əˈɫit/ n fem
αφρόκρεμα

ell /ˈɛʎ/ pronoun
αυτός

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ pronoun
αυτή

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ pronoun
αυτές

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ pronoun
αυτοί

eloqüència /e.ɫoˈkwɛn.si.a/ /ə.ɫuˈkwɛn.si.ə/ n fem
ευγλωττία

elusió fiscal n fem
φοροαποφυγή

el·lipse /eɫˈɫip.se/ /eˈɫip.se/ /əɫˈɫip.sə/ /əˈɫip.sə/ n fem
έλλειψη

el·lipsi /eɫˈɫip.si/ /eˈɫip.si/ /əɫˈɫip.si/ /əˈɫip.si/ n fem
έλλειψη

elèctricament /eˌɫɛk.tɾi.kaˈmen/ /eˌɫɛk.tɾi.kaˈment/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈmen/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈment/ adv
ηλεκτρικά

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ n fem
έμ

emancipació /e.man.si.pa.siˈo/ /ə.mən.si.pə.siˈo/ n fem
χειραφέτηση

embarbussament /em.baɾ.βu.saˈmen/ /əm.bər.bu.səˈmen/ n masc
γλωσσοδέτης
Joc de paraules amb dificultat de pronúncia basant-se en la similitud dels sons que contenen.

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ n masc
εγκυμοσύνη
Estat de la dona prenyada.

embassament /em.ba.saˈmen/ /em.ba.saˈment/ /əm.bə.səˈmen/ /əm.bə.səˈment/ n masc
δροταμιευτήρας

embenar /am.beˈna/ /am.beˈnaɾ/ /em.beˈna/ /em.beˈnaɾ/ alg ant bal cent eiv embena embenada embenades embenaia embenaien embenaies embenam embenant embenar embenara embenaran embenarem embenaren embenares embenareu embenaria embenarien embenaries embenariva embenariven embenarives embenarà embenaràs embenaré embenaríem embenaríeu embenarívem embenaríveu embenassen embenasses embenassin embenassis embenat embenats embenau embenava embenaven embenaves embenavi embenavo embene embeneguem embeneguessa embeneguessen embeneguesses embenegueu embenegués embeneguéssom embeneguéssou embenem embenen embenes embenessa embenessen embenesses embenessi embenessin embenessis embeneu embeni embenin embenis embeno embenos embenà embenàiem embenàieu embenàrem embenàreu embenàs embenàssem embenàsseu embenàssim embenàssiu embenàvem embenàvets embenàveu embenàvom embenés embenéssem embenésseu embenéssim embenéssiu embení embèn n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
επιδένω

emblanquinar /am.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈnaɾ/ /əm.bɫəŋ.kiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) emblanquina emblanquinada emblanquinades emblanquinam emblanquinant emblanquinar emblanquinara emblanquinaran emblanquinarem emblanquinaren emblanquinares emblanquinareu emblanquinaria emblanquinarien emblanquinaries emblanquinarà emblanquinaràs emblanquinaré emblanquinaríem emblanquinaríeu emblanquinassen emblanquinasses emblanquinassin emblanquinassis emblanquinat emblanquinats emblanquinau emblanquinava emblanquinaven emblanquinaves emblanquine emblanquinem emblanquinen emblanquines emblanquinessen emblanquinesses emblanquinessin emblanquinessis emblanquineu emblanquini emblanquinin emblanquinis emblanquino emblanquinà emblanquinàrem emblanquinàreu emblanquinàs emblanquinàssem emblanquinàsseu emblanquinàssim emblanquinàssiu emblanquinàvem emblanquinàveu emblanquinés emblanquinéssem emblanquinésseu emblanquinéssim emblanquinéssiu emblanquiní emblanquín occ sept val v
ασβεστώνω

emblema /emˈbɫe.ma/ /əmˈbɫɛ.mə/ n masc
έμβλημα

embolicar /am.bo.ɫiˈka/ /am.bo.ɫiˈkaɾ/ /am.bu.ɾiˈka/ /em.bo.ɫiˈka/ /em.bo.ɫiˈkaɾ/ /əm.bo.ɫiˈka/ /əm.bu.ɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) embolic embolica embolicada embolicades embolicam embolicant embolicar embolicara embolicaran embolicarem embolicaren embolicares embolicareu embolicaria embolicarien embolicaries embolicarà embolicaràs embolicaré embolicaríem embolicaríeu embolicassen embolicasses embolicassin embolicassis embolicat embolicats embolicau embolicava embolicaven embolicaves embolico embolicà embolicàrem embolicàreu embolicàs embolicàssem embolicàsseu embolicàssim embolicàssiu embolicàvem embolicàveu embolique emboliquem emboliquen emboliques emboliquessen emboliquesses emboliquessin emboliquessis emboliqueu emboliqui emboliquin emboliquis emboliqués emboliquéssem emboliquésseu emboliquéssim emboliquéssiu emboliquí occ sept val v
τυλίγω
Cobrir una o més coses amb un embolcall.

embornal /em.boɾˈnaɫ/ /əm.boɾˈnaɫ/ /əm.burˈnaɫ/ n masc
υπόνομος
(obres públiques) Forat en una calçada per a desguassar l’aigua de pluja.

emboscar /am.bosˈka/ /em.bosˈka/ /em.bosˈkaɾ/ /əm.bosˈka/ /əm.busˈka/ alg ant bal cent eiv embosc embosca emboscada emboscades emboscaia emboscaien emboscaies emboscam emboscant emboscar emboscara emboscaran emboscarem emboscaren emboscares emboscareu emboscaria emboscarien emboscaries emboscariva emboscariven emboscarives emboscarà emboscaràs emboscaré emboscaríem emboscaríeu emboscarívem emboscaríveu emboscassen emboscasses emboscassin emboscassis emboscat emboscats emboscau emboscava emboscaven emboscaves emboscavi emboscavo embosco emboscos emboscà emboscàiem emboscàieu emboscàrem emboscàreu emboscàs emboscàssem emboscàsseu emboscàssim emboscàssiu emboscàvem emboscàvets emboscàveu emboscàvom embosque embosqueguem embosqueguessa embosqueguessen embosqueguesses embosquegueu embosquegués embosqueguéssom embosqueguéssou embosquem embosquen embosques embosquessa embosquessen embosquesses embosquessi embosquessin embosquessis embosqueu embosqui embosquin embosquis embosqués embosquéssem embosquésseu embosquéssim embosquéssiu embosquí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ενεδρεύω

embotellar /em.bo.teˈʎa/ /em.bo.teˈʎaɾ/ /əm.bo.təˈʎa/ /əm.bu.təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) embotell embotella embotellada embotellades embotellam embotellant embotellar embotellara embotellaran embotellarem embotellaren embotellares embotellareu embotellaria embotellarien embotellaries embotellarà embotellaràs embotellaré embotellaríem embotellaríeu embotellassen embotellasses embotellassin embotellassis embotellat embotellats embotellau embotellava embotellaven embotellaves embotelle embotellem embotellen embotelles embotellessen embotellesses embotellessin embotellessis embotelleu embotelli embotellin embotellis embotello embotellà embotellàrem embotellàreu embotellàs embotellàssem embotellàsseu embotellàssim embotellàssiu embotellàvem embotellàveu embotellés embotelléssem embotellésseu embotelléssim embotelléssiu embotellí occ sept val v
εμφιαλώνω

embragatge /em.bɾaˈɣa.d͡ʒe/ n masc
συμπλέκτης

embriac /em.bɾiˈak/ embriaga adj masc
μεθυσμένος

embriac /em.bɾiˈak/ n masc
μέθυσος

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ n fem
μέθη

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ n masc
χωνί
Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.

emfàticament /eɱˌfa.ti.kaˈmen/ /eɱˌfa.ti.kaˈment/ /əɱˌfa.ti.kəˈmen/ /əɱˌfa.ti.kəˈment/ adv
εμφατικά

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
αποδήμηση

eminent /e.miˈnen/ /e.miˈnent/ /ə.miˈnen/ /ə.miˈnent/ adj
διακεκριμένος

eminentment /e.miˌnemˈmen/ /e.miˌnemˈment/ /ə.miˌnemˈmen/ /ə.miˌnemˈment/ adv
εξόχως

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ n masc
εμίρης

emissió /e.mi.siˈo/ /ə.mi.siˈo/ n fem
εκπομπή

emmarcar /em.marˈka/ /em.maɾˈka/ /em.maɾˈkaɾ/ /əm.mərˈka/ alg ant bal cent eiv emmarc emmarca emmarcada emmarcades emmarcaia emmarcaien emmarcaies emmarcam emmarcant emmarcar emmarcara emmarcaran emmarcarem emmarcaren emmarcares emmarcareu emmarcaria emmarcarien emmarcaries emmarcariva emmarcariven emmarcarives emmarcarà emmarcaràs emmarcaré emmarcaríem emmarcaríeu emmarcarívem emmarcaríveu emmarcassen emmarcasses emmarcassin emmarcassis emmarcat emmarcats emmarcau emmarcava emmarcaven emmarcaves emmarcavi emmarcavo emmarco emmarcos emmarcà emmarcàiem emmarcàieu emmarcàrem emmarcàreu emmarcàs emmarcàssem emmarcàsseu emmarcàssim emmarcàssiu emmarcàvem emmarcàvets emmarcàveu emmarcàvom emmarque emmarqueguem emmarqueguessa emmarqueguessen emmarqueguesses emmarquegueu emmarquegués emmarqueguéssom emmarqueguéssou emmarquem emmarquen emmarques emmarquessa emmarquessen emmarquesses emmarquessi emmarquessin emmarquessis emmarqueu emmarqui emmarquin emmarquis emmarqués emmarquéssem emmarquésseu emmarquéssim emmarquéssiu emmarquí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καδράρω

emmordassar /em.mor.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsaɾ/ /əm.moɾ.ðəˈsa/ /əm.mur.dəˈsa/ /əm.mur.ðəˈsa/ alg ant bal cent eiv emmordassa emmordassada emmordassades emmordassaia emmordassaien emmordassaies emmordassam emmordassant emmordassar emmordassara emmordassaran emmordassarem emmordassaren emmordassares emmordassareu emmordassaria emmordassarien emmordassaries emmordassariva emmordassariven emmordassarives emmordassarà emmordassaràs emmordassaré emmordassaríem emmordassaríeu emmordassarívem emmordassaríveu emmordassassen emmordassasses emmordassassin emmordassassis emmordassat emmordassats emmordassau emmordassava emmordassaven emmordassaves emmordassavi emmordassavo emmordasse emmordasseguem emmordasseguessa emmordasseguessen emmordasseguesses emmordassegueu emmordassegués emmordasseguéssom emmordasseguéssou emmordassem emmordassen emmordasses emmordassessa emmordassessen emmordassesses emmordassessi emmordassessin emmordassessis emmordasseu emmordassi emmordassin emmordassis emmordasso emmordassos emmordassà emmordassàiem emmordassàieu emmordassàrem emmordassàreu emmordassàs emmordassàssem emmordassàsseu emmordassàssim emmordassàssiu emmordassàvem emmordassàvets emmordassàveu emmordassàvom emmordassés emmordasséssem emmordassésseu emmordasséssim emmordasséssiu emmordassí emmordàs n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
φιμώνω

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ n fem
συναίσθημα συγκίνηση

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ alg ant bal cent eiv empassa empassada empassades empassaia empassaien empassaies empassam empassant empassar empassara empassaran empassarem empassaren empassares empassareu empassaria empassarien empassaries empassariva empassariven empassarives empassarà empassaràs empassaré empassaríem empassaríeu empassarívem empassaríveu empassassen empassasses empassassin empassassis empassat empassats empassau empassava empassaven empassaves empassavi empassavo empasse empasseguem empasseguessa empasseguessen empasseguesses empassegueu empassegués empasseguéssom empasseguéssou empassem empassen empasses empassessa empassessen empassesses empassessi empassessin empassessis empasseu empassi empassin empassis empasso empassos empassà empassàiem empassàieu empassàrem empassàreu empassàs empassàssem empassàsseu empassàssim empassàssiu empassàvem empassàvets empassàveu empassàvom empassés empasséssem empassésseu empasséssim empasséssiu empassí empàs n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καταπίνω

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ n fem
ενσυναίσθηση

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ n masc
μπόλι

empeltar /em.peɫˈta/ /em.peɫˈtaɾ/ /əm.pəɫˈta/ alg ant bal cent eiv empelt empelta empeltada empeltades empeltaia empeltaien empeltaies empeltam empeltant empeltar empeltara empeltaran empeltarem empeltaren empeltares empeltareu empeltaria empeltarien empeltaries empeltariva empeltariven empeltarives empeltarà empeltaràs empeltaré empeltaríem empeltaríeu empeltarívem empeltaríveu empeltassen empeltasses empeltassin empeltassis empeltat empeltats empeltau empeltava empeltaven empeltaves empeltavi empeltavo empelte empelteguem empelteguessa empelteguessen empelteguesses empeltegueu empeltegués empelteguéssom empelteguéssou empeltem empelten empeltes empeltessa empeltessen empeltesses empeltessi empeltessin empeltessis empelteu empelti empeltin empeltis empelto empeltos empelts empeltà empeltàiem empeltàieu empeltàrem empeltàreu empeltàs empeltàssem empeltàsseu empeltàssim empeltàssiu empeltàvem empeltàvets empeltàveu empeltàvom empeltés empeltéssem empeltésseu empeltéssim empeltéssiu empeltí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εμβολιάζω

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ alg ant bal cent eiv empent empenta empentada empentades empentaia empentaien empentaies empentam empentant empentar empentara empentaran empentarem empentaren empentares empentareu empentaria empentarien empentaries empentariva empentariven empentarives empentarà empentaràs empentaré empentaríem empentaríeu empentarívem empentaríveu empentassen empentasses empentassin empentassis empentat empentats empentau empentava empentaven empentaves empentavi empentavo empente empenteguem empenteguessa empenteguessen empenteguesses empentegueu empentegués empenteguéssom empenteguéssou empentem empenten empentes empentessa empentessen empentesses empentessi empentessin empentessis empenteu empenti empentin empentis empento empentos empents empentà empentàiem empentàieu empentàrem empentàreu empentàs empentàssem empentàsseu empentàssim empentàssiu empentàvem empentàvets empentàveu empentàvom empentés empentéssem empentésseu empentéssim empentéssiu empentí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
σπρώχνω
Donar una empenta.

empenya /amˈpe.ɲa/ /emˈpe.ɲa/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ n fem
κουντεπιέ
Part superior del peu des del turmell fins als dits.
Part superior del calçat.

empenyorar /em.pe.ɲoˈɾa/ /em.pe.ɲoˈɾaɾ/ /əm.pə.ɲoˈɾa/ /əm.pə.ɲuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) empenyor empenyora empenyorada empenyorades empenyoram empenyorant empenyorar empenyorara empenyoraran empenyorarem empenyoraren empenyorares empenyorareu empenyoraria empenyorarien empenyoraries empenyorarà empenyoraràs empenyoraré empenyoraríem empenyoraríeu empenyorassen empenyorasses empenyorassin empenyorassis empenyorat empenyorats empenyorau empenyorava empenyoraven empenyoraves empenyore empenyorem empenyoren empenyores empenyoressen empenyoresses empenyoressin empenyoressis empenyoreu empenyori empenyorin empenyoris empenyoro empenyorà empenyoràrem empenyoràreu empenyoràs empenyoràssem empenyoràsseu empenyoràssim empenyoràssiu empenyoràvem empenyoràveu empenyorés empenyoréssem empenyorésseu empenyoréssim empenyoréssiu empenyorí occ sept val v
ενεχυριάζω
Donar en penyora o per penyora.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ n masc
αυτοκράτορας
Cap d'un imperi.

empirisme /em.piˈɾiz.me/ /əm.piˈɾiz.mə/ n masc
εμπειριοκρατία

emplenar /em.pɫeˈna/ /em.pɫeˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) emplena emplenada emplenades emplenam emplenant emplenar emplenara emplenaran emplenarem emplenaren emplenares emplenareu emplenaria emplenarien emplenaries emplenarà emplenaràs emplenaré emplenaríem emplenaríeu emplenassen emplenasses emplenassin emplenassis emplenat emplenats emplenau emplenava emplenaven emplenaves emplene emplenem emplenen emplenes emplenessen emplenesses emplenessin emplenessis empleneu empleni emplenin emplenis empleno emplenà emplenàrem emplenàreu emplenàs emplenàssem emplenàsseu emplenàssim emplenàssiu emplenàvem emplenàveu emplenés emplenéssem emplenésseu emplenéssim emplenéssiu emplení emplèn occ sept val v
γεμίζω
Completar un document amb les dades demanades.

emporprar /em.porˈpɾa/ /em.poɾˈpɾa/ /em.poɾˈpɾaɾ/ /əm.poɾˈpɾa/ /əm.purˈpɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) emporpr emporpra emporprada emporprades emporpram emporprant emporprar emporprara emporpraran emporprarem emporpraren emporprares emporprareu emporpraria emporprarien emporpraries emporprarà emporpraràs emporpraré emporpraríem emporpraríeu emporprassen emporprasses emporprassin emporprassis emporprat emporprats emporprau emporprava emporpraven emporpraves emporpre emporprem emporpren emporpres emporpressen emporpresses emporpressin emporpressis emporpreu emporpri emporprin emporpris emporpro emporprà emporpràrem emporpràreu emporpràs emporpràssem emporpràsseu emporpràssim emporpràssiu emporpràvem emporpràveu emporprés emporpréssem emporprésseu emporpréssim emporpréssiu emporprí occ sept val v
πορφυρίζω

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ n fem
αποτύπωμα

empresa /emˈpɾe.za/ /əmˈpɾə.zə/ /əmˈpɾɛ.zə/ n fem
επιχείρηση

empresa matriu n fem
μητρική εταιρεία

empresonament /em.pɾe.zo.naˈmen/ /em.pɾe.zo.naˈment/ /əm.pɾə.zo.nəˈment/ /əm.pɾə.zu.nəˈmen/ n masc
φυλάκιση

empresonar /am.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈnaɾ/ /əm.pɾə.zoˈna/ /əm.pɾə.zuˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) empreson empresona empresonada empresonades empresonam empresonant empresonar empresonara empresonaran empresonarem empresonaren empresonares empresonareu empresonaria empresonarien empresonaries empresonarà empresonaràs empresonaré empresonaríem empresonaríeu empresonassen empresonasses empresonassin empresonassis empresonat empresonats empresonau empresonava empresonaven empresonaves empresone empresonem empresonen empresones empresonessen empresonesses empresonessin empresonessis empresoneu empresoni empresonin empresonis empresono empresonà empresonàrem empresonàreu empresonàs empresonàssem empresonàsseu empresonàssim empresonàssiu empresonàvem empresonàveu empresonés empresonéssem empresonésseu empresonéssim empresonéssiu empresoní occ sept val v
φυλακίζω

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ bal empenc empenguem empengueren empengueres empenguessin empenguessis empengueu empengui empenguin empenguis empengué empenguérem empenguéreu empengués empenguéssim empenguéssiu empenguí empeny empenya empenyem empenyen empenyent empenyera empenyeran empenyerem empenyeren empenyeres empenyereu empenyeria empenyerien empenyeries empenyerà empenyeràs empenyeré empenyeríem empenyeríeu empenyes empenyessen empenyesses empenyessin empenyessis empenyeu empenyi empenyia empenyien empenyies empenyin empenyis empenyo empenys empenyé empenyérem empenyéreu empenyés empenyéssem empenyésseu empenyéssim empenyéssiu empenyí empenyíem empenyíeu empesa empeses empesos empènyer empès empés occ sept val v
σπρώχνω
Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.

empíricament /emˌpi.ɾi.kaˈmen/ /emˌpi.ɾi.kaˈment/ /əmˌpi.ɾi.kəˈmen/ /əmˌpi.ɾi.kəˈment/ adv
εμπειρικά

en Pau, en Pere i en Berenguera pn
κάθε καρυδιάς καρύδι

en cas que conjunction
σε περίπτωση που

en pau descansi idiom
αναπαύσου εν ειρήνη

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ n fem
εν

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enamor enamora enamorada enamorades enamoram enamorant enamorar enamorara enamoraran enamorarem enamoraren enamorares enamorareu enamoraria enamorarien enamoraries enamorarà enamoraràs enamoraré enamoraríem enamoraríeu enamorassen enamorasses enamorassin enamorassis enamorat enamorats enamorau enamorava enamoraven enamoraves enamore enamorem enamoren enamores enamoressen enamoresses enamoressin enamoressis enamoreu enamori enamorin enamoris enamoro enamorà enamoràrem enamoràreu enamoràs enamoràssem enamoràsseu enamoràssim enamoràssiu enamoràvem enamoràveu enamorés enamoréssem enamorésseu enamoréssim enamoréssiu enamorí occ sept val v
ερωτεύομαι
(pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

encaixar /aŋ.kajˈʃa/ /aŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kajˈʃa/ /eŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kaˈʃa/ /əŋ.kəˈʃa/ alg ant bal cent eiv encaix encaixa encaixada encaixades encaixaia encaixaien encaixaies encaixam encaixant encaixar encaixara encaixaran encaixarem encaixaren encaixares encaixareu encaixaria encaixarien encaixaries encaixariva encaixariven encaixarives encaixarà encaixaràs encaixaré encaixaríem encaixaríeu encaixarívem encaixaríveu encaixassen encaixasses encaixassin encaixassis encaixat encaixats encaixau encaixava encaixaven encaixaves encaixavi encaixavo encaixe encaixeguem encaixeguessa encaixeguessen encaixeguesses encaixegueu encaixegués encaixeguéssom encaixeguéssou encaixem encaixen encaixes encaixessa encaixessen encaixesses encaixessi encaixessin encaixessis encaixeu encaixi encaixin encaixis encaixo encaixos encaixs encaixà encaixàiem encaixàieu encaixàrem encaixàreu encaixàs encaixàssem encaixàsseu encaixàssim encaixàssiu encaixàvem encaixàvets encaixàveu encaixàvom encaixés encaixéssem encaixésseu encaixéssim encaixéssiu encaixí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κάνω
Col·locar un objecte, normalment una peça, en el lloc ajustat que li correspon.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ n masc
ξόρκι

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ adv
ακόμα

encefalitis /en.se.faˈɫi.tis/ /ən.sə.fəˈɫi.tis/ n fem
εγκεφαλίτιδα

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ bal encenc encendran encendre encendrem encendreu encendria encendrien encendries encendrà encendràs encendré encendríem encendríeu encenem encenen encenent enceneu encenga encenguem encenguen encenguera encengueren encengueres encengues encenguessen encenguesses encenguessin encenguessis encengueu encengui encenguin encenguis encengué encenguérem encenguéreu encengués encenguéssem encenguésseu encenguéssim encenguéssiu encenguí encenia encenien encenies encens enceníem enceníeu encesa enceses encesos encès encén encés occ val v
ανάβω
Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ n masc
αναπτήρας

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ n masc
λιβάνι

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ n masc
μαρούλι
Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ n fem
εγκυκλοπαίδεια

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ n fem
αμόνι
Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.

enclític /eŋˈkɫi.tik/ /əŋˈkɫi.tik/ adj masc
εγκλιτικό

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ alg ant bal centr eiv encongeix encongeixa encongeixen encongeixes encongeixi encongeixin encongeixis encongeixo encongeixs encongesc encongesca encongesquen encongesques encongesqui encongesquin encongesquis encongia encongida encongides encongien encongies encongiguem encongiguera encongigueren encongigueres encongiguessen encongiguesses encongiguessin encongiguessis encongigueu encongigueva encongigueven encongigueves encongigué encongiguérem encongiguéreu encongigués encongiguéssem encongiguésseu encongiguéssim encongiguéssiu encongiguévem encongiguéveu encongim encongint encongir encongira encongiran encongirem encongiren encongires encongireu encongiria encongirien encongiries encongiriva encongiriven encongirives encongirà encongiràs encongiré encongiríem encongiríeu encongirívem encongiríveu encongisc encongisca encongisco encongiscos encongisquem encongisquen encongisques encongisqueu encongissa encongissen encongisses encongissi encongissin encongissis encongist encongit encongits encongiu encongiva encongiven encongives encongix encongixa encongixen encongixes encongixi encongixin encongixis encongixo encongixos encongí encongíem encongíets encongíeu encongírem encongíreu encongís encongíscon encongíssem encongísseu encongíssim encongíssiu encongíssom encongíssou encongívem encongíveu encongíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποτραβιέμαι

encoratjar /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /əŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ alg bal cent eiv encoratge encoratgeguem encoratgeguessa encoratgeguessen encoratgeguesses encoratgegueu encoratgegués encoratgeguéssom encoratgeguéssou encoratgem encoratgen encoratges encoratgessa encoratgessen encoratgesses encoratgessi encoratgessin encoratgessis encoratgeu encoratgi encoratgin encoratgis encoratgés encoratgéssem encoratgésseu encoratgéssim encoratgéssiu encoratgí encoratj encoratja encoratjada encoratjades encoratjaia encoratjaien encoratjaies encoratjaieu encoratjam encoratjant encoratjar encoratjara encoratjaran encoratjarem encoratjaren encoratjares encoratjareu encoratjaria encoratjarien encoratjaries encoratjariva encoratjariven encoratjarives encoratjarà encoratjaràs encoratjaré encoratjaríem encoratjaríeu encoratjarívem encoratjaríveu encoratjassen encoratjasses encoratjassin encoratjassis encoratjat encoratjats encoratjau encoratjava encoratjaven encoratjaves encoratjavi encoratjavo encoratjo encoratjos encoratjà encoratjàiem encoratjàrem encoratjàreu encoratjàs encoratjàssem encoratjàsseu encoratjàssim encoratjàssiu encoratjàvem encoratjàveu encoratjàvom n-occ nota1 occ sept v.cent val v
ενθαρρύνω

encunyar /aŋ.kuˈɲa/ /aŋ.kuˈɲaɾ/ /eŋ.kuˈɲa/ /eŋ.kuˈɲaɾ/ /əŋ.kuˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) encuny encunya encunyada encunyades encunyam encunyant encunyar encunyara encunyaran encunyarem encunyaren encunyares encunyareu encunyaria encunyarien encunyaries encunyarà encunyaràs encunyaré encunyaríem encunyaríeu encunyassen encunyasses encunyassin encunyassis encunyat encunyats encunyau encunyava encunyaven encunyaves encunye encunyem encunyen encunyes encunyessen encunyesses encunyessin encunyessis encunyeu encunyi encunyin encunyis encunyo encunyà encunyàrem encunyàreu encunyàs encunyàssem encunyàsseu encunyàssim encunyàssiu encunyàvem encunyàveu encunyés encunyéssem encunyésseu encunyéssim encunyéssiu encunyí occ sept val v
επινοώ
Batre un metall fortament perquè en surti una forma, per exemple: una medalla, una moneda.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ adv
εμπρός
En direcció a la banda del davant.

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ n masc
επομένη

endevinació /an.de.βi.na.siˈo/ /en.de.vi.na.siˈo/ /en.de.βi.na.siˈo/ /ən.də.vi.nə.siˈo/ /ən.də.βi.nə.siˈo/ n fem
μαντεία

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ n fem
αίνιγμα γρίφος

endocarditis /en.do.kaɾˈði.tis/ /ən.do.kəɾˈði.tis/ /ən.du.kərˈdi.tis/ /ən.du.kərˈði.tis/ n fem
ενδοκαρδίτιδα

endollar /en.doˈʎa/ /en.doˈʎaɾ/ /ən.doˈʎa/ /ən.duˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) endoll endolla endollada endollades endollam endollant endollar endollara endollaran endollarem endollaren endollares endollareu endollaria endollarien endollaries endollarà endollaràs endollaré endollaríem endollaríeu endollassen endollasses endollassin endollassis endollat endollats endollau endollava endollaven endollaves endolle endollem endollen endolles endollessen endollesses endollessin endollessis endolleu endolli endollin endollis endollo endollà endollàrem endollàreu endollàs endollàssem endollàsseu endollàssim endollàssiu endollàvem endollàveu endollés endolléssem endollésseu endolléssim endolléssiu endollí occ sept val v
βάζω σε

enemic /e.neˈmik/ n masc
εχθρός

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ n fem
ενέργεια

enfocar /eɱ.foˈka/ /eɱ.foˈkaɾ/ /əɱ.foˈka/ /əɱ.fuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) enfoc enfoca enfocada enfocades enfocam enfocant enfocar enfocara enfocaran enfocarem enfocaren enfocares enfocareu enfocaria enfocarien enfocaries enfocarà enfocaràs enfocaré enfocaríem enfocaríeu enfocassen enfocasses enfocassin enfocassis enfocat enfocats enfocau enfocava enfocaven enfocaves enfoco enfocà enfocàrem enfocàreu enfocàs enfocàssem enfocàsseu enfocàssim enfocàssiu enfocàvem enfocàveu enfoque enfoquem enfoquen enfoques enfoquessen enfoquesses enfoquessin enfoquessis enfoqueu enfoqui enfoquin enfoquis enfoqués enfoquéssem enfoquésseu enfoquéssim enfoquéssiu enfoquí occ sept val v
εστιάζω
(òptica, fotografia, cinema) Ajustar l’aparell òptic per tal que la imatge aparegui nítida.
Centrar l’atenció en un tema en base als supòsits previs per tal de resoldre’l adequadament.

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enfons enfonsa enfonsada enfonsades enfonsam enfonsant enfonsar enfonsara enfonsaran enfonsarem enfonsaren enfonsares enfonsareu enfonsaria enfonsarien enfonsaries enfonsarà enfonsaràs enfonsaré enfonsaríem enfonsaríeu enfonsassen enfonsasses enfonsassin enfonsassis enfonsat enfonsats enfonsau enfonsava enfonsaven enfonsaves enfonse enfonsem enfonsen enfonses enfonsessen enfonsesses enfonsessin enfonsessis enfonseu enfonsi enfonsin enfonsis enfonso enfonsà enfonsàrem enfonsàreu enfonsàs enfonsàssem enfonsàsseu enfonsàssim enfonsàssiu enfonsàvem enfonsàveu enfonsés enfonséssem enfonsésseu enfonséssim enfonséssiu enfonsí occ sept val v
βυθίζομαι
Posar, fer anar, al fons.

engany /aŋˈgaɲ/ /eŋˈɡaɲ/ /əŋˈɡaɲ/ n masc
φάρσα

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) engany enganya enganyada enganyades enganyam enganyant enganyar enganyara enganyaran enganyarem enganyaren enganyares enganyareu enganyaria enganyarien enganyaries enganyarà enganyaràs enganyaré enganyaríem enganyaríeu enganyassen enganyasses enganyassin enganyassis enganyat enganyats enganyau enganyava enganyaven enganyaves enganye enganyem enganyen enganyes enganyessen enganyesses enganyessin enganyessis enganyeu enganyi enganyin enganyis enganyo enganyà enganyàrem enganyàreu enganyàs enganyàssem enganyàsseu enganyàssim enganyàssiu enganyàvem enganyàveu enganyés enganyéssem enganyésseu enganyéssim enganyéssiu enganyí occ sept val v
εξαπατώ

enginyer /eɲ.d͡ʒiˈɲe/ /eɲ.d͡ʒiˈɲeɾ/ n masc
μηχανουργός

enginyeria /eɲ.d͡ʒi.ɲeˈɾi.a/ /əɲ.ʒi.ɲəˈɾi.ə/ n fem
μηχανική

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ adv
φέτος

enigma n masc
αίνιγμα

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ adj masc
αινιγματικός

enjondre /eɲˈd͡ʒon.dɾe/ /əɲˈʒɔn.dɾə/ adv
αλλού

enlairament /en.ɫaj.ɾaˈmen/ /en.ɫaj.ɾaˈment/ /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ /ən.ɫəj.ɾəˈment/ n masc
απογείωση

enlairar /an.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾaɾ/ /ən.ɫəjˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enlair enlaira enlairada enlairades enlairam enlairant enlairar enlairara enlairaran enlairarem enlairaren enlairares enlairareu enlairaria enlairarien enlairaries enlairarà enlairaràs enlairaré enlairaríem enlairaríeu enlairassen enlairasses enlairassin enlairassis enlairat enlairats enlairau enlairava enlairaven enlairaves enlaire enlairem enlairen enlaires enlairessen enlairesses enlairessin enlairessis enlaireu enlairi enlairin enlairis enlairo enlairà enlairàrem enlairàreu enlairàs enlairàssem enlairàsseu enlairàssim enlairàssiu enlairàvem enlairàveu enlairés enlairéssem enlairésseu enlairéssim enlairéssiu enlairí occ sept val v
απογειώνομαι

enlloc /eɲˈʎɔk/ /əɲˈʎɔk/ adv
πουθενά

enlluernar /aɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.ərˈna/ alg ant bal cent eiv enlluern enlluerna enlluernada enlluernades enlluernaia enlluernaien enlluernaies enlluernam enlluernant enlluernar enlluernara enlluernaran enlluernarem enlluernaren enlluernares enlluernareu enlluernaria enlluernarien enlluernaries enlluernariva enlluernariven enlluernarives enlluernarà enlluernaràs enlluernaré enlluernaríem enlluernaríeu enlluernarívem enlluernaríveu enlluernassen enlluernasses enlluernassin enlluernassis enlluernat enlluernats enlluernau enlluernava enlluernaven enlluernaves enlluernavi enlluernavo enlluerne enlluerneguem enlluerneguessa enlluerneguessen enlluerneguesses enlluernegueu enlluernegués enlluerneguéssom enlluerneguéssou enlluernem enlluernen enlluernes enlluernessa enlluernessen enlluernesses enlluernessi enlluernessin enlluernessis enlluerneu enlluerni enlluernin enlluernis enlluerno enlluernos enlluerns enlluernà enlluernàiem enlluernàieu enlluernàrem enlluernàreu enlluernàs enlluernàssem enlluernàsseu enlluernàssim enlluernàssiu enlluernàvem enlluernàvets enlluernàveu enlluernàvom enlluernés enlluernéssem enlluernésseu enlluernéssim enlluernéssiu enlluerní n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
θαμπώνω

enquadernació /eŋ.kwa.ðeɾ.na.siˈo/ /əŋ.kwə.ðər.nə.siˈo/ n fem
βιβλιοδεσία

enquesta /eŋˈkes.ta/ /əŋˈkes.tə/ n fem
δημοσκόπηση

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ Interjection
πίσω

ensenyament /en.se.ɲaˈmen/ /en.se.ɲaˈment/ /ən.sə.ɲəˈmen/ /ən.sə.ɲəˈment/ n masc
διδασκαλία

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) enseny ensenya ensenyada ensenyades ensenyam ensenyant ensenyar ensenyara ensenyaran ensenyarem ensenyaren ensenyares ensenyareu ensenyaria ensenyarien ensenyaries ensenyarà ensenyaràs ensenyaré ensenyaríem ensenyaríeu ensenyassen ensenyasses ensenyassin ensenyassis ensenyat ensenyats ensenyau ensenyava ensenyaven ensenyaves ensenye ensenyem ensenyen ensenyes ensenyessen ensenyesses ensenyessin ensenyessis ensenyeu ensenyi ensenyin ensenyis ensenyo ensenyà ensenyàrem ensenyàreu ensenyàs ensenyàssem ensenyàsseu ensenyàssim ensenyàssiu ensenyàvem ensenyàveu ensenyés ensenyéssem ensenyésseu ensenyéssim ensenyéssiu ensenyí occ sept val v
διδάσκω
Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.

entapissar /en.ta.piˈsa/ /en.ta.piˈsaɾ/ /ən.tə.piˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) entapissa entapissada entapissades entapissam entapissant entapissar entapissara entapissaran entapissarem entapissaren entapissares entapissareu entapissaria entapissarien entapissaries entapissarà entapissaràs entapissaré entapissaríem entapissaríeu entapissassen entapissasses entapissassin entapissassis entapissat entapissats entapissau entapissava entapissaven entapissaves entapisse entapissem entapissen entapisses entapissessen entapissesses entapissessin entapissessis entapisseu entapissi entapissin entapissis entapisso entapissà entapissàrem entapissàreu entapissàs entapissàssem entapissàsseu entapissàssim entapissàssiu entapissàvem entapissàveu entapissés entapisséssem entapissésseu entapisséssim entapisséssiu entapissí entapís occ sept val v
επιπλοστρώνω

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ bal entenc entendran entendre entendrem entendreu entendria entendrien entendries entendrà entendràs entendré entendríem entendríeu entenem entenen entenent enteneu entenga entenguem entenguen entenguera entengueren entengueres entengues entenguessen entenguesses entenguessin entenguessis entengueu entengui entenguin entenguis entengué entenguérem entenguéreu entengués entenguéssem entenguésseu entenguéssim entenguéssiu entenguí entenia entenien entenies entens enteníem enteníeu entesa enteses entesos entès entén entés occ val v
καταλαβαίνω
Comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

enterramorts /anˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔɾts/ n neut
νεκροθάφτης

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ n fem
είσοδος
Lloc per accedir a l'interior d'un espai.

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ n masc
ορεκτικό
Primer plat lleuger que se serveix en un àpat.

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) entr entra entrada entrades entram entrant entrar entrara entraran entrarem entraren entrares entrareu entraria entrarien entraries entrarà entraràs entraré entraríem entraríeu entrassen entrasses entrassin entrassis entrat entrats entrau entrava entraven entraves entre entrem entren entres entressen entresses entressin entressis entreu entri entrin entris entro entrà entràrem entràreu entràs entràssem entràsseu entràssim entràssiu entràvem entràveu entrés entréssem entrésseu entréssim entréssiu entrí occ sept val v
μπαίνω
Passar de fora cap endins.

entre /ˈen.tɾe/ /ˈen.tɾə/ /ˈən.tɾə/ /ˈɛn.tɾə/ preposition
ανάμεσα

entremaliat /en.tɾe.ma.ɫiˈat/ n masc
άτακτος

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ n masc
εκπαιδευτής

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ n masc
εκπαίδευση

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) entrena entrenada entrenades entrenam entrenant entrenar entrenara entrenaran entrenarem entrenaren entrenares entrenareu entrenaria entrenarien entrenaries entrenarà entrenaràs entrenaré entrenaríem entrenaríeu entrenassen entrenasses entrenassin entrenassis entrenat entrenats entrenau entrenava entrenaven entrenaves entrene entrenem entrenen entrenes entrenessen entrenesses entrenessin entrenessis entreneu entreni entrenin entrenis entreno entrenà entrenàrem entrenàreu entrenàs entrenàssem entrenàsseu entrenàssim entrenàssiu entrenàvem entrenàveu entrenés entrenéssem entrenésseu entrenéssim entrenéssiu entrení entrén occ sept val v
προπονούμαι

entrepà /ən.tɾəˈpa/ /ˌen.tɾeˈpa/ /ˌen.tɾəˈpa/ n masc
σάντουιτς

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ n masc
διασκέδαση

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ n fem
συνέντευξη

entrevistar /en.tɾe.visˈtaɾ/ /en.tɾe.βisˈta/ /ən.tɾə.visˈta/ /ən.tɾə.βisˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) entrevist entrevista entrevistada entrevistades entrevistam entrevistant entrevistar entrevistara entrevistaran entrevistarem entrevistaren entrevistares entrevistareu entrevistaria entrevistarien entrevistaries entrevistarà entrevistaràs entrevistaré entrevistaríem entrevistaríeu entrevistassen entrevistasses entrevistassin entrevistassis entrevistat entrevistats entrevistau entrevistava entrevistaven entrevistaves entreviste entrevistem entrevisten entrevistes entrevistessen entrevistesses entrevistessin entrevistessis entrevisteu entrevisti entrevistin entrevistis entrevisto entrevistà entrevistàrem entrevistàreu entrevistàs entrevistàssem entrevistàsseu entrevistàssim entrevistàssiu entrevistàvem entrevistàveu entrevistés entrevistéssem entrevistésseu entrevistéssim entrevistéssiu entrevistí occ sept val v
παίρνω συνέντευξη

entropia /en.tɾoˈpi.a/ /ən.tɾoˈpi.ə/ /ən.tɾuˈpi.ə/ n fem
εντροπία

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ n masc
ενθουσιασμός

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ bal envaeix envaeixen envaeixes envaeixi envaeixin envaeixis envaeixo envaesc envaesqui envaesquin envaesquis envaint envair envairan envairem envaireu envairia envairien envairies envairà envairàs envairé envairíem envairíeu envaí envaíem envaíeu envaírem envaíreu envaís envaíssem envaísseu envaíssim envaíssiu envaïa envaïda envaïdes envaïen envaïes envaïguem envaïgueu envaïm envaïra envaïren envaïres envaïsc envaïsca envaïsquen envaïsques envaïssen envaïsses envaïssin envaïssis envaït envaïts envaïu envaïx envaïxen envaïxes envaïxo n-occ occ sept val v
εισβάλλω
Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.
(bàdminton) Cometre una falta consistent a traspassar els límits del camp propi amb la raqueta o amb una part del cos.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ n fem
φθόνος
Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) envege envegem envegen enveges envegessen envegesses envegessin envegessis envegeu envegi envegin envegis envegés envegéssem envegésseu envegéssim envegéssiu envegí enveig enveja envejada envejades envejam envejant envejar envejara envejaran envejarem envejaren envejares envejareu envejaria envejarien envejaries envejarà envejaràs envejaré envejaríem envejaríeu envejassen envejasses envejassin envejassis envejat envejats envejau envejava envejaven envejaves envejo envejà envejàrem envejàreu envejàs envejàssem envejàsseu envejàssim envejàssiu envejàvem envejàveu occ sept val v
ζηλεύω

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ adj masc
ζηλόφθονος ζηλιάρης

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ bal envelleix envelleixen envelleixes envelleixi envelleixin envelleixis envelleixo envellesc envellesqui envellesquin envellesquis envellia envellida envellides envellien envellies envelliguem envelligueu envellim envellint envellir envellira envelliran envellirem envelliren envellires envellireu envelliria envellirien envelliries envellirà envelliràs envelliré envelliríem envelliríeu envellisc envellisca envellisquen envellisques envellissen envellisses envellissin envellissis envellit envellits envelliu envellix envellixen envellixes envellixo envellí envellíem envellíeu envellírem envellíreu envellís envellíssem envellísseu envellíssim envellíssiu n-occ occ sept val v
γερνώ

envà /amˈba/ /emˈba/ /eɱˈva/ /əmˈba/ /əɱˈva/ n masc
χώρισμα

enyorança /a.ɲoˈɾan.sa/ /e.ɲoˈɾan.sa/ /ə.ɲoˈɾan.sə/ /ə.ɲuˈɾan.sə/ n fem
νοσταλγία

enzim /enˈzim/ /ənˈzim/ n masc
ένζυμο

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
επιδημιολογία

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ n fem
επιδερμίδα

epidèmia /e.piˈðɛ.mi.a/ /ə.piˈðɛ.mi.ə/ n fem
επιδημία

epiglotis /e.piˈɣɫɔ.tis/ /ə.piˈɣɫɔ.tis/ n fem
επιγλωττίδα

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ n fem
επιληψία

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ adj neut
Ηπειρώτης
Relatiu o pertanyent a Epir.

epirota /e.piˈɾɔ.ta/ /e.piˈɾɔ.tɔ/ /ə.piˈɾɔ.tə/ n neut
Ηπειρώτης
Persona que habita o és originària de Epir.

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ n masc
επεισόδιο

epistemologia /e.pis.te.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pis.te.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pis.tə.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pis.tə.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
επιστημολογία

epiteli /e.piˈtɛ.ɫi/ /ə.piˈtɛ.ɫi/ n masc
επιθήλιο

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ n fem
επένθεση

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ n fem
επιστολή

epítet /eˈpi.tet/ /əˈpi.tət/ n masc
επίθετο

epònim /eˈpɔ.nim/ /əˈpɔ.nim/ adj
επιλέγω

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ n masc
ισημερινός
Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equilibrar /e.ki.ɫiˈbɾaɾ/ /e.ki.ɫiˈβɾa/ /ə.ki.ɫiˈβɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) equilibr equilibra equilibrada equilibrades equilibram equilibrant equilibrar equilibrara equilibraran equilibrarem equilibraren equilibrares equilibrareu equilibraria equilibrarien equilibraries equilibrarà equilibraràs equilibraré equilibraríem equilibraríeu equilibrassen equilibrasses equilibrassin equilibrassis equilibrat equilibrats equilibrau equilibrava equilibraven equilibraves equilibre equilibrem equilibren equilibres equilibressen equilibresses equilibressin equilibressis equilibreu equilibri equilibrin equilibris equilibro equilibrà equilibràrem equilibràreu equilibràs equilibràssem equilibràsseu equilibràssim equilibràssiu equilibràvem equilibràveu equilibrés equilibréssem equilibrésseu equilibréssim equilibréssiu equilibrí occ sept val v
ισορροπώ
Posar en equilibri, de manera que afegint d'un cantó es resti de l'altre.
(tecnologia, enginyeria) Dur a terme un equilibrament.
(veterinària, ramaderia, nutrició, alimentació) Racionar adientment els diversos components d'un àpat de manera que cobreixin les necessitats nutritives de l'animal al qual va destinat.

equilàter /e.kiˈɫa.teɾ/ /ə.kiˈɫa.tər/ adj masc
ισόπλευρος

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ n masc
ισημερία

equip /eˈkip/ /əˈkip/ n masc
ομάδα
Grup de persones organitzat.
εξοπλισμός
Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ n masc
αποσκευές

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ adj
ισοδύναμος

eqüestre /eˈkwes.tɾe/ /əˈkwes.tɾə/ adj
ιππικός

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ n fem
αλώνι
(agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.

erbi n masc
έρβιο

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ n fem
στύση

eritreu /e.ɾiˈtɾɛw/ /ə.ɾiˈtɾɛw/ eritrea adj masc
Ερυθραία
Relatiu o pertanyent a Eritrea.

eritreu /e.ɾiˈtɾɛw/ /ə.ɾiˈtɾɛw/ n masc
Ερυθραία
Persona que habita o és originària d'Eritrea.

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ n masc
σκαντζόχοιρος σκατζόχοιρος

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ n masc
ερμίνα
Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

erotisme /e.ɾoˈtiz.me/ /ə.ɾoˈtiz.mə/ /ə.ɾuˈtiz.mə/ n masc
ερωτισμός

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ n fem
αρ

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ n
λάθος
Equivocació, incorrecció.

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ adj
αλλοπρόσαλλος

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ alg ant bal cent eiv eruct eructa eructada eructades eructaia eructaien eructaies eructam eructant eructar eructara eructaran eructarem eructaren eructares eructareu eructaria eructarien eructaries eructariva eructariven eructarives eructarà eructaràs eructaré eructaríem eructaríeu eructarívem eructaríveu eructassen eructasses eructassin eructassis eructat eructats eructau eructava eructaven eructaves eructavi eructavo eructe eructeguem eructeguessa eructeguessen eructeguesses eructegueu eructegués eructeguéssom eructeguéssou eructem eructen eructes eructessa eructessen eructesses eructessi eructessin eructessis eructeu eructi eructin eructis eructo eructos eructs eructà eructàiem eructàieu eructàrem eructàreu eructàs eructàssem eructàsseu eructàssim eructàssiu eructàvem eructàvets eructàveu eructàvom eructés eructéssem eructésseu eructéssim eructéssiu eructí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ρεύομαι

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ erudita adj masc
λόγιος
Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

eruga /eˈɾu.ɣa/ n fem
κάμπια

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ n masc
έκρηξη

esbandir /az.βanˈdi/ /ez.banˈdiɾ/ /ez.βanˈdi/ /əz.bənˈdi/ esbandeix esbandeixen esbandeixes esbandeixi esbandeixin esbandeixis esbandeixo esbandia esbandida esbandides esbandien esbandies esbandim esbandint esbandir esbandira esbandiran esbandirem esbandiren esbandires esbandireu esbandiria esbandirien esbandiries esbandirà esbandiràs esbandiré esbandiríem esbandiríeu esbandisc esbandisca esbandisquen esbandisques esbandissen esbandisses esbandissin esbandissis esbandit esbandits esbandiu esbandix esbandixen esbandixes esbandixo esbandí esbandíem esbandíeu esbandírem esbandíreu esbandís esbandíssem esbandísseu esbandíssim esbandíssiu n-occ occ sept val v
ξεπλένω

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ n masc
βατομουριά

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esborr esborra esborrada esborrades esborram esborrant esborrar esborrara esborraran esborrarem esborraren esborrares esborrareu esborraria esborrarien esborraries esborrarà esborraràs esborraré esborraríem esborraríeu esborrassen esborrasses esborrassin esborrassis esborrat esborrats esborrau esborrava esborraven esborraves esborre esborrem esborren esborres esborressen esborresses esborressin esborressis esborreu esborri esborrin esborris esborro esborrà esborràrem esborràreu esborràs esborràssem esborràsseu esborràssim esborràssiu esborràvem esborràveu esborrés esborréssem esborrésseu esborréssim esborréssiu esborrí occ sept val v
σβήνω
Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esbrina esbrinada esbrinades esbrinam esbrinant esbrinar esbrinara esbrinaran esbrinarem esbrinaren esbrinares esbrinareu esbrinaria esbrinarien esbrinaries esbrinarà esbrinaràs esbrinaré esbrinaríem esbrinaríeu esbrinassen esbrinasses esbrinassin esbrinassis esbrinat esbrinats esbrinau esbrinava esbrinaven esbrinaves esbrine esbrinem esbrinen esbrines esbrinessen esbrinesses esbrinessin esbrinessis esbrineu esbrini esbrinin esbrinis esbrino esbrinà esbrinàrem esbrinàreu esbrinàs esbrinàssem esbrinàsseu esbrinàssim esbrinàssiu esbrinàvem esbrinàveu esbrinés esbrinéssem esbrinésseu esbrinéssim esbrinéssiu esbriní esbrín occ sept val v
υποθέτω
Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbós /ezˈbos/ n masc
προσχέδιο

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ n masc
σκάκι

escac i mat n masc
ματ

escacs /esˈkaks/ n masc
σκάκι
Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escafandre /es.kaˈfan.dɾe/ /əs.kəˈfan.dɾə/ n masc
σκάφανδρο

escaire /asˈkaj.ɾe/ /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ n masc
γνώμονας
(waterpolo, esports de pilota) Cadascun dels dos angles rectes formats per la unió d'un dels pals de la porteria i el travesser.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ n fem
σκάλα κλιμακοστάσιο
Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
κλίμακα
Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.
κλίμακα σκάλα
Proporció de dibuixos, plànols o maquetes respecte a l'element real al que fan referència.

escala mecànica n fem
κυλιόμενες σκάλες

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ alg ant bal cent eiv escal escala escalada escalades escalaia escalaien escalaies escalam escalant escalar escalara escalaran escalarem escalaren escalares escalareu escalaria escalarien escalaries escalariva escalariven escalarives escalarà escalaràs escalaré escalaríem escalaríeu escalarívem escalaríveu escalassen escalasses escalassin escalassis escalat escalats escalau escalava escalaven escalaves escalavi escalavo escale escaleguem escaleguessa escaleguessen escaleguesses escalegueu escalegués escaleguéssom escaleguéssou escalem escalen escales escalessa escalessen escalesses escalessi escalessin escalessis escaleu escali escalin escalis escalo escalos escals escalà escalàiem escalàieu escalàrem escalàreu escalàs escalàssem escalàsseu escalàssim escalàssiu escalàvem escalàvets escalàveu escalàvom escalés escaléssem escalésseu escaléssim escaléssiu escalí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ανεβαίνω

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ n fem
ασκαλώνιο
Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escandi /əsˈkan.di/ n masc
σκάνδιο

escanejar /es.ka.neˈd͡ʒa/ /es.ka.neˈd͡ʒaɾ/ /es.ka.neˈʒa/ /əs.kə.nəˈd͡ʒa/ /əs.kə.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) escanege escanegem escanegen escaneges escanegessen escanegesses escanegessin escanegessis escanegeu escanegi escanegin escanegis escanegés escanegéssem escanegésseu escanegéssim escanegéssiu escanegí escaneig escaneja escanejada escanejades escanejam escanejant escanejar escanejara escanejaran escanejarem escanejaren escanejares escanejareu escanejaria escanejarien escanejaries escanejarà escanejaràs escanejaré escanejaríem escanejaríeu escanejassen escanejasses escanejassin escanejassis escanejat escanejats escanejau escanejava escanejaven escanejaves escanejo escanejà escanejàrem escanejàreu escanejàs escanejàssem escanejàsseu escanejàssim escanejàssiu escanejàvem escanejàveu occ sept val v
σαρώνω

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ alg ant bal cent eiv escap escapa escapada escapades escapaia escapaien escapaies escapam escapant escapar escapara escaparan escaparem escaparen escapares escapareu escaparia escaparien escaparies escapariva escapariven escaparives escaparà escaparàs escaparé escaparíem escaparíeu escaparívem escaparíveu escapassen escapasses escapassin escapassis escapat escapats escapau escapava escapaven escapaves escapavi escapavo escape escapeguem escapeguessa escapeguessen escapeguesses escapegueu escapegués escapeguéssom escapeguéssou escapem escapen escapes escapessa escapessen escapesses escapessi escapessin escapessis escapeu escapi escapin escapis escapo escapos escaps escapà escapàiem escapàieu escapàrem escapàreu escapàs escapàssem escapàsseu escapàssim escapàssiu escapàvem escapàvets escapàveu escapàvom escapés escapéssem escapésseu escapéssim escapéssiu escapí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
δραπετεύω

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ n masc
σκαθάρι σκαραβαίος

escarabeu /es.ka.ɾaˈbɛw/ /əs.kə.ɾəˈβɛw/ n masc
σκαραβαίος

escarceller /es.kar.seˈʎe/ /es.kaɾ.seˈʎeɾ/ /əs.kər.səˈʎe/ n masc
δεσμοφύλακας

escarlata /əs.kərˈɫa.tə/ n fem
άλικος

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ n fem
λέπι

escataineig /es.ka.tajˈnet͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnət͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnɛt͡ʃ/ n masc
κακάρισμα

escaure /asˈkaw.ɾe/ /esˈkaw.ɾe/ /əsˈkaw.ɾə/ bal escaem escaent escaeu escaic escaiem escaient escaieu escaiga escaiguda escaigudes escaiguem escaiguen escaiguera escaigueren escaigueres escaigues escaiguessen escaiguesses escaiguessin escaiguessis escaigueu escaigui escaiguin escaiguis escaigut escaiguts escaigué escaiguérem escaiguéreu escaigués escaiguéssem escaiguésseu escaiguéssim escaiguéssiu escaiguí escau escauen escauran escaure escaurem escaureu escauria escaurien escauries escaurà escauràs escauré escauríem escauríeu escaus esqueia esqueien esqueies esqueim esqueis esquèiem esquèieu esquéiem esquéieu occ val v
αρμόζω
Anar bé, combinar, ajustar-se físicament o bé atenent a raons estètiques.

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ n fem
σκηνή

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ n masc
σκηνή

esclatar /as.kɫaˈta/ /es.kɫaˈta/ /es.kɫaˈtaɾ/ /əs.kɫəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esclat esclata esclatada esclatades esclatam esclatant esclatar esclatara esclataran esclatarem esclataren esclatares esclatareu esclataria esclatarien esclataries esclatarà esclataràs esclataré esclataríem esclataríeu esclatassen esclatasses esclatassin esclatassis esclatat esclatats esclatau esclatava esclataven esclataves esclate esclatem esclaten esclates esclatessen esclatesses esclatessin esclatessis esclateu esclati esclatin esclatis esclato esclatà esclatàrem esclatàreu esclatàs esclatàssem esclatàsseu esclatàssim esclatàssiu esclatàvem esclatàveu esclatés esclatéssem esclatésseu esclatéssim esclatéssiu esclatí occ sept val v
σκάω
Obrir-se una cosa per una força o impuls interior.

esclau /esˈkɫaw/ n masc
δούλος σκλάβος
Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.

esclerosi /es.kɫeˈɾɔ.zi/ /əs.kɫəˈɾɔ.zi/ n fem
σκλήρυνση

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ n masc
ξυλοπάπουτσο
Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ n fem
σχολείο
Col·legi, establiment per aprendre.
Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.

escolanet /as.ko.ɫaˈnet/ /es.ko.ɫaˈnet/ /əs.ko.ɫəˈnət/ /əs.ku.ɫəˈnɛt/ n masc
παπαδάκι

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escolt escolta escoltada escoltades escoltam escoltant escoltar escoltara escoltaran escoltarem escoltaren escoltares escoltareu escoltaria escoltarien escoltaries escoltarà escoltaràs escoltaré escoltaríem escoltaríeu escoltassen escoltasses escoltassin escoltassis escoltat escoltats escoltau escoltava escoltaven escoltaves escolte escoltem escolten escoltes escoltessen escoltesses escoltessin escoltessis escolteu escolti escoltin escoltis escolto escoltà escoltàrem escoltàreu escoltàs escoltàssem escoltàsseu escoltàssim escoltàssiu escoltàvem escoltàveu escoltés escoltéssem escoltésseu escoltéssim escoltéssiu escoltí occ sept val v
ακούω

escoltisme /es.koɫˈtiz.me/ /əs.koɫˈtiz.mə/ /əs.kuɫˈtiz.mə/ n masc
προσκοπισμός

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ n fem
σκούπα
(central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escombr escombra escombrada escombrades escombram escombrant escombrar escombrara escombraran escombrarem escombraren escombrares escombrareu escombraria escombrarien escombraries escombrarà escombraràs escombraré escombraríem escombraríeu escombrassen escombrasses escombrassin escombrassis escombrat escombrats escombrau escombrava escombraven escombraves escombre escombrem escombren escombres escombressen escombresses escombressin escombressis escombreu escombri escombrin escombris escombro escombrà escombràrem escombràreu escombràs escombràssem escombràsseu escombràssim escombràssiu escombràvem escombràveu escombrés escombréssem escombrésseu escombréssim escombréssiu escombrí occ sept val v
σκουπίζω
Treure la brutícia del terra amb una escombra.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ n fem
απορρίματα
(nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escombriaire /es.kom.bɾiˈaj.ɾe/ /əs.kom.bɾiˈaj.ɾə/ /əs.kum.bɾiˈaj.ɾə/ n neut
σκουπιδιάρης

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ alg bal escopia escopida escopides escopien escopies escopiguem escopigueu escopim escopint escopir escopira escopiran escopirem escopiren escopires escopireu escopiria escopirien escopiries escopirà escopiràs escopiré escopiríem escopiríeu escopissen escopisses escopissin escopissis escopit escopits escopiu escopí escopíem escopíeu escopírem escopíreu escopís escopíssem escopísseu escopíssim escopíssiu escup escupa escupen escupes escupi escupin escupis escupo escups occ sept val v
φτύνω
Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ n masc
σκορπιός

escorredora /es.ko.reˈðo.ɾa/ /əs.ko.rəˈðo.ɾə/ /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ n fem
σουρωτήρι

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ n fem
φλοιός
Part exterior del tronc dels arbres.

escot /esˈkɔt/ /əsˈkɔt/ n masc
μερίδιο
Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ n masc
συγγραφέας

escriptori /es.kɾipˈtɔ.ɾi/ /əs.kɾipˈtɔ.ɾi/ n masc
γραφείο
Moble emprat per escriure cartes, en el qual es guardava el paper i els estris per escriure.
Habitació en què treballa un escriptor.
επιφάνεια εργασίας
Aparença de pantalla d’un ordinador que mostra informació perquè l'usuari pugui manipular-lo.

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ n fem
γραφή
acte d'escriure

escrit /esˈkɾit/ /əsˈkɾit/ n masc
γραπτός

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ bal escric escriga escriguem escriguen escriguera escrigueren escrigueres escrigues escriguessen escriguesses escriguessin escriguessis escrigueu escrigui escriguin escriguis escrigué escriguérem escriguéreu escrigués escriguéssem escriguésseu escriguéssim escriguéssiu escriguí escrit escrita escrites escrits escriu escriuen escriuran escriure escriurem escriureu escriuria escriurien escriuries escriurà escriuràs escriuré escriuríem escriuríeu escrius escrivia escrivien escrivies escrivim escrivint escriviren escrivires escrivissin escrivissis escriviu escriví escrivíem escrivíeu escrivírem escrivíreu escrivís escrivíssim escrivíssiu occ val v
γράφω

escrivà /es.kɾiˈva/ /es.kɾiˈβa/ /əs.kɾiˈva/ /əs.kɾiˈβa/ n masc
γραφέας

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ n masc
όσχεο

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) escrut escruta escrutada escrutades escrutam escrutant escrutar escrutara escrutaran escrutarem escrutaren escrutares escrutareu escrutaria escrutarien escrutaries escrutarà escrutaràs escrutaré escrutaríem escrutaríeu escrutassen escrutasses escrutassin escrutassis escrutat escrutats escrutau escrutava escrutaven escrutaves escrute escrutem escruten escrutes escrutessen escrutesses escrutessin escrutessis escruteu escruti escrutin escrutis escruto escrutà escrutàrem escrutàreu escrutàs escrutàssem escrutàsseu escrutàssim escrutàssiu escrutàvem escrutàveu escrutés escrutéssem escrutésseu escrutéssim escrutéssiu escrutí occ sept val v
περιεργάζομαι

escull /esˈkuʎ/ /əsˈkuj/ /əsˈkuʎ/ n masc
σκόπελος

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ n fem
γλυπτό γλυπτική

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ n fem
αφρός

escura-xemeneies /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/ /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/ n neut
καπνοδοχοκαθαριστής

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ n masc
οδοντογλυφίδα

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ n masc
οχιά
Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ n masc
ασπίδα
Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ n masc
σκαρμός

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ n masc
σκάνδαλο

escó /esˈko/ /əsˈko/ n masc
έδρα
Seient d'un parlamentari en una cambra de representació legislativa.

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ n masc
γεγονός

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ n fem
σφαίρα

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ n
σφίγγα

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ n masc
προσπάθεια

esfèric /esˈfɛ.ɾik/ /əsˈfɛ.ɾik/ adj masc
σφαιρικός

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ n fem
γρατζουνιά

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ alg ant bal cent eiv esgarrap esgarrapa esgarrapada esgarrapades esgarrapaia esgarrapaien esgarrapaies esgarrapam esgarrapant esgarrapar esgarrapara esgarraparan esgarraparem esgarraparen esgarrapares esgarrapareu esgarraparia esgarraparien esgarraparies esgarrapariva esgarrapariven esgarraparives esgarraparà esgarraparàs esgarraparé esgarraparíem esgarraparíeu esgarraparívem esgarraparíveu esgarrapassen esgarrapasses esgarrapassin esgarrapassis esgarrapat esgarrapats esgarrapau esgarrapava esgarrapaven esgarrapaves esgarrapavi esgarrapavo esgarrape esgarrapeguem esgarrapeguessa esgarrapeguessen esgarrapeguesses esgarrapegueu esgarrapegués esgarrapeguéssom esgarrapeguéssou esgarrapem esgarrapen esgarrapes esgarrapessa esgarrapessen esgarrapesses esgarrapessi esgarrapessin esgarrapessis esgarrapeu esgarrapi esgarrapin esgarrapis esgarrapo esgarrapos esgarraps esgarrapà esgarrapàiem esgarrapàieu esgarrapàrem esgarrapàreu esgarrapàs esgarrapàssem esgarrapàsseu esgarrapàssim esgarrapàssiu esgarrapàvem esgarrapàvets esgarrapàveu esgarrapàvom esgarrapés esgarrapéssem esgarrapésseu esgarrapéssim esgarrapéssiu esgarrapí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξύνω

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ n masc
σκαλί

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ n fem
εκκλησία ναός
Conjunt de tots els fidels cristians.
Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ n fem
ξιφασκία

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ adj masc
σλοβακικός
Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ n masc
σλοβακικός
Natural d’Eslovàquia.
σλοβακικός σλοβακικά
(masculí singular) Llengua eslava parlada a Eslovàquia.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ adj masc
σλοβενικά
Relatiu o pertanyent a Eslovènia, als seus habitants o a la llengua eslovena.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ n masc
σλοβενικά
(masculí singular) Llengua parlada a Eslovènia, i a unes zones de Àustria, Itàlia i Hongria.

esmaixada /ez.majˈʃa.ða/ /ez.maˈʃa.ða/ n fem
κάρφωμα
(basquetbol) Acció i efecte d'introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmaixar /ez.majˈʃa/ /ez.majˈʃaɾ/ /ez.maˈʃa/ alg ant bal cent eiv esmaix esmaixa esmaixada esmaixades esmaixaia esmaixaien esmaixaies esmaixam esmaixant esmaixar esmaixara esmaixaran esmaixarem esmaixaren esmaixares esmaixareu esmaixaria esmaixarien esmaixaries esmaixariva esmaixariven esmaixarives esmaixarà esmaixaràs esmaixaré esmaixaríem esmaixaríeu esmaixarívem esmaixaríveu esmaixassen esmaixasses esmaixassin esmaixassis esmaixat esmaixats esmaixau esmaixava esmaixaven esmaixaves esmaixavi esmaixavo esmaixe esmaixeguem esmaixeguessa esmaixeguessen esmaixeguesses esmaixegueu esmaixegués esmaixeguéssom esmaixeguéssou esmaixem esmaixen esmaixes esmaixessa esmaixessen esmaixesses esmaixessi esmaixessin esmaixessis esmaixeu esmaixi esmaixin esmaixis esmaixo esmaixos esmaixs esmaixà esmaixàiem esmaixàieu esmaixàrem esmaixàreu esmaixàs esmaixàssem esmaixàsseu esmaixàssim esmaixàssiu esmaixàvem esmaixàvets esmaixàveu esmaixàvom esmaixés esmaixéssem esmaixésseu esmaixéssim esmaixéssiu esmaixí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καρφώνω
(basquetbol) Introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ n masc
έγκαυστον

esmaltar /ez.maɫˈta/ /ez.maɫˈtaɾ/ /əz.məɫˈta/ alg ant bal cent eiv esmalt esmalta esmaltada esmaltades esmaltaia esmaltaien esmaltaies esmaltam esmaltant esmaltar esmaltara esmaltaran esmaltarem esmaltaren esmaltares esmaltareu esmaltaria esmaltarien esmaltaries esmaltariva esmaltariven esmaltarives esmaltarà esmaltaràs esmaltaré esmaltaríem esmaltaríeu esmaltarívem esmaltaríveu esmaltassen esmaltasses esmaltassin esmaltassis esmaltat esmaltats esmaltau esmaltava esmaltaven esmaltaves esmaltavi esmaltavo esmalte esmalteguem esmalteguessa esmalteguessen esmalteguesses esmaltegueu esmaltegués esmalteguéssom esmalteguéssou esmaltem esmalten esmaltes esmaltessa esmaltessen esmaltesses esmaltessi esmaltessin esmaltessis esmalteu esmalti esmaltin esmaltis esmalto esmaltos esmalts esmaltà esmaltàiem esmaltàieu esmaltàrem esmaltàreu esmaltàs esmaltàssem esmaltàsseu esmaltàssim esmaltàssiu esmaltàvem esmaltàvets esmaltàveu esmaltàvom esmaltés esmaltéssem esmaltésseu esmaltéssim esmaltéssiu esmaltí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
βερνικώνω

esmena /ezˈme.na/ /əzˈmɛ.nə/ n fem
τροπολογία

esmeril /ez.meˈɾiɫ/ /əz.məˈɾiɫ/ n masc
σμύριδα

esmicolar /az.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫaɾ/ /əz.mi.koˈɫa/ /əz.mi.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esmicol esmicola esmicolada esmicolades esmicolam esmicolant esmicolar esmicolara esmicolaran esmicolarem esmicolaren esmicolares esmicolareu esmicolaria esmicolarien esmicolaries esmicolarà esmicolaràs esmicolaré esmicolaríem esmicolaríeu esmicolassen esmicolasses esmicolassin esmicolassis esmicolat esmicolats esmicolau esmicolava esmicolaven esmicolaves esmicole esmicolem esmicolen esmicoles esmicolessen esmicolesses esmicolessin esmicolessis esmicoleu esmicoli esmicolin esmicolis esmicolo esmicolà esmicolàrem esmicolàreu esmicolàs esmicolàssem esmicolàsseu esmicolàssim esmicolàssiu esmicolàvem esmicolàveu esmicolés esmicoléssem esmicolésseu esmicoléssim esmicoléssiu esmicolí occ sept val v
καταργώ

esmolar /az.moˈɫa/ /az.moˈɫaɾ/ /ez.moˈɫa/ /ez.moˈɫaɾ/ /əz.moˈɫa/ /əz.muˈɫa/ alg ant bal cent eiv esmol esmola esmolada esmolades esmolaia esmolaien esmolaies esmolam esmolant esmolar esmolara esmolaran esmolarem esmolaren esmolares esmolareu esmolaria esmolarien esmolaries esmolariva esmolariven esmolarives esmolarà esmolaràs esmolaré esmolaríem esmolaríeu esmolarívem esmolaríveu esmolassen esmolasses esmolassin esmolassis esmolat esmolats esmolau esmolava esmolaven esmolaves esmolavi esmolavo esmole esmoleguem esmoleguessa esmoleguessen esmoleguesses esmolegueu esmolegués esmoleguéssom esmoleguéssou esmolem esmolen esmoles esmolessa esmolessen esmolesses esmolessi esmolessin esmolessis esmoleu esmoli esmolin esmolis esmolo esmolos esmols esmolà esmolàiem esmolàieu esmolàrem esmolàreu esmolàs esmolàssem esmolàsseu esmolàssim esmolàssiu esmolàvem esmolàvets esmolàveu esmolàvom esmolés esmoléssem esmolésseu esmoléssim esmoléssiu esmolí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ακονίζω

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ n masc
πρόγευμα
El primer menjar del dia.

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esmorz esmorza esmorzada esmorzades esmorzam esmorzant esmorzar esmorzara esmorzaran esmorzarem esmorzaren esmorzares esmorzareu esmorzaria esmorzarien esmorzaries esmorzarà esmorzaràs esmorzaré esmorzaríem esmorzaríeu esmorzassen esmorzasses esmorzassin esmorzassis esmorzat esmorzats esmorzau esmorzava esmorzaven esmorzaves esmorze esmorzem esmorzen esmorzes esmorzessen esmorzesses esmorzessin esmorzessis esmorzeu esmorzi esmorzin esmorzis esmorzo esmorzà esmorzàrem esmorzàreu esmorzàs esmorzàssem esmorzàsseu esmorzàssim esmorzàssiu esmorzàvem esmorzàveu esmorzés esmorzéssem esmorzésseu esmorzéssim esmorzéssiu esmorzí occ sept val v
πρωινό
(intransitiu) Prendre el primer menjar del dia.

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
διαστημικός

espagueti /es.paˈɣɛ.ti/ /əs.pəˈɣɛ.ti/ n masc
μακαρόνια σπαγγέτι

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ n masc
χώρος διάστημα
Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
διάστημα χώρος
Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ n masc
σκιάχτρο

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ alg ant bal cent eiv espant espanta espantada espantades espantaia espantaien espantaies espantam espantant espantar espantara espantaran espantarem espantaren espantares espantareu espantaria espantarien espantaries espantariva espantariven espantarives espantarà espantaràs espantaré espantaríem espantaríeu espantarívem espantaríveu espantassen espantasses espantassin espantassis espantat espantats espantau espantava espantaven espantaves espantavi espantavo espante espanteguem espanteguessa espanteguessen espanteguesses espantegueu espantegués espanteguéssom espanteguéssou espantem espanten espantes espantessa espantessen espantesses espantessi espantessin espantessis espanteu espanti espantin espantis espanto espantos espants espantà espantàiem espantàieu espantàrem espantàreu espantàs espantàssem espantàsseu espantàssim espantàssiu espantàvem espantàvets espantàveu espantàvom espantés espantéssem espantésseu espantéssim espantéssiu espantí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
τρομάζω

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ adj masc
ισπανικός
Relatiu o pertanyent a Espanya.
Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ n masc
ισπανικός
(invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espardenya /as.paɾˈðe.nɛ/ /as.paɾˈðe.ɲa/ /es.paɾˈðe.ɲa/ /əs.pərˈdɛ.ɲə/ /əs.pərˈðɛ.ɲə/ /əs.pəɾˈðə.ɲə/ n fem
εσπαντρίγια

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ n fem
σπαθί ξίφος
Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ n fem
ώμος

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ adj
έκτακτος ειδικός

especialista /es.pe.si.aˈɫis.ta/ /es.pe.si.aˈɫis.te/ /əs.pə.si.əˈɫis.tə/ n neut
ειδικός

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ adv
ειδικά

especificar /es.pe.si.fiˈka/ /es.pe.si.fiˈkaɾ/ /əs.pə.si.fiˈka/ alg ant bal cent eiv especific especifica especificada especificades especificaia especificaien especificaies especificam especificant especificar especificara especificaran especificarem especificaren especificares especificareu especificaria especificarien especificaries especificariva especificariven especificarives especificarà especificaràs especificaré especificaríem especificaríeu especificarívem especificaríveu especificassen especificasses especificassin especificassis especificat especificats especificau especificava especificaven especificaves especificavi especificavo especifico especificos especificà especificàiem especificàieu especificàrem especificàreu especificàs especificàssem especificàsseu especificàssim especificàssiu especificàvem especificàvets especificàveu especificàvom especifique especifiqueguem especifiqueguessa especifiqueguessen especifiqueguesses especifiquegueu especifiquegués especifiqueguéssom especifiqueguéssou especifiquem especifiquen especifiques especifiquessa especifiquessen especifiquesses especifiquessi especifiquessin especifiquessis especifiqueu especifiqui especifiquin especifiquis especifiqués especifiquéssem especifiquésseu especifiquéssim especifiquéssiu especifiquí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
προσδιορίζω

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ n masc
θέαμα

espectador /es.pek.taˈðo/ /es.pek.taˈðoɾ/ n masc
θεατής

espectre /esˈpɛk.tɾe/ /əsˈpɛk.tɾə/ n masc
φάσμα φωτόφασμα

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ adj masc
συγκεκριμένος

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ n fem
κερί

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ n masc
Εσπεράντο εσπεράντο
Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ n fem
ελπίδα

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esper espera esperada esperades esperam esperant esperar esperara esperaran esperarem esperaren esperares esperareu esperaria esperarien esperaries esperarà esperaràs esperaré esperaríem esperaríeu esperassen esperasses esperassin esperassis esperat esperats esperau esperava esperaven esperaves espere esperem esperen esperes esperessen esperesses esperessin esperessis espereu esperi esperin esperis espero esperà esperàrem esperàreu esperàs esperàssem esperàsseu esperàssim esperàssiu esperàvem esperàveu esperés esperéssem esperésseu esperéssim esperéssiu esperí occ sept val v
περιμένω
Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
ελπίζω
Tenir esperança en alguna cosa.

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ n masc
πνεύμα
Part no material de la persona, ànima.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ n masc
σπιρούνι

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ n neut
κατάσκοπος

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) espia espiada espiades espiam espiant espiar espiara espiaran espiarem espiaren espiares espiareu espiaria espiarien espiaries espiarà espiaràs espiaré espiaríem espiaríeu espiassen espiasses espiassin espiassis espiat espiats espiau espiava espiaven espiaves espie espiem espien espies espiessen espiesses espiessin espiessis espieu espii espio espià espiàrem espiàreu espiàs espiàssem espiàsseu espiàssim espiàssiu espiàvem espiàveu espiés espiéssem espiésseu espiéssim espiéssiu espií espiï espiïn espiïs occ sept val v
κατασκοπεύω

espiera /es.piˈe.ɾa/ /əs.piˈe.ɾə/ n fem
ματάκι

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ n fem
στάχυ

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ n fem
αγκάθι
Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ n masc
σπανάκι

espionatge /es.pi.oˈna.d͡ʒe/ /əs.pi.oˈna.d͡ʒə/ /əs.pi.uˈna.d͡ʒə/ n masc
κατασκοπία

espiral /es.piˈɾaɫ/ /əs.piˈɾaɫ/ n fem
έλικα

espiritual /əs.pi.ɾi.tuˈaɫ/ adj
πνευματικός
Relatiu o pertanyent a l'esperit.

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ n fem
δολοφόνισσα

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ adj masc
θαυμάσιος

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ n fem
σφουγγάρι

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ adj masc
αυθόρμητος

espora /esˈpo.ɾa/ /əsˈpo.ɾə/ n fem
σπόριο

esport /esˈpɔɾt/ n masc
άθλημα

esport de pilota n masc
παιχνίδι μπάλα

esporàdicament /es.poˌɾa.ði.kaˈmen/ /es.poˌɾa.ði.kaˈment/ /əs.poˌɾa.ði.kəˈment/ /əs.puˌɾa.ði.kəˈmen/ adv
σποραδικά

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ n fem
σπινθήρας
Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ n masc
σπαράγγι

espàtula /esˈpa.tu.ɫa/ n fem
σπάτουλα

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ n fem
καρύκευμα μπαχαρικό

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ n fem
είδος

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ n masc
λεβάντα

espín /esˈpin/ /əsˈpin/ n masc
ιδιοστροφορμή

esquadró /es.kwaˈðɾo/ n masc
ίλη

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ n masc
σκελετός
En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquema /esˈke.ma/ /əsˈkɛ.mə/ n masc
σχήμα
Representació gràfica simplificada d'un conjunt funcional complex.

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ n fem
πλάτη ράχη

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ n masc
δόλωμα

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ n fem
ρωγμή
Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerra /esˈkɛ.ra/ /esˈkɛ.rɛ/ /əsˈkɛ.rə/ n fem
αριστερά
Costat esquerre.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ adj masc
αριστερά

esquerrà /es.keˈra/ /əs.kəˈra/ adj masc
αριστερόχειρας
Dit d'una persona que se serveix de la mà esquerra o del peu esquerre en allò en què la generalitat de les persones empren la mà dreta o el peu dret, com a resultat d'un predomini cerebral de l'hemisferi dret.

esquetx /esˈket͡ʃ/ /əsˈkɛt͡ʃ/ n masc
νούμερο

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esquia esquiada esquiades esquiam esquiant esquiar esquiara esquiaran esquiarem esquiaren esquiares esquiareu esquiaria esquiarien esquiaries esquiarà esquiaràs esquiaré esquiaríem esquiaríeu esquiassen esquiasses esquiassin esquiassis esquiat esquiats esquiau esquiava esquiaven esquiaves esquie esquiem esquien esquies esquiessen esquiesses esquiessin esquiessis esquieu esquii esquio esquià esquiàrem esquiàreu esquiàs esquiàssem esquiàsseu esquiàssim esquiàssiu esquiàvem esquiàveu esquiés esquiéssem esquiésseu esquiéssim esquiéssiu esquií esquiï esquiïn esquiïs occ sept val v
χιονοδρομώ

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ alg ant bal cent eiv esquil esquila esquilada esquilades esquilaia esquilaien esquilaies esquilam esquilant esquilar esquilara esquilaran esquilarem esquilaren esquilares esquilareu esquilaria esquilarien esquilaries esquilariva esquilariven esquilarives esquilarà esquilaràs esquilaré esquilaríem esquilaríeu esquilarívem esquilaríveu esquilassen esquilasses esquilassin esquilassis esquilat esquilats esquilau esquilava esquilaven esquilaves esquilavi esquilavo esquile esquileguem esquileguessa esquileguessen esquileguesses esquilegueu esquilegués esquileguéssom esquileguéssou esquilem esquilen esquiles esquilessa esquilessen esquilesses esquilessi esquilessin esquilessis esquileu esquili esquilin esquilis esquilo esquilos esquils esquilà esquilàiem esquilàieu esquilàrem esquilàreu esquilàs esquilàssem esquilàsseu esquilàssim esquilàssiu esquilàvem esquilàvets esquilàveu esquilàvom esquilés esquiléssem esquilésseu esquiléssim esquiléssiu esquilí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κουρεύω

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n masc
σκίουρος
Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ n neut
απεργοσπάστης
(economia) Treballador que refusa seguir una vaga.

esquivar /as.kiˈβa/ /es.kiˈvaɾ/ /es.kiˈβa/ /əs.kiˈva/ /əs.kiˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esquiu esquiv esquiva esquivada esquivades esquivam esquivant esquivar esquivara esquivaran esquivarem esquivaren esquivares esquivareu esquivaria esquivarien esquivaries esquivarà esquivaràs esquivaré esquivaríem esquivaríeu esquivassen esquivasses esquivassin esquivassis esquivat esquivats esquivau esquivava esquivaven esquivaves esquive esquivem esquiven esquives esquivessen esquivesses esquivessin esquivessis esquiveu esquivi esquivin esquivis esquivo esquivà esquivàrem esquivàreu esquivàs esquivàssem esquivàsseu esquivàssim esquivàssiu esquivàvem esquivàveu esquivés esquivéssem esquivésseu esquivéssim esquivéssiu esquiví occ sept val v
αποφεύγω

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ n fem
σχιζοφρένεια

esquí /esˈki/ /əsˈki/ n masc
σκι

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ n fem
ες

essencial /e.sen.siˈaɫ/ /ə.sən.siˈaɫ/ adj
ουσιώδης

est n masc
ανατολή

est-nord-est /ˌezˌnɔrtˈest/ n masc
Ανατολικός-Βορειοανατολικός

est-sud-est /ˌesˌsutˈest/ /ˌeˌsutˈest/ n masc
Ανατολικός-Νοτιοανατολικός

establar /as.tabˈbɫa/ /es.tabˈbɫa/ /es.taˈbɫaɾ/ /es.taˈβɫa/ /əs.təbˈbɫa/ /əs.təˈβɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) establ establa establada establades establam establant establar establaran establarem establaren establares establareu establaria establarien establaries establarà establaràs establaré establaríem establaríeu establassen establasses establassin establassis establat establats establau establava establaven establaves estable establem establen estables establessen establesses establessin establessis estableu establi establin establis establo establà establàrem establàreu establàs establàssem establàsseu establàssim establàssiu establàvem establàveu establés establéssem establésseu establéssim establéssiu establí occ sept v
σταβλίζω

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ adj
στάβλος
Establert o fixat amb fermesa.

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ n masc
στάβλος
(per extensió) Lloc brut.

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ bal estableix estableixen estableixes estableixi estableixin estableixis estableixo establert establerta establertes establerts establesc establesqui establesquin establesquis establia establida establides establien establies establiguem establigueu establim establint establir establira establiran establirem establiren establires establireu establiria establirien establiries establirà establiràs establiré establiríem establiríeu establisc establisca establisquen establisques establissen establisses establissin establissis establit establits establiu establix establixen establixes establixo establí establíem establíeu establírem establíreu establís establíssem establísseu establíssim establíssiu n-occ occ sept val v
καθιερώνω
Fundar o crear alguna cosa.

estació /es.ta.siˈo/ n fem
σταθμός
Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
εποχή
Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estadi /esˈta.ði/ n masc
στάδιο
Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.
Nom de les diverses etapes de desenvolupament en certs fenòmens, malalties, animals o plantes.

estadística /es.taˈðis.ti.ka/ n fem
στατιστική

estafa /esˈta.fa/ /əsˈta.fə/ n fem
απάτη

estalvi /asˈtaɫ.βi/ /esˈtaɫ.vi/ /esˈtaɫ.βi/ /əsˈtaɫ.vi/ n masc
αποταμιεύσεις

estalviar /as.taɫ.βiˈa/ /as.taɫ.βiˈaɾ/ /es.taɫ.viˈaɾ/ /es.taɫ.βiˈa/ /əs.təɫ.viˈa/ /əs.təɫ.βiˈa/ alg bal eiv estalvia estalviada estalviades estalviam estalviant estalviar estalviara estalviaran estalviarem estalviaren estalviares estalviareu estalviaria estalviarien estalviaries estalviarà estalviaràs estalviaré estalviaríem estalviaríeu estalviassen estalviasses estalviassin estalviassis estalviat estalviats estalviau estalviava estalviaven estalviaves estalvie estalviem estalvien estalvies estalviessen estalviesses estalviessin estalviessis estalvieu estalvii estalvio estalvià estalviàrem estalviàreu estalviàs estalviàssem estalviàsseu estalviàssim estalviàssiu estalviàvem estalviàveu estalviés estalviéssem estalviésseu estalviéssim estalviéssiu estalvií estalviï estalviïn estalviïs nota 1 occ sept v.cent val v
οικονομώ

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ n masc
νερόλακος
Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
κασσίτερος
Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ n masc
κατάσταση κράτος
Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ n masc
αστέρι άστρο
(astronomia) Astre que emet llum pròpia.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ n fem
στήλη
monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estelat /as.teˈɫat/ /es.teˈɫat/ /əs.təˈɫat/ adj masc
έναστρος

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ n fem
ακίδα

estel·lar /es.teɫˈɫaɾ/ /es.teˈɫaɾ/ /əs.təɫˈɫar/ /əs.təɫˈɫaɾ/ /əs.təˈɫar/ adj
αστρικός
Relatiu o pertanyent als estels.

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ n masc
σημαία

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ bal estenc estendran estendre estendrem estendreu estendria estendrien estendries estendrà estendràs estendré estendríem estendríeu estenem estenen estenent esteneu estenga estenguem estenguen estenguera estengueren estengueres estengues estenguessen estenguesses estenguessin estenguessis estengueu estengui estenguin estenguis estengué estenguérem estenguéreu estengués estenguéssem estenguésseu estenguéssim estenguéssiu estenguí estenia estenien estenies estens esteníem esteníeu estesa esteses estesos estès estén estés occ val v
επεκτείνω
Estirar una cosa ocupant el màxim d'espai possible.
Col·laborar en la difusió d'una notícia.

estenedor /as.te.neˈðo/ /as.te.neˈðoɾ/ /es.te.neˈðo/ /es.te.neˈðoɾ/ /əs.tə.nəˈðo/ n masc
σκοινί για άπλωμα ρούχων

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ estentòria adj masc
στεντόρειος

estepa /esˈte.pa/ /əsˈtə.pə/ /əsˈtɛ.pə/ n fem
στέπα
Gran i vasta planura sense vegetació, erma.

esterilitat /es.te.ɾi.ɫiˈtat/ /əs.tə.ɾi.ɫiˈtat/ n fem
αγονία

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) esterilitz esterilitza esterilitzada esterilitzades esterilitzam esterilitzant esterilitzar esterilitzara esterilitzaran esterilitzarem esterilitzaren esterilitzares esterilitzareu esterilitzaria esterilitzarien esterilitzaries esterilitzarà esterilitzaràs esterilitzaré esterilitzaríem esterilitzaríeu esterilitzassen esterilitzasses esterilitzassin esterilitzassis esterilitzat esterilitzats esterilitzau esterilitzava esterilitzaven esterilitzaves esterilitze esterilitzem esterilitzen esterilitzes esterilitzessen esterilitzesses esterilitzessin esterilitzessis esterilitzeu esterilitzi esterilitzin esterilitzis esterilitzo esterilitzà esterilitzàrem esterilitzàreu esterilitzàs esterilitzàssem esterilitzàsseu esterilitzàssim esterilitzàssiu esterilitzàvem esterilitzàveu esterilitzés esterilitzéssem esterilitzésseu esterilitzéssim esterilitzéssiu esterilitzí occ sept val v
στειρώνω
Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.
αποστειρώνω
(biologia) Deslliurar de microorganismes un producte, objecte o medi mitjançant el procés d'esterilització.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) esternud esternuda esternudada esternudades esternudam esternudant esternudar esternudara esternudaran esternudarem esternudaren esternudares esternudareu esternudaria esternudarien esternudaries esternudarà esternudaràs esternudaré esternudaríem esternudaríeu esternudassen esternudasses esternudassin esternudassis esternudat esternudats esternudau esternudava esternudaven esternudaves esternude esternudem esternuden esternudes esternudessen esternudesses esternudessin esternudessis esternudeu esternudi esternudin esternudis esternudo esternudà esternudàrem esternudàreu esternudàs esternudàssem esternudàsseu esternudàssim esternudàssiu esternudàvem esternudàveu esternudés esternudéssem esternudésseu esternudéssim esternudéssiu esternudí occ sept val v
φταρνίζομαι φτερνίζομαι

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ n masc
φτάρνισμα

estic /esˈtik/ /əsˈtik/ n masc
μπαστούνι
(hoquei) Bastó acabat amb una part inferior corba, que s'utilitza per a conduir o impulsar la bola o el disc.
(hoquei sobre herba) Falta consistent a aixecar l'estic per sobre l'altura de l'espatlla per jugar la bola.

esticomítia /es.ti.koˈmi.ti.a/ /əs.ti.kuˈmi.ti.ə/ n fem
στιχομυθία

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ n masc
στίγμα
Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estigmatitzar /es.tiɡ.ma.tiˈd͡za/ /es.tiɡ.ma.tiˈza/ /es.tiɡ.ma.tiˈzaɾ/ /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) estigmatitz estigmatitza estigmatitzada estigmatitzades estigmatitzam estigmatitzant estigmatitzar estigmatitzara estigmatitzaran estigmatitzarem estigmatitzaren estigmatitzares estigmatitzareu estigmatitzaria estigmatitzarien estigmatitzaries estigmatitzarà estigmatitzaràs estigmatitzaré estigmatitzaríem estigmatitzaríeu estigmatitzassen estigmatitzasses estigmatitzassin estigmatitzassis estigmatitzat estigmatitzats estigmatitzau estigmatitzava estigmatitzaven estigmatitzaves estigmatitze estigmatitzem estigmatitzen estigmatitzes estigmatitzessen estigmatitzesses estigmatitzessin estigmatitzessis estigmatitzeu estigmatitzi estigmatitzin estigmatitzis estigmatitzo estigmatitzà estigmatitzàrem estigmatitzàreu estigmatitzàs estigmatitzàssem estigmatitzàsseu estigmatitzàssim estigmatitzàssiu estigmatitzàvem estigmatitzàveu estigmatitzés estigmatitzéssem estigmatitzésseu estigmatitzéssim estigmatitzéssiu estigmatitzí occ sept val v
στιγματίζω

estil /esˈtiɫ/ n masc
τρόπος ύφος

estilòbata /es.tiˈɫɔ.ba.ta/ /əs.tiˈɫɔ.βə.tə/ n masc
στυλοβάτης

estimació /es.ti.ma.siˈo/ /əs.ti.mə.siˈo/ n fem
εκτίμηση

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estim estima estimada estimades estimam estimant estimar estimara estimaran estimarem estimaren estimares estimareu estimaria estimarien estimaries estimarà estimaràs estimaré estimaríem estimaríeu estimassen estimasses estimassin estimassis estimat estimats estimau estimava estimaven estimaves estime estimem estimen estimes estimessen estimesses estimessin estimessis estimeu estimi estimin estimis estimo estimà estimàrem estimàreu estimàs estimàssem estimàsseu estimàssim estimàssiu estimàvem estimàveu estimés estiméssem estimésseu estiméssim estiméssiu estimí occ sept val v
αγαπώ
(especialment) Amar.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estir estira estirada estirades estiram estirant estirar estirara estiraran estirarem estiraren estirares estirareu estiraria estirarien estiraries estirarà estiraràs estiraré estiraríem estiraríeu estirassen estirasses estirassin estirassis estirat estirats estirau estirava estiraven estiraves estire estirem estiren estires estiressen estiresses estiressin estiressis estireu estiri estirin estiris estiro estirà estiràrem estiràreu estiràs estiràssem estiràsseu estiràssim estiràssiu estiràvem estiràveu estirés estiréssem estirésseu estiréssim estiréssiu estirí occ sept val v
τείνω

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ n masc
καλοκαίρι

estiuejar /as.ti.weˈt͡ʃaɾ/ /as.ti.weˈʒa/ /es.ti.weˈd͡ʒa/ /es.ti.weˈd͡ʒaɾ/ /es.ti.weˈʒa/ /əs.ti.wəˈd͡ʒa/ /əs.ti.wəˈʒa/ alg bal eiv estiuege estiuegem estiuegen estiueges estiuegessen estiuegesses estiuegessin estiuegessis estiuegeu estiuegi estiuegin estiuegis estiuegés estiuegéssem estiuegésseu estiuegéssim estiuegéssiu estiuegí estiueig estiueja estiuejada estiuejades estiuejam estiuejant estiuejar estiuejara estiuejaran estiuejarem estiuejaren estiuejares estiuejareu estiuejaria estiuejarien estiuejaries estiuejarà estiuejaràs estiuejaré estiuejaríem estiuejaríeu estiuejassen estiuejasses estiuejassin estiuejassis estiuejat estiuejats estiuejau estiuejava estiuejaven estiuejaves estiuejo estiuejà estiuejàrem estiuejàreu estiuejàs estiuejàssem estiuejàsseu estiuejàssim estiuejàssiu estiuejàvem estiuejàveu nota 1 occ sept v.cent val v
ξεκαλοκαιριάζω

estocàstic /es.toˈkas.tik/ /əs.toˈkas.tik/ /əs.tuˈkas.tik/ adj masc
στοχαστικός

estoic /esˈtɔjk/ /əsˈtɔjk/ adj masc
στωικός

estoig /esˈtot͡ʃ/ /əsˈtot͡ʃ/ n masc
γραφιδοθήκη

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ n fem
διάστημα

estonià /əs.to.niˈa/ /əs.tu.niˈa/ adj masc
Εσθονικά
Relatiu a Estònia.

estonià /əs.to.niˈa/ /əs.tu.niˈa/ n masc
Εσθονικά
Natural d’Estònia
(masculí singular) Llengua parlada a Estònia.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ n masc
ψαρόνι

estoïcisme /es.to.iˈsiz.me/ /əs.to.iˈsiz.mə/ /əs.tu.iˈsiz.mə/ n masc
στωικισμός

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ adj masc
αλλοεθνής αλλοδαπός
Que és d'un altre país.

estrangular /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) estrangul estrangula estrangulada estrangulades estrangulam estrangulant estrangular estrangulara estrangularan estrangularem estrangularen estrangulares estrangulareu estrangularia estrangularien estrangularies estrangularà estrangularàs estrangularé estrangularíem estrangularíeu estrangulassen estrangulasses estrangulassin estrangulassis estrangulat estrangulats estrangulau estrangulava estrangulaven estrangulaves estrangule estrangulem estrangulen estrangules estrangulessen estrangulesses estrangulessin estrangulessis estranguleu estranguli estrangulin estrangulis estrangulo estrangulà estrangulàrem estrangulàreu estrangulàs estrangulàssem estrangulàsseu estrangulàssim estrangulàssiu estrangulàvem estrangulàveu estrangulés estranguléssem estrangulésseu estranguléssim estranguléssiu estrangulí occ sept val v
στραγγαλίζω

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ adj masc
παράξενος
Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estrat /esˈtɾat/ /əsˈtɾat/ n masc
στρώμα

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ n fem
στρατηγική

estratègic /es.tɾaˈtɛ.d͡ʒik/ /es.tɾaˈtɛ.ʒik/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒik/ adj masc
στρατηγικός

estrella /asˈtɾe.ʎa/ /asˈtɾe.ʎɛ/ /esˈtɾe.ʎa/ /əsˈtɾə.ʎə/ /əsˈtɾɛ.ʎə/ n fem
αστέρας
(astrologia) Planeta que determina el destí d’una persona.
Persona que destaca en un camp concret.

estrena /esˈtɾe.na/ /əsˈtɾɛ.nə/ n fem
πρεμιέρα
Acció i efecte d'estrenar o estrenar-se.

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ adj masc
στενός
Que té poca amplada.

estribord /es.tɾiˈboɾt/ /əs.tɾiˈβort/ n masc
δεξιά πλευρά πλοίου

estronci /əsˈtɾɔn.si/ n masc
στρόντιο

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
δομή
Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estructural /es.tɾuk.tuˈɾaɫ/ /əs.tɾuk.tuˈɾaɫ/ adj
δομικός

estruç /esˈtɾus/ n masc
στρουθοκάμηλος

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ bal estrenc estrenguem estrengueren estrengueres estrenguessin estrenguessis estrengueu estrengui estrenguin estrenguis estrengué estrenguérem estrenguéreu estrengués estrenguéssim estrenguéssiu estrenguí estreny estrenya estrenyem estrenyen estrenyent estrenyera estrenyeran estrenyerem estrenyeren estrenyeres estrenyereu estrenyeria estrenyerien estrenyeries estrenyerà estrenyeràs estrenyeré estrenyeríem estrenyeríeu estrenyes estrenyessen estrenyesses estrenyessin estrenyessis estrenyeu estrenyi estrenyia estrenyien estrenyies estrenyin estrenyis estrenyo estrenys estrenyé estrenyérem estrenyéreu estrenyés estrenyéssem estrenyésseu estrenyéssim estrenyéssiu estrenyí estrenyíem estrenyíeu estret estreta estretes estrets estrènyer occ sept val v
στενεύω
Fer estreta o petita una cosa.

estrès /esˈtɾes/ /əsˈtɾes/ /əsˈtɾəs/ /əsˈtɾɛs/ n masc
άγχος στρες

estuari /es.tuˈa.ɾi/ /əs.tuˈa.ɾi/ n masc
εκβολή

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ n masc
διάβασμα
Acció d'estudiar.

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ n neut
φοιτητής
Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) estudia estudiada estudiades estudiam estudiant estudiar estudiara estudiaran estudiarem estudiaren estudiares estudiareu estudiaria estudiarien estudiaries estudiarà estudiaràs estudiaré estudiaríem estudiaríeu estudiassen estudiasses estudiassin estudiassis estudiat estudiats estudiau estudiava estudiaven estudiaves estudie estudiem estudien estudies estudiessen estudiesses estudiessin estudiessis estudieu estudii estudio estudià estudiàrem estudiàreu estudiàs estudiàssem estudiàsseu estudiàssim estudiàssiu estudiàvem estudiàveu estudiés estudiéssem estudiésseu estudiéssim estudiéssiu estudií estudiï estudiïn estudiïs occ sept val v
μελετώ σπουδάζω
Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

estufa /esˈtu.fa/ /əsˈtu.fə/ n fem
θερμάστρα

estupidesa /es.tu.piˈðe.za/ /əs.tu.piˈðə.zə/ /əs.tu.piˈðɛ.zə/ n fem
ανοησία

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ n masc
οξύρρυγχος στουριόνι

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ adj
καθιερωμένος
D'acord amb una norma o especificació.

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ n masc
καθιερωμένος
norma, especificació

estàtua /esˈta.tu.a/ n fem
άγαλμα

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ adj
στείρος
Persona que no pot engendrar.

estètic /esˈtɛ.tik/ /əsˈtɛ.tik/ adj masc
αισθητικός

estètica /esˈtɛ.ti.ka/ /əsˈtɛ.ti.kə/ n masc
αισθητική

estímul /esˈti.muɫ/ /əsˈti.muɫ/ n masc
ερέθισμα

estómac /esˈto.mak/ n masc
στομάχι στόμαχος

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ adj masc
βλάκας

esòfag /eˈzɔ.fak/ n masc
οισοφάγος

eta /ˈe.ta/ /ˈɛ.tə/ n fem
ήτα

etcètera /etˈsɛ.te.ɾa/ /ətˈsɛ.tə.ɾə/ n masc
και τα λοιπά

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ adj masc
αιώνιος

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ n fem
αιωνιότητα

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ετυμολογία

etimològicament /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /e.ti.moˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.ti.moˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ adv
ετυμολογικά

etmoide /edˈmɔj.ðe/ /ədˈmɔj.ðə/ n masc
ἠθμοειδές
Petit os del crani situat en la fosa ocular a una alçada mitja d'aquesta que forma part de la cavitat nassal.

etnocentrisme /ˌed.no.senˈtɾiz.me/ /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/ /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ n masc
εθνοκεντρισμός

etnografia /ed.no.ɣɾaˈfi.a/ /əd.no.ɣɾəˈfi.ə/ /əd.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
εθνογραφία

etnologia /ed.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ed.no.ɫoˈʒi.a/ /əd.no.ɫoˈʒi.ə/ /əd.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
εθνολογία

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ n fem
ευκαρυώτης

eucaristia /ew.ka.ɾisˈti.a/ /əw.kə.ɾisˈti.ə/ n fem
ευχαριστία

eufòria /ewˈfɔ.ɾi.a/ /əwˈfɔ.ɾi.ə/ n fem
ευφορία

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ n masc
ευρώ

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ europea adj masc
ευρωπαϊκός
Relacionat amb Europa

europeïtzar /ew.ɾo.pe.iˈd͡za/ /ew.ɾo.pe.iˈza/ /ew.ɾo.pe.iˈzaɾ/ /əw.ɾo.pə.iˈd͡za/ /əw.ɾu.pə.iˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) europeïtz europeïtza europeïtzada europeïtzades europeïtzam europeïtzant europeïtzar europeïtzara europeïtzaran europeïtzarem europeïtzaren europeïtzares europeïtzareu europeïtzaria europeïtzarien europeïtzaries europeïtzarà europeïtzaràs europeïtzaré europeïtzaríem europeïtzaríeu europeïtzassen europeïtzasses europeïtzassin europeïtzassis europeïtzat europeïtzats europeïtzau europeïtzava europeïtzaven europeïtzaves europeïtze europeïtzem europeïtzen europeïtzes europeïtzessen europeïtzesses europeïtzessin europeïtzessis europeïtzeu europeïtzi europeïtzin europeïtzis europeïtzo europeïtzà europeïtzàrem europeïtzàreu europeïtzàs europeïtzàssem europeïtzàsseu europeïtzàssim europeïtzàssiu europeïtzàvem europeïtzàveu europeïtzés europeïtzéssem europeïtzésseu europeïtzéssim europeïtzéssiu europeïtzí occ sept val v
εξευρωπαΐζω

europi /əwˈɾɔ.pi/ n masc
ευρώπιο

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ n fem
ευθανασία

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) evacua evacuada evacuades evacuam evacuant evacuar evacuara evacuaran evacuarem evacuaren evacuares evacuareu evacuaria evacuarien evacuaries evacuarà evacuaràs evacuaré evacuaríem evacuaríeu evacuassen evacuasses evacuassin evacuassis evacuat evacuats evacuau evacuava evacuaven evacuaves evacue evacuem evacuen evacues evacuessen evacuesses evacuessin evacuessis evacueu evacuo evacuu evacuà evacuàrem evacuàreu evacuàs evacuàssem evacuàsseu evacuàssim evacuàssiu evacuàvem evacuàveu evacués evacuéssem evacuésseu evacuéssim evacuéssiu evacuí evacuï evacuïn evacuïs occ sept val v
εκκενώνω

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ n masc
ευαγγέλιο

evangelista /e.vaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /ə.vəɲ.ʒəˈɫis.tə/ /ə.βəɲ.ʒəˈɫis.tə/ n masc
ευαγγελιστής

evaporació /e.va.po.ɾa.siˈo/ /e.βa.po.ɾa.siˈo/ /ə.və.po.ɾə.siˈo/ /ə.və.pu.ɾə.siˈo/ /ə.βə.pu.ɾə.siˈo/ n fem
εξάτμιση

evaporar /e.va.poˈɾaɾ/ /e.βa.poˈɾa/ /ə.və.poˈɾa/ /ə.və.puˈɾa/ /ə.βə.puˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) evapor evapora evaporada evaporades evaporam evaporant evaporar evaporara evaporaran evaporarem evaporaren evaporares evaporareu evaporaria evaporarien evaporaries evaporarà evaporaràs evaporaré evaporaríem evaporaríeu evaporassen evaporasses evaporassin evaporassis evaporat evaporats evaporau evaporava evaporaven evaporaves evapore evaporem evaporen evapores evaporessen evaporesses evaporessin evaporessis evaporeu evapori evaporin evaporis evaporo evaporà evaporàrem evaporàreu evaporàs evaporàssem evaporàsseu evaporàssim evaporàssiu evaporàvem evaporàveu evaporés evaporéssem evaporésseu evaporéssim evaporéssiu evaporí occ sept val v
εξατμίζω

evasió fiscal n fem
φοροδιαφυγή

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ adj
προφανής

evitació /e.vi.ta.siˈo/ /e.βi.ta.siˈo/ /ə.vi.tə.siˈo/ n fem
ακύρωση

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) evit evita evitada evitades evitam evitant evitar evitara evitaran evitarem evitaren evitares evitareu evitaria evitarien evitaries evitarà evitaràs evitaré evitaríem evitaríeu evitassen evitasses evitassin evitassis evitat evitats evitau evitava evitaven evitaves evite evitem eviten evites evitessen evitesses evitessin evitessis eviteu eviti evitin evitis evito evità evitàrem evitàreu evitàs evitàssem evitàsseu evitàssim evitàssiu evitàvem evitàveu evités evitéssem evitésseu evitéssim evitéssiu evití occ sept val v
αποφεύγω

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
εξέλιξη

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ adj masc
ακριβής
Precís, ajustat a un patró.

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ alg ant bal cent eiv exalt exalta exaltada exaltades exaltaia exaltaien exaltaies exaltam exaltant exaltar exaltara exaltaran exaltarem exaltaren exaltares exaltareu exaltaria exaltarien exaltaries exaltariva exaltariven exaltarives exaltarà exaltaràs exaltaré exaltaríem exaltaríeu exaltarívem exaltaríveu exaltassen exaltasses exaltassin exaltassis exaltat exaltats exaltau exaltava exaltaven exaltaves exaltavi exaltavo exalte exalteguem exalteguessa exalteguessen exalteguesses exaltegueu exaltegués exalteguéssom exalteguéssou exaltem exalten exaltes exaltessa exaltessen exaltesses exaltessi exaltessin exaltessis exalteu exalti exaltin exaltis exalto exaltos exalts exaltà exaltàiem exaltàieu exaltàrem exaltàreu exaltàs exaltàssem exaltàsseu exaltàssim exaltàssiu exaltàvem exaltàvets exaltàveu exaltàvom exaltés exaltéssem exaltésseu exaltéssim exaltéssiu exaltí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εκθειάζω
Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.

exasperar /eɡ.zas.peˈɾa/ /eɡ.zas.peˈɾaɾ/ /əɡ.zəs.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) exasper exaspera exasperada exasperades exasperam exasperant exasperar exasperara exasperaran exasperarem exasperaren exasperares exasperareu exasperaria exasperarien exasperaries exasperarà exasperaràs exasperaré exasperaríem exasperaríeu exasperassen exasperasses exasperassin exasperassis exasperat exasperats exasperau exasperava exasperaven exasperaves exaspere exasperem exasperen exasperes exasperessen exasperesses exasperessin exasperessis exaspereu exasperi exasperin exasperis exaspero exasperà exasperàrem exasperàreu exasperàs exasperàssem exasperàsseu exasperàssim exasperàssiu exasperàvem exasperàveu exasperés exasperéssem exasperésseu exasperéssim exasperéssiu exasperí occ sept val v
εξοργίζω

excavació /eks.ka.va.siˈo/ /eks.ka.βa.siˈo/ /əks.kə.və.siˈo/ /əks.kə.βə.siˈo/ n fem
ανασκαφή

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ adj
άριστος
De gran valor.

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ n masc
υπεροχή

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ adv
εξαιρετικά

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ n fem
εξαίρεση

excitar /ek.siˈta/ /ek.siˈtaɾ/ /ək.siˈta/ alg ant bal cent eiv excit excita excitada excitades excitaia excitaien excitaies excitam excitant excitar excitara excitaran excitarem excitaren excitares excitareu excitaria excitarien excitaries excitariva excitariven excitarives excitarà excitaràs excitaré excitaríem excitaríeu excitarívem excitaríveu excitassen excitasses excitassin excitassis excitat excitats excitau excitava excitaven excitaves excitavi excitavo excite exciteguem exciteguessa exciteguessen exciteguesses excitegueu excitegués exciteguéssom exciteguéssou excitem exciten excites excitessa excitessen excitesses excitessi excitessin excitessis exciteu exciti excitin excitis excito excitos excits excità excitàiem excitàieu excitàrem excitàreu excitàs excitàssem excitàsseu excitàssim excitàssiu excitàvem excitàvets excitàveu excitàvom excités excitéssem excitésseu excitéssim excitéssiu excití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διεγείρω
Despertar el desig sexual.

excloure /eksˈkɫɔw.ɾe/ /əksˈkɫɔw.ɾə/ bal eiv excloc excloem excloent excloeu excloga excloguem excloguen excloguera exclogueren exclogueres exclogues excloguessen excloguesses excloguessin excloguessis exclogueu exclogui excloguin excloguis exclogué excloguérem excloguéreu exclogués excloguéssem excloguésseu excloguéssim excloguéssiu excloguí exclosa excloses exclosos exclou exclouen exclouran excloure exclourem excloureu exclouria exclourien exclouries exclourà exclouràs exclouré exclouríem exclouríeu exclous excloíem excloíeu excloïa excloïen excloïes exclòs occ v.cent val v
αποκλείω
(handbol) Expulsar un jugador del partit en curs durant un període de temps de dos minuts, després del qual pot tornar al camp de joc.

exclusiu /eks.kɫuˈziw/ /əks.kɫuˈziw/ adj masc
αποκλειστικός

exclusivament /eks.kɫuˌzi.vaˈment/ /eks.kɫuˌzi.βaˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈment/ /əks.kɫuˌzi.βəˈmen/ adv
αποκλειστικά

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ n fem
εκδρομή

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ n fem
δικαιολογία

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ n fem
εκτέλεση

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) execut executa executada executades executam executant executar executara executaran executarem executaren executares executareu executaria executarien executaries executarà executaràs executaré executaríem executaríeu executassen executasses executassin executassis executat executats executau executava executaven executaves execute executem executen executes executessen executesses executessin executessis executeu executi executin executis executo executà executàrem executàreu executàs executàssem executàsseu executàssim executàssiu executàvem executàveu executés executéssem executésseu executéssim executéssiu executí occ sept val v
εκτελώ
Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ n masc
δείγμα
Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.
αντίτυπο
Cada llibre d'una mateixa edició.

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ n masc
παράδειγμα

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ n masc
άσκηση

exercici fiscal n masc
χρήση

exhaustiu /eɡ.zawsˈtiw/ /əɡ.zəwsˈtiw/ adj masc
εξαντλητικός

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ alg ant bal centr eiv exhibeix exhibeixa exhibeixen exhibeixes exhibeixi exhibeixin exhibeixis exhibeixo exhibeixs exhibesc exhibesca exhibesquen exhibesques exhibesqui exhibesquin exhibesquis exhibia exhibida exhibides exhibien exhibies exhibiguem exhibiguera exhibigueren exhibigueres exhibiguessen exhibiguesses exhibiguessin exhibiguessis exhibigueu exhibigueva exhibigueven exhibigueves exhibigué exhibiguérem exhibiguéreu exhibigués exhibiguéssem exhibiguésseu exhibiguéssim exhibiguéssiu exhibiguévem exhibiguéveu exhibim exhibint exhibir exhibira exhibiran exhibirem exhibiren exhibires exhibireu exhibiria exhibirien exhibiries exhibiriva exhibiriven exhibirives exhibirà exhibiràs exhibiré exhibiríem exhibiríeu exhibirívem exhibiríveu exhibisc exhibisca exhibisco exhibiscos exhibisquem exhibisquen exhibisques exhibisqueu exhibissa exhibissen exhibisses exhibissi exhibissin exhibissis exhibist exhibit exhibits exhibiu exhibiva exhibiven exhibives exhibix exhibixa exhibixen exhibixes exhibixi exhibixin exhibixis exhibixo exhibixos exhibí exhibíem exhibíets exhibíeu exhibírem exhibíreu exhibís exhibíscon exhibíssem exhibísseu exhibíssim exhibíssiu exhibíssom exhibíssou exhibívem exhibíveu exhibíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εκθέτω

exigent /eɡ.ziˈd͡ʒen/ /eɡ.ziˈd͡ʒent/ /eɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒent/ adj
απαιτητικός

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ bal exigeix exigeixen exigeixes exigeixi exigeixin exigeixis exigeixo exigesc exigesqui exigesquin exigesquis exigia exigida exigides exigien exigies exigiguem exigigueu exigim exigint exigir exigira exigiran exigirem exigiren exigires exigireu exigiria exigirien exigiries exigirà exigiràs exigiré exigiríem exigiríeu exigisc exigisca exigisquen exigisques exigissen exigisses exigissin exigissis exigit exigits exigiu exigix exigixen exigixes exigixo exigí exigíem exigíeu exigírem exigíreu exigís exigíssem exigísseu exigíssim exigíssiu n-occ occ sept val v
απαιτώ

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ n masc
εξορία

exiliat /eɡ.zi.ɫiˈat/ /əɡ.zi.ɫiˈat/ adj masc
εξόριστος

existencialisme /eɡ.zis.ten.si.aˈɫiz.me/ /əɡ.zis.tən.si.əˈɫiz.mə/ n masc
υπαρξισμός

existent /eɡ.zisˈten/ /eɡ.zisˈtent/ /əɡ.zisˈten/ /əɡ.zisˈtent/ adj
υπαρκτός

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ bal existeix existeixen existeixes existeixi existeixin existeixis existeixo existesc existesqui existesquin existesquis existia existida existides existien existies existiguem existigueu existim existint existir existira existiran existirem existiren existires existireu existiria existirien existiries existirà existiràs existiré existiríem existiríeu existisc existisca existisquen existisques existissen existisses existissin existissis existit existits existiu existix existixen existixes existixo existí existíem existíeu existírem existíreu existís existíssem existísseu existíssim existíssiu n-occ occ sept val v
υπάρχω
Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ n fem
ύπαρξη

exogen /eɡˈzɔ.d͡ʒen/ /eɡˈzɔ.ʒen/ /əɡˈzɔ.ʒən/ adj masc
εξωγενής

exonerar /eɡ.zo.neˈɾa/ /eɡ.zo.neˈɾaɾ/ /əɡ.zo.nəˈɾa/ /əɡ.zu.nəˈɾa/ alg ant bal cent eiv exoner exonera exonerada exonerades exoneraia exoneraien exoneraies exoneram exonerant exonerar exonerara exoneraran exonerarem exoneraren exonerares exonerareu exoneraria exonerarien exoneraries exonerariva exonerariven exonerarives exonerarà exoneraràs exoneraré exoneraríem exoneraríeu exonerarívem exoneraríveu exonerassen exonerasses exonerassin exonerassis exonerat exonerats exonerau exonerava exoneraven exoneraves exoneravi exoneravo exonere exonereguem exonereguessa exonereguessen exonereguesses exoneregueu exoneregués exonereguéssom exonereguéssou exonerem exoneren exoneres exoneressa exoneressen exoneresses exoneressi exoneressin exoneressis exonereu exoneri exonerin exoneris exonero exoneros exoners exonerà exoneràiem exoneràieu exoneràrem exoneràreu exoneràs exoneràssem exoneràsseu exoneràssim exoneràssiu exoneràvem exoneràvets exoneràveu exoneràvom exonerés exoneréssem exonerésseu exoneréssim exoneréssiu exonerí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αθωώνω

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ n masc
εξορκισμός

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ alg ant bal cent eiv exorcitz exorcitza exorcitzada exorcitzades exorcitzaia exorcitzaien exorcitzaies exorcitzam exorcitzant exorcitzar exorcitzara exorcitzaran exorcitzarem exorcitzaren exorcitzares exorcitzareu exorcitzaria exorcitzarien exorcitzaries exorcitzariva exorcitzariven exorcitzarives exorcitzarà exorcitzaràs exorcitzaré exorcitzaríem exorcitzaríeu exorcitzarívem exorcitzaríveu exorcitzassen exorcitzasses exorcitzassin exorcitzassis exorcitzat exorcitzats exorcitzau exorcitzava exorcitzaven exorcitzaves exorcitzavi exorcitzavo exorcitze exorcitzeguem exorcitzeguessa exorcitzeguessen exorcitzeguesses exorcitzegueu exorcitzegués exorcitzeguéssom exorcitzeguéssou exorcitzem exorcitzen exorcitzes exorcitzessa exorcitzessen exorcitzesses exorcitzessi exorcitzessin exorcitzessis exorcitzeu exorcitzi exorcitzin exorcitzis exorcitzo exorcitzos exorcitzs exorcitzà exorcitzàiem exorcitzàieu exorcitzàrem exorcitzàreu exorcitzàs exorcitzàssem exorcitzàsseu exorcitzàssim exorcitzàssiu exorcitzàvem exorcitzàvets exorcitzàveu exorcitzàvom exorcitzés exorcitzéssem exorcitzésseu exorcitzéssim exorcitzéssiu exorcitzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εξορκίζω

exosquelet /eɡ.zos.keˈɫet/ /əɡ.zos.kəˈɫət/ /əɡ.zus.kəˈɫɛt/ n masc
εξωσκελετός

expectació /eks.pek.ta.siˈo/ /əks.pək.tə.siˈo/ n fem
αναμονή

expectativa /eks.pek.taˈti.va/ /eks.pek.taˈti.βa/ /əks.pək.təˈti.və/ /əks.pək.təˈti.βə/ n fem
προσδοκία

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ n masc
πείραμα
Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experimental /eks.pe.ɾi.menˈtaɫ/ /əks.pə.ɾi.mənˈtaɫ/ adj
πειραματικός

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ n fem
εμπειρία

expert /eksˈpɛɾt/ /əksˈpɛrt/ adj masc
έμπειρος

explicació /eks.pɫi.ka.siˈo/ /əks.pɫi.kə.siˈo/ n fem
εξήγηση

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) explic explica explicada explicades explicam explicant explicar explicara explicaran explicarem explicaren explicares explicareu explicaria explicarien explicaries explicarà explicaràs explicaré explicaríem explicaríeu explicassen explicasses explicassin explicassis explicat explicats explicau explicava explicaven explicaves explico explicà explicàrem explicàreu explicàs explicàssem explicàsseu explicàssim explicàssiu explicàvem explicàveu explique expliquem expliquen expliques expliquessen expliquesses expliquessin expliquessis expliqueu expliqui expliquin expliquis expliqués expliquéssem expliquésseu expliquéssim expliquéssiu expliquí occ sept val v
εξηγώ
Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.
Justificar, aclarir.
Dir, contar.

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) explor explora explorada explorades exploram explorant explorar explorara exploraran explorarem exploraren explorares explorareu exploraria explorarien exploraries explorarà exploraràs exploraré exploraríem exploraríeu explorassen explorasses explorassin explorassis explorat explorats explorau explorava exploraven exploraves explore explorem exploren explores exploressen exploresses exploressin exploressis exploreu explori explorin exploris exploro explorà exploràrem exploràreu exploràs exploràssem exploràsseu exploràssim exploràssiu exploràvem exploràveu explorés exploréssem explorésseu exploréssim exploréssiu explorí occ sept val v
εξερευνώ

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ adj masc
εκρηκτικός
Relatiu a l’explosió.

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ n masc
εκρηκτικός
Substància o artefacte capaç d’explotar.

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ n fem
έκρηξη

explotació /eks.pɫo.ta.siˈo/ /əks.pɫo.tə.siˈo/ /əks.pɫu.tə.siˈo/ n fem
εκμετάλλευση

explotar /eks.pɫoˈta/ /eks.pɫoˈtaɾ/ /əks.pɫoˈta/ /əks.pɫuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) explot explota explotada explotades explotam explotant explotar explotara explotaran explotarem explotaren explotares explotareu explotaria explotarien explotaries explotarà explotaràs explotaré explotaríem explotaríeu explotassen explotasses explotassin explotassis explotat explotats explotau explotava explotaven explotaves explote explotem exploten explotes explotessen explotesses explotessin explotessis exploteu exploti explotin explotis exploto explotà explotàrem explotàreu explotàs explotàssem explotàsseu explotàssim explotàssiu explotàvem explotàveu explotés explotéssem explotésseu explotéssim explotéssiu explotí occ sept val v
ανατινάζω
Esclatar.

explícit /eksˈpɫi.sit/ /əksˈpɫi.sit/ explícita adj masc
ρητός

explícitament /eksˌpɫi.si.taˈmen/ /eksˌpɫi.si.taˈment/ /əksˌpɫi.si.təˈmen/ /əksˌpɫi.si.təˈment/ adv
ρητά

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ alg ant bal cent eiv export exporta exportada exportades exportaia exportaien exportaies exportam exportant exportar exportara exportaran exportarem exportaren exportares exportareu exportaria exportarien exportaries exportariva exportariven exportarives exportarà exportaràs exportaré exportaríem exportaríeu exportarívem exportaríveu exportassen exportasses exportassin exportassis exportat exportats exportau exportava exportaven exportaves exportavi exportavo exporte exporteguem exporteguessa exporteguessen exporteguesses exportegueu exportegués exporteguéssom exporteguéssou exportem exporten exportes exportessa exportessen exportesses exportessi exportessin exportessis exporteu exporti exportin exportis exporto exportos exports exportà exportàiem exportàieu exportàrem exportàreu exportàs exportàssem exportàsseu exportàssim exportàssiu exportàvem exportàvets exportàveu exportàvom exportés exportéssem exportésseu exportéssim exportéssiu exportí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εξάγω

exposar /eks.poˈza/ /eks.poˈzaɾ/ /əks.poˈza/ /əks.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) exposa exposada exposades exposam exposant exposar exposara exposaran exposarem exposaren exposares exposareu exposaria exposarien exposaries exposarà exposaràs exposaré exposaríem exposaríeu exposassen exposasses exposassin exposassis exposat exposats exposau exposava exposaven exposaves expose exposem exposen exposes exposessen exposesses exposessin exposessis exposeu exposi exposin exposis exposo exposà exposàrem exposàreu exposàs exposàssem exposàsseu exposàssim exposàssiu exposàvem exposàveu exposés exposéssem exposésseu exposéssim exposéssiu exposí expòs occ sept val v
εκθέτω

exposició /eks.po.zi.siˈo/ /əks.po.zi.siˈo/ /əks.pu.zi.siˈo/ n fem
έκθεση
Exhibició d'obres d'art, generalment pintures o escultures.

expressar /eks.pɾeˈsa/ /eks.pɾeˈsaɾ/ /əks.pɾəˈsa/ alg ant bal cent eiv expressa expressada expressades expressaia expressaien expressaies expressam expressant expressar expressara expressaran expressarem expressaren expressares expressareu expressaria expressarien expressaries expressariva expressariven expressarives expressarà expressaràs expressaré expressaríem expressaríeu expressarívem expressaríveu expressassen expressasses expressassin expressassis expressat expressats expressau expressava expressaven expressaves expressavi expressavo expresse expresseguem expresseguessa expresseguessen expresseguesses expressegueu expressegués expresseguéssom expresseguéssou expressem expressen expresses expressessa expressessen expressesses expressessi expressessin expressessis expresseu expressi expressin expressis expresso expressos expressà expressàiem expressàieu expressàrem expressàreu expressàs expressàssem expressàsseu expressàssim expressàssiu expressàvem expressàvets expressàveu expressàvom expressés expresséssem expressésseu expresséssim expresséssiu expressí exprès n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εκφράζω

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ n fem
έκφραση
Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.
Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.

exterminar /eks.ter.miˈna/ /eks.teɾ.miˈna/ /eks.teɾ.miˈnaɾ/ /əks.tər.miˈna/ alg ant bal cent eiv extermina exterminada exterminades exterminaia exterminaien exterminaies exterminam exterminant exterminar exterminara exterminaran exterminarem exterminaren exterminares exterminareu exterminaria exterminarien exterminaries exterminariva exterminariven exterminarives exterminarà exterminaràs exterminaré exterminaríem exterminaríeu exterminarívem exterminaríveu exterminassen exterminasses exterminassin exterminassis exterminat exterminats exterminau exterminava exterminaven exterminaves exterminavi exterminavo extermine extermineguem extermineguessa extermineguessen extermineguesses exterminegueu exterminegués extermineguéssom extermineguéssou exterminem exterminen extermines exterminessa exterminessen exterminesses exterminessi exterminessin exterminessis extermineu extermini exterminin exterminis extermino exterminos exterminà exterminàiem exterminàieu exterminàrem exterminàreu exterminàs exterminàssem exterminàsseu exterminàssim exterminàssiu exterminàvem exterminàvets exterminàveu exterminàvom exterminés exterminéssem exterminésseu exterminéssim exterminéssiu exterminí extermín n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
εξολοθρεύω

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ n fem
εξαφάνιση

extingir /eks.tiɲˈd͡ʒi/ /eks.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /əks.tiɲˈʒi/ bal extingeix extingeixen extingeixes extingeixi extingeixin extingeixis extingeixo extingesc extingesqui extingesquin extingesquis extingia extingida extingides extingien extingies extingiguem extingigueu extingim extingint extingir extingira extingiran extingirem extingiren extingires extingireu extingiria extingirien extingiries extingirà extingiràs extingiré extingiríem extingiríeu extingisc extingisca extingisquen extingisques extingissen extingisses extingissin extingissis extingit extingits extingiu extingix extingixen extingixes extingixo extingí extingíem extingíeu extingírem extingíreu extingís extingíssem extingísseu extingíssim extingíssiu n-occ occ sept val v
σβήνω

extirpació /eks.tiɾ.pa.siˈo/ /əks.tir.pə.siˈo/ n fem
εκρίζωση

extradir /eks.tɾaˈði/ /eks.tɾaˈðiɾ/ /əks.tɾəˈði/ bal extradeix extradeixen extradeixes extradeixi extradeixin extradeixis extradeixo extradesc extradesqui extradesquin extradesquis extradia extradida extradides extradien extradies extradiguem extradigueu extradim extradint extradir extradira extradiran extradirem extradiren extradires extradireu extradiria extradirien extradiries extradirà extradiràs extradiré extradiríem extradiríeu extradisc extradisca extradisquen extradisques extradissen extradisses extradissin extradissis extradit extradits extradiu extradix extradixen extradixes extradixo extradí extradíem extradíeu extradírem extradíreu extradís extradíssem extradísseu extradíssim extradíssiu n-occ occ sept val v
απελαύνω

extraordinàriament /eks.tɾa.or.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /əks.tɾə.ur.diˌna.ɾi.əˈmen/ /əks.tɾə.ur.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ adv
εξαιρέτως

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ adj
εξωγήινος

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ adj
ακραίος
Que està a un grau molt alt.

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ adv
άκρως

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ n fem
άκρο

extreure /eksˈtɾew.ɾe/ /əksˈtɾɛw.ɾə/ bal extragueren extragueres extraguessen extraguesses extraguessin extraguessis extragué extraguérem extraguéreu extragués extraguéssem extraguésseu extraguéssim extraguéssiu extraguí extraiem extraient extraieu extrauran extraurem extraureu extrauria extraurien extrauries extraurà extrauràs extrauré extrauríem extrauríeu extrec extrega extreguem extreguen extregues extregueu extregui extreguin extreguis extreia extreien extreies extreim extreis extret extreta extretes extrets extreu extreuen extreure extreus extrèiem extrèieu v
εξάγω

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ n masc
στρατός
Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ adj masc
εξωτικός

eó /eˈo/ /əˈo/ n masc
αιών

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ n fem
φατρία

factible /fakˈti.bɫe/ /fakˈti.βɫe/ /fakˈtib.bɫe/ /fəkˈti.βɫə/ /fəkˈtib.bɫə/ adj
επιτεύξιμος

factici /fakˈti.si/ /fəkˈti.si/ adj masc
πλαστός

facultat /fa.kuɫˈtat/ /fə.kuɫˈtat/ n fem
σχολή
Secció d'una universitat, a la qual correspon una o diverses àrees de coneixement contigües, on s'imparteixen els ensenyaments d'una carrera determinada o de diverses carreres afins.

fada /ˈfa.ða/ n fem
νεράιδα

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ n fem
κουνάβι

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ n masc
φαγκότο

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ n masc
οξιά

faisà /fajˈza/ n masc
φασιανός

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ n fem
ζώνη
(pilota) Peça de l'equip d'un jugador consistent en una tira de roba, de color blau o vermell que cenyeix el tronc per la cintura, utilitzada per a identificar un jugador o un equip enfront de l'adversari.

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ n fem
φάλαγγα
Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falca /ˈfaɫ.ka/ n fem
σφήνα

falcó /faɫˈko/ n masc
γεράκι πετρίτης

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ n fem
φούστα
(sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
(bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

falguera /faɫˈɣe.ɾa/ n fem
φτέρη

fals /ˈfaɫs/ adj masc
ψευδής
Que no s'ajusta a la veritat.

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ n fem
φάουλ
(bowling) Contravenció del reglament consistent a tocar una part de la pista de bowling durant el llançament o després, a continuació d'haver tocat o traspassat la línia de falta.

faluca /faˈɫu.ka/ /fəˈɫu.kə/ n fem
φελούκα

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ n masc
φαλλός

falç /ˈfaɫs/ n fem
δρεπάνι

fam n fem
πείνα

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ n fem
φήμη

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ adj
οικογένεια
Relatiu a la família.
γνωστός
Conegut, proper.

familiaritzar /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈd͡za/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈza/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈzaɾ/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) familiaritz familiaritza familiaritzada familiaritzades familiaritzam familiaritzant familiaritzar familiaritzara familiaritzaran familiaritzarem familiaritzaren familiaritzares familiaritzareu familiaritzaria familiaritzarien familiaritzaries familiaritzarà familiaritzaràs familiaritzaré familiaritzaríem familiaritzaríeu familiaritzassen familiaritzasses familiaritzassin familiaritzassis familiaritzat familiaritzats familiaritzau familiaritzava familiaritzaven familiaritzaves familiaritze familiaritzem familiaritzen familiaritzes familiaritzessen familiaritzesses familiaritzessin familiaritzessis familiaritzeu familiaritzi familiaritzin familiaritzis familiaritzo familiaritzà familiaritzàrem familiaritzàreu familiaritzàs familiaritzàssem familiaritzàsseu familiaritzàssim familiaritzàssiu familiaritzàvem familiaritzàveu familiaritzés familiaritzéssem familiaritzésseu familiaritzéssim familiaritzéssiu familiaritzí occ sept val v
εξοικειώνω
Fer esdevenir algú familiar amb algú altre o quelcom.

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ n fem
οικογένεια

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ adj masc
διάσημος

fanal /faˈnaɫ/ /fəˈnaɫ/ n masc
φανάρι
Font lluminosa col·locada en una caixa destinada a la il·luminació de la via pública.

fanfarró /faɱ.faˈro/ /fəɱ.fəˈro/ adj masc
καυχηματίας

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ n masc
λάσπη
Barreja d'aigua i terra.

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ n fem
φαντασία

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ n masc
φάντασμα

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ adj
φανταστικός
Relatiu a la fantasia.

fantàsticament /fanˌtas.ti.kaˈmen/ /fanˌtas.ti.kaˈment/ /fənˌtas.ti.kəˈmen/ /fənˌtas.ti.kəˈment/ adv
φανταστικά

fanàtic /faˈna.tik/ /fəˈna.tik/ adj masc
φανατικός

far n masc
φάρος
Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ n masc
φαραώ Φαραώ
Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ n masc
γέμιση
Contingut amb el que està farcida una cosa.

fardell /faɾˈðeʎ/ /fərˈdeʎ/ n masc
βασταγή

farga /ˈfaɾ.ɣa/ n fem
σιδηρουργείο

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ n fem
θυμάρι

farina /faˈɾi.na/ n fem
αλεύρι

farinetes /fa.ɾiˈne.tes/ /fə.ɾiˈnə.təs/ /fə.ɾiˈnɛ.təs/ n fem
κουάκερ
Menjar fet amb farina de llegums, barrejada amb aigua bullint, sal i oli.

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ n fem
φάρυγγας

faristol /fa.ɾisˈtɔɫ/ /fə.ɾisˈtɔɫ/ n masc
αναλόγιο

farmacovigilància /ˌfar.ma.ko.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfar.mə.ku.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfar.mə.ku.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfaɾ.ma.ko.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.ma.ko.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.mə.ko.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
φαρμακοεπαγρύπνηση

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ adj masc
φαρμακευτικός
Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ n masc
φαρμακοποιός
Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ n fem
φαρμακείο

fart /ˈfart/ adj masc
μπουχτισμένος
Fastiguejat d’una cosa per l’excés.

fase /ˈfa.ze/ n fem
φάση

fat /ˈfat/ n masc
μοίρα

fatiga /faˈti.ɣa/ /fəˈti.ɣə/ n fem
κούραση

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ n fem
μύθος παραμύθι

fauna /ˈfaw.na/ n fem
πανίδα

fava /ˈfa.va/ /ˈfa.və/ /ˈfa.βa/ /ˈfa.βə/ n fem
κουκί
Llavor i llegum de la favera.
πουτσοκέφαλος
(vulgarisme) Gland del penis.

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ n masc
χάρη

fax /ˈfaks/ n masc
φαξ
Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

façana /faˈsa.na/ /fəˈsa.nə/ n fem
πρόσοψη
Mur d'un edifici que es veure des de l'exterior, especialment el principal.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ n fem
πίστη

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ adj
αδύναμος
Sense prou força física.

febre /ˈfe.bɾe/ n fem
πυρετός

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ n masc
Φεβρουάριος Φλεβάρης
Segon mes de l'any.

fecal /feˈkaɫ/ /fəˈkaɫ/ adj
περιττωματικός

fecundar /fe.kunˈda/ /fe.kunˈdaɾ/ /fə.kunˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fecund fecunda fecundada fecundades fecundam fecundant fecundar fecundara fecundaran fecundarem fecundaren fecundares fecundareu fecundaria fecundarien fecundaries fecundarà fecundaràs fecundaré fecundaríem fecundaríeu fecundassen fecundasses fecundassin fecundassis fecundat fecundats fecundau fecundava fecundaven fecundaves fecunde fecundem fecunden fecundes fecundessen fecundesses fecundessin fecundessis fecundeu fecundi fecundin fecundis fecundo fecundà fecundàrem fecundàreu fecundàs fecundàssem fecundàsseu fecundàssim fecundàssiu fecundàvem fecundàveu fecundés fecundéssem fecundésseu fecundéssim fecundéssiu fecundí occ sept val v
γονιμοποιώ

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ n fem
ομοσπονδία

feina /ˈfej.na/ /ˈfəj.nə/ /ˈfɛj.nə/ n fem
δουλειά εργασία
Lloc de treball ofert per una empresa.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ n masc
φασισμός

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ adj
φασιστικός φασίστας
Relatiu al feixisme.

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ n neut
φασίστας φασιστικός
Partidari del feixisme.

feldspat /feɫsˈpat/ /fəɫsˈpat/ n masc
άστριος

felicitar /fe.ɫi.siˈta/ /fe.ɫi.siˈtaɾ/ /fə.ɫi.siˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) felicit felicita felicitada felicitades felicitam felicitant felicitar felicitara felicitaran felicitarem felicitaren felicitares felicitareu felicitaria felicitarien felicitaries felicitarà felicitaràs felicitaré felicitaríem felicitaríeu felicitassen felicitasses felicitassin felicitassis felicitat felicitats felicitau felicitava felicitaven felicitaves felicite felicitem feliciten felicites felicitessen felicitesses felicitessin felicitessis feliciteu feliciti felicitin felicitis felicito felicità felicitàrem felicitàreu felicitàs felicitàssem felicitàsseu felicitàssim felicitàssiu felicitàvem felicitàveu felicités felicitéssem felicitésseu felicitéssim felicitéssiu felicití occ sept val v
συγχαίρω

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ n fem
ευτυχία
Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

feliç /feˈɫis/ felices adj
ευχαριστημένος
Que sent felicitat.

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ n masc
κετσές
Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ n masc
κοπριά
Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ n fem
θήλυ θηλυκός
Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.
παξιμάδι
(botànica) En les plantes, individu que porta només flors femelles i lleva fruit.

femenívolament /fe.meˌni.vo.ɫaˈment/ /fe.meˌni.βo.ɫaˈmen/ /fə.məˌni.vo.ɫəˈment/ /fə.məˌni.vu.ɫəˈmen/ /fə.məˌni.βu.ɫəˈmen/ adv
γυναικεία

feminicidi /fe.mi.niˈsi.ði/ /fə.mi.niˈsi.ði/ n masc
γυναικοκτονία

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ n masc
φεμινισμός

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ n masc
άχυρο σανός
Farratge assecat per fenificació.

fenici /feˈni.si/ /fəˈni.si/ adj masc
Φοίνικας

fenomen /feˈnɔ.men/ /fəˈnɔ.mən/ n masc
φαινόμενο

fenomenologia n fem
φαινομενολογία

feocromocitoma /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/ /fə.o.kɾo.mo.siˈto.mə/ /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ n masc
φαιοχρωμοκύττωμα

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ v
κάνω
Portar a terme una acció.

fer els ulls grossos v
κάνω τα στραβά μάτια

fer l'andorrà v
κάνω την πάπια

ferida /feˈɾi.ða/ n fem
τραύμα πληγή
Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ alg bal fereix fereixen fereixes fereixi fereixin fereixis fereixo feresc feresqui feresquin feresquis feri feria ferida ferides ferien feries feriguem ferigueu ferim ferin ferint ferir ferira feriran ferirem feriren ferires ferireu feriria feririen feriries ferirà feriràs feriré feriríem feriríeu feris ferisc ferisca ferisquen ferisques ferissen ferisses ferissin ferissis ferit ferits feriu ferix ferixen ferixes ferixo ferí feríem feríeu ferírem feríreu ferís feríssem ferísseu feríssim feríssiu fér féren férs n-occ occ sept val v
πληγώνω τραυματίζω
Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ adj masc
σταθερός
Que està ben subjectat i és difícil de fer trontollar.

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ n fem
ζύμωση

fermi n masc
φέρμιο

fermió n masc
φερμιόνιο

ferrar /feˈra/ /feˈraɾ/ /fəˈra/ alg ant bal cent eiv ferr ferra ferrada ferrades ferraia ferraien ferraies ferram ferrant ferrar ferrara ferraran ferrarem ferraren ferrares ferrareu ferraria ferrarien ferraries ferrariva ferrariven ferrarives ferrarà ferraràs ferraré ferraríem ferraríeu ferrarívem ferraríveu ferrassen ferrasses ferrassin ferrassis ferrat ferrats ferrau ferrava ferraven ferraves ferravi ferravo ferre ferreguem ferreguessa ferreguessen ferreguesses ferregueu ferregués ferreguéssom ferreguéssou ferrem ferren ferres ferressa ferressen ferresses ferressi ferressin ferressis ferreu ferri ferrin ferris ferro ferros ferrs ferrà ferràiem ferràieu ferràrem ferràreu ferràs ferràssem ferràsseu ferràssim ferràssiu ferràvem ferràvets ferràveu ferràvom ferrés ferréssem ferrésseu ferréssim ferréssiu ferrí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
πεταλώνω
Completar, reforçar o adornar amb ferro.
Posar ferradures a un animal de peu rodó.
Fer un senyal a la pell d'un animal o persona (un pres o un esclau) amb un metall incandescent.

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ n masc
σιδηρουργός σιδεράς
Persona que treballa el ferro.

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ n masc
σίδηρος σίδερο

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ n masc
σιδηρόδρομος

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ n masc
φέσι
Casquet troncocònic de feltre o de roba, de color vermell amb una borla fosca, usat tradicionalment en pobles àrabs i otomans.

festival /fes.tiˈvaɫ/ /fes.tiˈβaɫ/ /fəs.tiˈvaɫ/ /fəs.tiˈβaɫ/ n masc
φεστιβάλ

festuc /fesˈtuk/ /fəsˈtuk/ n masc
φιστίκι

fet /ˈfet/ n masc
γεγονός
Quelcom que succeeix, que ocorre, que hom ha dut a terme.

fet i amagar n masc
κρυφτό

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ n masc
ήπαρ συκώτι
Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ n masc
φέουδο

fi fina fins adj masc
λεπτός
Dit dels materials poc gruixuts.

fi n fem
φι
Vint-i-unena lletra de l'alfabet grec: φ ‎(f) Φ ‎(F).

fi n masc
σκοπός
Objectiu, finalitat o motivació.

fiabilitat /fi.a.bi.ɫiˈtat/ /fi.ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
αξιοπιστία

fiblada /fibˈbɫa.ða/ /fibˈbɫa.ðə/ /fiˈbɫa.ða/ /fiˈβɫa.ða/ /fiˈβɫa.ðə/ n fem
νυγμός

ficció n fem
μυθιστόρημα

fidel /fiˈðɛɫ/ adj
πιστός
que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ adv
πιστά

fideu /fiˈðɛw/ n masc
μανέστρα

fideu de cabell d'àngel n masc
μαλλιά αγγέλου

figa /ˈfi.ɣə/ n fem
σύκο
Fruit de la figuera (gènere Ficus).
(vulgarisme) vulva

figuera /fiˈɣe.ɾə/ n fem
συκιά

fil n masc
νήμα κλωστή
Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.

filantrop /fi.ɫanˈtɾɔp/ /fi.ɫənˈtɾɔp/ n masc
φιλάνθρωπος

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ n fem
σειρά

filferro /fiɫˈfɛ.ro/ /fiɫˈfɛ.ru/ n masc
σύρμα
Fil metàl·lic, especialment d’acer dolç, flexible i tenaç.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ n fem
θυγατρική εταιρία
(economia) Empresa que està sota el control d’una altra empresa.

filipí adj masc
Φιλιππινικός
Relatiu o pertanyent a les Filipines.

filipí n masc
Φιλιππινικός
Persona que habita o és originària de les Filipines.
Varietat del tagal parlada a les Filipines.

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ n masc
γιος υιός

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ n fem
κόρη θυγατέρα

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ n fem
προγονή

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ n masc
προγονός

fillol /fiˈjɔɫ/ /fiˈʎɔɫ/ n masc
βαφτισιμιός

filologia /fi.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /fi.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
φιλολογία
Estudi d'una llengua o d'un conjunt d'aquestes i de la seva literatura basant-se en els seus texts.

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ n fem
ρόκα

filosofar /fi.lo.zoˈfa/ /fi.lo.zoˈfaɾ/ /fi.ɫu.zuˈfa/ alg ant bal cent eiv filosof filosofa filosofada filosofades filosofaia filosofaien filosofaies filosofam filosofant filosofar filosofara filosofaran filosofarem filosofaren filosofares filosofareu filosofaria filosofarien filosofaries filosofariva filosofariven filosofarives filosofarà filosofaràs filosofaré filosofaríem filosofaríeu filosofarívem filosofaríveu filosofassen filosofasses filosofassin filosofassis filosofat filosofats filosofau filosofava filosofaven filosofaves filosofavi filosofavo filosofe filosofeguem filosofeguessa filosofeguessen filosofeguesses filosofegueu filosofegués filosofeguéssom filosofeguéssou filosofem filosofen filosofes filosofessa filosofessen filosofesses filosofessi filosofessin filosofessis filosofeu filosofi filosofin filosofis filosofo filosofos filosofs filosofà filosofàiem filosofàieu filosofàrem filosofàreu filosofàs filosofàssem filosofàsseu filosofàssim filosofàssiu filosofàvem filosofàvets filosofàveu filosofàvom filosofés filosoféssem filosofésseu filosoféssim filosoféssiu filosofí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
φιλοσοφώ

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ n fem
φιλοσοφία

filosòfic /fi.ɫoˈzɔ.fik/ /fi.ɫuˈzɔ.fik/ adj masc
φιλοσοφικός

filosòficament /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈment/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kəˈment/ /fi.ɫuˌzɔ.fi.kəˈmen/ adv
φιλοσοφικώς

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ alg ant bal cent eiv filtr filtra filtrada filtrades filtraia filtraien filtraies filtram filtrant filtrar filtrara filtraran filtrarem filtraren filtrares filtrareu filtraria filtrarien filtraries filtrariva filtrariven filtrarives filtrarà filtraràs filtraré filtraríem filtraríeu filtrarívem filtraríveu filtrassen filtrasses filtrassin filtrassis filtrat filtrats filtrau filtrava filtraven filtraves filtravi filtravo filtre filtreguem filtreguessa filtreguessen filtreguesses filtregueu filtregués filtreguéssom filtreguéssou filtrem filtren filtres filtressa filtressen filtresses filtressi filtressin filtressis filtreu filtri filtrin filtris filtro filtros filtrs filtrà filtràiem filtràieu filtràrem filtràreu filtràs filtràssem filtràsseu filtràssim filtràssiu filtràvem filtràvets filtràveu filtràvom filtrés filtréssem filtrésseu filtréssim filtréssiu filtrí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διηθώ
Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ n masc
φίλτρο

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ n masc
φιλόσοφος

final /fiˈnaɫ/ adj
τελικός
Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ n fem
τελικός
Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ n masc
τέλος
fi, última part d'alguna cosa

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ adv
τελικά

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ alg ant bal cent eiv finance financeguem financeguessa financeguessen financeguesses financegueu financegués financeguéssom financeguéssou financem financen finances financessa financessen financesses financessi financessin financessis financeu financi financin financis financés financéssem financésseu financéssim financéssiu financí finanç finança finançada finançades finançaia finançaien finançaies finançam finançant finançar finançara finançaran finançarem finançaren finançares finançareu finançaria finançarien finançaries finançariva finançariven finançarives finançarà finançaràs finançaré finançaríem finançaríeu finançarívem finançaríveu finançassen finançasses finançassin finançassis finançat finançats finançau finançava finançaven finançaves finançavi finançavo finanço finanços finançà finançàiem finançàieu finançàrem finançàreu finançàs finançàssem finançàsseu finançàssim finançàssiu finançàvem finançàvets finançàveu finançàvom n-occ nord-occ nota 1 occ sept v.cent val v
χρηματοδοτώ

finestra /fiˈnes.tɾa/ n fem
παράθυρο

fingir /fiɲˈd͡ʒi/ /fiɲˈd͡ʒiɾ/ /fiɲˈʒi/ bal fingeix fingeixen fingeixes fingeixi fingeixin fingeixis fingeixo fingesc fingesqui fingesquin fingesquis fingia fingida fingides fingien fingies fingiguem fingigueu fingim fingint fingir fingira fingiran fingirem fingiren fingires fingireu fingiria fingirien fingiries fingirà fingiràs fingiré fingiríem fingiríeu fingisc fingisca fingisquen fingisques fingissen fingisses fingissin fingissis fingit fingits fingiu fingix fingixen fingixes fingixo fingí fingíem fingíeu fingírem fingíreu fingís fingíssem fingísseu fingíssim fingíssiu n-occ occ sept val v
προσποιούμαι

finlandès /fin.ɫənˈdəs/ /fin.ɫənˈdɛs/ adj masc
φινλανδικός
Relatiu o pertanyent a Finlàndia.

fins preposition
μέχρι

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ adj masc
Φινλανδικά
Relatiu o pertanyent a l'antic poble establert a Finlàndia i voltants, la seva cultura o la llengua.

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ n masc
Φινλανδικά
Individu de l'antic poble establert a Finlàndia i voltants
φινλανδικά
(només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fiola /fiˈɔ.ɫa/ /fiˈɔ.ɫɔ/ /fiˈɔ.ɫə/ n fem
αμπούλα

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ n fem
παζάρι

firma /ˈfir.mə/ /ˈfiɾ.ma/ n fem
επιχείρηση
(economia) empresa o casa comercial

fiscal adj
δημοσιονομικός

fiscal n neut
εισαγγελέας

fisiològic /fi.zi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.zi.oˈɫɔ.ʒik/ /fi.zi.uˈɫɔ.ʒik/ adj masc
φυσιολογικός

fisonomia /fi.zo.noˈmi.a/ /fi.zo.noˈmi.ə/ /fi.zu.nuˈmi.ə/ n fem
φυσιογνωμονική

fita /ˈfi.ta/ n fem
χιλιομετροδείκτης
Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fix /ˈfiks/ adj
τακτός

flac /ˈfɫak/ adj masc
αδύναμος

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ n masc
μαστίγιο

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ n fem
φλόγα

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ n masc
φοινικόπτερος
(epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flauta /ˈfɫaw.ta/ n fem
φλάουτο

flauta dolça n fem
φλάουτο

flectir /fɫekˈti/ /fɫekˈtiɾ/ /fɫəkˈti/ alg ant bal centr eiv flecteix flecteixa flecteixen flecteixes flecteixi flecteixin flecteixis flecteixo flecteixs flectesc flectesca flectesquen flectesques flectesqui flectesquin flectesquis flectia flectida flectides flectien flecties flectiguem flectiguera flectigueren flectigueres flectiguessen flectiguesses flectiguessin flectiguessis flectigueu flectigueva flectigueven flectigueves flectigué flectiguérem flectiguéreu flectigués flectiguéssem flectiguésseu flectiguéssim flectiguéssiu flectiguévem flectiguéveu flectim flectint flectir flectira flectiran flectirem flectiren flectires flectireu flectiria flectirien flectiries flectiriva flectiriven flectirives flectirà flectiràs flectiré flectiríem flectiríeu flectirívem flectiríveu flectisc flectisca flectisco flectiscos flectisquem flectisquen flectisques flectisqueu flectissa flectissen flectisses flectissi flectissin flectissis flectist flectit flectits flectiu flectiva flectiven flectives flectix flectixa flectixen flectixes flectixi flectixin flectixis flectixo flectixos flectí flectíem flectíets flectíeu flectírem flectíreu flectís flectíscon flectíssem flectísseu flectíssim flectíssiu flectíssom flectíssou flectívem flectíveu flectíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κάμπτω

flegma /ˈfɫeɡ.ma/ /ˈfɫɛɡ.mə/ n fem
φλέγμα

flequer /fɫeˈke/ /fɫeˈkeɾ/ /fɫəˈke/ n masc
αρτοποιός

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ n masc
φλερόβιο

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ n fem
βέλος
Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.

flexibilitat /fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
ευελιξία

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ adj
εύκαμπτος

floc /ˈfɫɔk/ n masc
νιφάδα
Petita porció de neu.

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ n fem
άνθος λουλούδι

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ adj masc
φλωρεντινός
Relatiu o pertanyent a Florència.

florentí /fɫo.ɾenˈti/ /fɫo.ɾənˈti/ /fɫu.ɾənˈti/ n masc
φλωρεντινός
Persona que habita o és originària de Florència.

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ n fem
μούχλα

florí /fɫoˈɾi/ /fɫuˈɾi/ n masc
γκούλντεν

fluctuar /fɫuk.tuˈa/ /fɫuk.tuˈaɾ/ alg bal eiv fluctua fluctuada fluctuades fluctuam fluctuant fluctuar fluctuara fluctuaran fluctuarem fluctuaren fluctuares fluctuareu fluctuaria fluctuarien fluctuaries fluctuarà fluctuaràs fluctuaré fluctuaríem fluctuaríeu fluctuassen fluctuasses fluctuassin fluctuassis fluctuat fluctuats fluctuau fluctuava fluctuaven fluctuaves fluctue fluctuem fluctuen fluctues fluctuessen fluctuesses fluctuessin fluctuessis fluctueu fluctuo fluctuu fluctuà fluctuàrem fluctuàreu fluctuàs fluctuàssem fluctuàsseu fluctuàssim fluctuàssiu fluctuàvem fluctuàveu fluctués fluctuéssem fluctuésseu fluctuéssim fluctuéssiu fluctuí fluctuï fluctuïn fluctuïs nota 1 occ sept v.cent val v
κυμαίνομαι

fluid /ˈfɫujt/ n masc
ρευστό
Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ bal flueix flueixen flueixes flueixi flueixin flueixis flueixo fluesc fluesqui fluesquin fluesquis fluint fluir fluiran fluirem fluireu fluiria fluirien fluiries fluirà fluiràs fluiré fluiríem fluiríeu fluí fluíem fluíeu fluírem fluíreu fluís fluíssem fluísseu fluíssim fluíssiu fluïa fluïda fluïdes fluïen fluïes fluïguem fluïgueu fluïm fluïra fluïren fluïres fluïsc fluïsca fluïsquen fluïsques fluïssen fluïsses fluïssin fluïssis fluït fluïts fluïu fluïx fluïxen fluïxes fluïxo n-occ occ sept val v
ρέω

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ adj masc
χαλαρός
Mancat de força.

fluor /fɫuˈor/ n masc
φθόριο

flux /ˈfɫuks/ n masc
πλημμυρίδα

flux de caixa /ˌfɫukz.ðeˈka.ʃa/ /ˌfɫukz.ðeˈkaj.ʃa/ n masc
ταμειακή ροή

foc n masc
φωτιά
Quelcom que crema, que produeix combustió.
Encenedor, llumí, misto.
Un dels elements de l'antiguitat (referit tant al foc físic, a la foguera) com al metafòric.
Tret d'arma, acte de disparar

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ n fem
φώκια

foie gras /ˌfwaˈɣɾas/ n masc
φουά γκρα

folklore /fuɫˈkɫɔ.ɾə/ /ˌfɔɫˈkɫɔɾ/ n masc
λαογραφία

follar /foˈʎa/ /foˈʎaɾ/ /fuˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) foll folla follada follades follam follant follar follara follaran follarem follaren follares follareu follaria follarien follaries follarà follaràs follaré follaríem follaríeu follassen follasses follassin follassis follat follats follau follava follaven follaves folle follem follen folles follessen follesses follessin follessis folleu folli follin follis follo follà follàrem follàreu follàs follàssem follàsseu follàssim follàssiu follàvem follàveu follés folléssem follésseu folléssim folléssiu follí occ sept val v
γαμώ
(vulgarisme) Fornicar, tenir relacions sexuals.

follet /foˈʎet/ /foˈʎət/ /fuˈʎɛt/ n masc
δαιμονικό
Personatge de l'imaginari popular, trapella però no especialment cruel. Se'l representa típicament com un humanoide petit i amb les orelles punxegudes.

folre /ˈfoɫ.re/ /ˈfɔɫ.rə/ n masc
φόδρα

fol·licle /foɫˈɫi.kɫe/ /foɫˈɫi.kɫə/ /foˈɫi.kɫe/ /fuɫˈɫi.kɫə/ /fuˈɫi.kɫə/ n masc
λεμφοζίδιο
(botànica) Fruit sec originat d'un sol carpel, que a l'obrir-se per alliberar les seves llavors es divideix en llargada en una sola zona de ruptura, a diferència d'una llegum què s'obre a la sutura ventral i a la dorsal, per alliberar les llavors.

fonamental /fo.na.menˈtaɫ/ /fo.nə.mənˈtaɫ/ /fu.nə.mənˈtaɫ/ adj
θεμελιώδης

fonamentalisme /fo.na.men.taˈɫiz.me/ /fo.nə.mən.təˈɫiz.mə/ /fu.nə.mən.təˈɫiz.mə/ n masc
φονταμενταλισμός

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ bal fon fonc fondran fondre fondrem fondreu fondria fondrien fondries fondrà fondràs fondré fondríem fondríeu fonem fonen fonent foneu fonga fonguem fonguen fonguera fongueren fongueres fongues fonguessen fonguesses fonguessin fonguessis fongueu fongui fonguin fonguis fongué fonguérem fonguéreu fongués fonguéssem fonguésseu fonguéssim fonguéssiu fonguí fonia fonien fonies fons foníem foníeu fos fosa foses fosos fus fusa fuses fusos occ val v
λιώνω
(transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ n masc
μύκητας

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ n masc
μάραθο

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ n fem
πηγή
Punt d'on brolla un curs d'aigua.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ Interjection
έξω
(esports de raqueta) Expressió amb què el jutge de línia o l'anotador anuncia que la pilota o el volant ha sortit dels límits de la pista de joc.
(pilota basca) Expressió amb què el saguer indica al davanter que li deixi lliure la pista de joc perquè té intenció de tornar la pilota o perquè veu que no serà bona.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ adv
έξω
A l'exterior de

fora de joc n masc
εκτός παιδιάς
(futbol, rugbi, waterpolo) Situació de joc consistent en la localització d'un atacant sense pilota en una posició determinada del camp contrari susceptible de fer-lo incórrer en falta.
(hoquei sobre patins) Situació de joc consistent en la immobilització de la bola entre les guardes o les cames del porter o bé en una part exterior de la carcassa de la porteria.
(hoquei sobre gel) Falta d'un atacant consistent a penetrar abans que el disc en la zona d'atac, amb tots dos patins a l'interior d'aquesta zona o bé a sobre la línia blava.
(futbol americà) Falta d'un defensor consistent a penetrar en la línia de scrimmage mentre s'efectua l'snap.

foradar /fo.ɾaˈða/ /fo.ɾaˈðaɾ/ /fo.ɾəˈða/ /fu.ɾəˈða/ alg ant bal cent eiv forad forada foradada foradades foradaia foradaien foradaies foradam foradant foradar foradara foradaran foradarem foradaren foradares foradareu foradaria foradarien foradaries foradariva foradariven foradarives foradarà foradaràs foradaré foradaríem foradaríeu foradarívem foradaríveu foradassen foradasses foradassin foradassis foradat foradats foradau foradava foradaven foradaves foradavi foradavo forade foradeguem foradeguessa foradeguessen foradeguesses foradegueu foradegués foradeguéssom foradeguéssou foradem foraden forades foradessa foradessen foradesses foradessi foradessin foradessis foradeu foradi foradin foradis forado forados forads foradà foradàiem foradàieu foradàrem foradàreu foradàs foradàssem foradàsseu foradàssim foradàssiu foradàvem foradàvets foradàveu foradàvom foradés foradéssem foradésseu foradéssim foradéssiu foradí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
διαπερνώ

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ n masc
οπή τρύπα
(golf) Cadascun dels terrenys delimitats d'un camp de golf que comprenen un lloc de sortida, un carrer, obstacles, un green i el rough adjacent.
τρύπα οπή
(pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forat negre /foˌɾadˈne.ɣɾe/ /foˌɾadˈnə.ɣɾə/ /fuˌɾadˈnɛ.ɣɾə/ n masc
μαύρη τρύπα

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ n fem
αγχόνη
Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forense /foˈɾen.se/ /fuˈɾɛn.sə/ adj
δικανικός

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ n fem
μορφή σχήμα

formació /foɾ.ma.siˈo/ /foɾ.mə.siˈo/ /fur.mə.siˈo/ n fem
μόρφωση

formal /foɾˈmaɫ/ /furˈmaɫ/ adj
επίσημος

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) form forma formada formades formam formant formar formara formaran formarem formaren formares formareu formaria formarien formaries formarà formaràs formaré formaríem formaríeu formassen formasses formassin formassis format formats formau formava formaven formaves forme formem formen formes formessen formesses formessin formessis formeu formi formin formis formo formà formàrem formàreu formàs formàssem formàsseu formàssim formàssiu formàvem formàveu formés forméssem formésseu forméssim forméssiu formí occ sept val v
σχηματίζω
Donar forma

formatar /for.maˈta/ /foɾ.maˈta/ /foɾ.maˈtaɾ/ /foɾ.məˈta/ /fur.məˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) format formata formatada formatades formatam formatant formatar formatara formataran formatarem formataren formatares formatareu formataria formatarien formataries formatarà formataràs formataré formataríem formataríeu formatassen formatasses formatassin formatassis formatat formatats formatau formatava formataven formataves formate formatem formaten formates formatessen formatesses formatessin formatessis formateu formati formatin formatis formato formatà formatàrem formatàreu formatàs formatàssem formatàsseu formatàssim formatàssiu formatàvem formatàveu formatés formatéssem formatésseu formatéssim formatéssiu formatí occ sept val v
διαμόρφωση

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ n masc
τυρί τυρός

formidable /for.miˈðab.bɫe/ /foɾ.miˈða.bɫe/ /foɾ.miˈða.βɫe/ /foɾ.miˈðab.bɫə/ /fur.miˈða.βɫə/ /fur.miˈðab.bɫə/ adj
υπέροχος

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ n fem
μυρμήγκι

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ n masc
σκυρόδεμα
Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

formulari /foɾ.muˈɫa.ɾi/ /fur.muˈɫa.ɾi/ n masc
αίτηση

forn n masc
φούρνος
Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ n fem
πιρούνι πηρούνι
Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

fort adj masc
δυνατός ισχυρός
Dotat de fortalesa, robust.

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ n fem
φρούριο
Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
οχύρωμα
Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ n fem
τύχη
Sort, particularment quan és bona.

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ n fem
δύναμη ισχύς

força magnetomotriu n fem
Μαγνητεγερτική δύναμη

forçar /forˈsa/ /forˈsaɾ/ /furˈsa/ alg ant bal cent eiv force forceguem forceguessa forceguessen forceguesses forcegueu forcegués forceguéssom forceguéssou forcem forcen forces forcessa forcessen forcesses forcessi forcessin forcessis forceu forci forcin forcis forcés forcéssem forcésseu forcéssim forcéssiu forcí forç força forçada forçades forçaia forçaien forçaies forçam forçant forçar forçara forçaran forçarem forçaren forçares forçareu forçaria forçarien forçaries forçariva forçariven forçarives forçarà forçaràs forçaré forçaríem forçaríeu forçarívem forçaríveu forçassen forçasses forçassin forçassis forçat forçats forçau forçava forçaven forçaves forçavi forçavo forço forços forçà forçàiem forçàieu forçàrem forçàreu forçàs forçàssem forçàsseu forçàssim forçàssiu forçàvem forçàvets forçàveu forçàvom n-occ nord-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αναγκάζω

fosc adj masc
σκοτεινός
Sense llum.

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ n fem
σκοτάδι

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ n fem
λάκκος

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ n masc
τάφρος

fotocopiadora /fo.to.ko.pi.aˈðo.ɾa/ /fo.to.ko.pi.əˈðo.ɾə/ /fu.tu.ku.pi.əˈðo.ɾə/ n fem
φωτοτυπικό

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
φωτογραφία

fotoperiodisme /ˌfo.to.pe.ɾi.oˈðiz.me/ /ˌfo.to.pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /ˌfo.tu.pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
φωτοπεριοδισμός

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ n fem
φωτοσύνθεση

fotovoltaic /fo.to.voɫˈtajk/ /fo.to.βoɫˈtajk/ /fu.tu.vuɫˈtajk/ /fu.tu.βuɫˈtajk/ adj masc
φωτοβολταϊκός
Relatiu a l'electricitat generada per efecte de la llum.

fotre /ˈfo.tɾe/ /ˈfo.tɾə/ bal fot fota fotem foten fotent fotera foteren foteres fotes fotessen fotesses fotessin fotessis foteu foti fotia fotien foties fotin fotis foto fotran fotre fotrem fotreu fotria fotrien fotries fotrà fotràs fotré fotríem fotríeu fots fotuda fotudes fotut fotuts foté fotérem fotéreu fotés fotéssem fotésseu fotéssim fotéssiu fotí fotíem fotíeu occ sept val v
γαμώ
(vulgarisme, intransitiu) Fer el coit, l’acte sexual.
(col·loquial, transitiu) Tirar, llançar bruscament.
(col·loquial, usat en tercera persona) No importar una cosa o un fet, ésser indiferent, ésser igual.

fotó /foˈto/ /fuˈto/ n masc
φωτόνιο

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ n fem
κλάσμα
Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ adj
μορφοκλασματικός
Relatiu a les fractals.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ n fem
μορφοκλασματικός
(geometria) Figura composta per unes formes cadascuna de les quals alhora està formada per les mateixes formes (en mida inferior) i així reiteradament i infinita.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ n fem
κάταγμα

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ n masc
αποτυχία

fragata /fɾaˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ n fem
φρεγάτα

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ n masc
φράγκο
Moneda d'origen francès i d'altres estats francòfons.

franci n masc
φράγκιο

francmaçoneria /ˌfɾaŋ.ma.so.neˈɾi.a/ /ˌfɾaŋ.mə.so.nəˈɾi.ə/ /ˌfɾaŋ.mə.su.nəˈɾi.ə/ n fem
ελευθεροτεκτονισμός

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ n masc
ελευθεροτέκτονας

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ adj masc
γαλλικός γαλλικά
Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ n masc
γαλλικά γαλλικός
(només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ n masc
μοναχός
Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

fraret /fɾaˈɾet/ /fɾəˈɾət/ /fɾəˈɾɛt/ n masc
φρατέρκουλα
Ocell de la família dels àlcids, de plomatge blanc i negre, de bec triangular comprimit (Fratercula arctica).

frase /ˈfɾa.ze/ n fem
πρόταση
Unió de subjecte i predicat, oració.

fraternitzar /fɾa.teɾ.niˈd͡za/ /fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /fɾə.təɾ.nidˈza/ alg ant bal cent eiv fraternitz fraternitza fraternitzada fraternitzades fraternitzaia fraternitzaien fraternitzaies fraternitzam fraternitzant fraternitzar fraternitzara fraternitzaran fraternitzarem fraternitzaren fraternitzares fraternitzareu fraternitzaria fraternitzarien fraternitzaries fraternitzariva fraternitzariven fraternitzarives fraternitzarà fraternitzaràs fraternitzaré fraternitzaríem fraternitzaríeu fraternitzarívem fraternitzaríveu fraternitzassen fraternitzasses fraternitzassin fraternitzassis fraternitzat fraternitzats fraternitzau fraternitzava fraternitzaven fraternitzaves fraternitzavi fraternitzavo fraternitze fraternitzeguem fraternitzeguessa fraternitzeguessen fraternitzeguesses fraternitzegueu fraternitzegués fraternitzeguéssom fraternitzeguéssou fraternitzem fraternitzen fraternitzes fraternitzessa fraternitzessen fraternitzesses fraternitzessi fraternitzessin fraternitzessis fraternitzeu fraternitzi fraternitzin fraternitzis fraternitzo fraternitzos fraternitzs fraternitzà fraternitzàiem fraternitzàieu fraternitzàrem fraternitzàreu fraternitzàs fraternitzàssem fraternitzàsseu fraternitzàssim fraternitzàssiu fraternitzàvem fraternitzàvets fraternitzàveu fraternitzàvom fraternitzés fraternitzéssem fraternitzésseu fraternitzéssim fraternitzéssiu fraternitzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
συναδελφώνομαι

frau /ˈfɾaw/ n masc
απάτη

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ n masc
φρένο πέδη

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ adj masc
κρύος ψυχρός
De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ n masc
κρύο κρύος
Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fregata /fɾeˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ n fem
φρεγάτα

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ alg bal fregeix fregeixen fregeixes fregeixi fregeixin fregeixis fregeixo fregesc fregesqui fregesquin fregesquis fregia fregida fregides fregien fregies fregiguem fregigueu fregim fregint fregir fregira fregiran fregirem fregiren fregires fregireu fregiria fregirien fregiries fregirà fregiràs fregiré fregiríem fregiríeu fregisc fregisca fregisquen fregisques fregissen fregisses fregissin fregissis fregit fregits fregiu fregix fregixen fregixes fregixo fregí fregíem fregíeu fregírem fregíreu fregís fregíssem fregísseu fregíssim fregíssiu frig frigen friges frigi frigin frigis frija frit frita frites frits n-occ occ sept val v
τηγανίζω

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ adj masc
τηγανητός
Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ alg ant bal cent eiv fren frena frenada frenades frenaia frenaien frenaies frenam frenant frenar frenara frenaran frenarem frenaren frenares frenareu frenaria frenarien frenaries frenariva frenariven frenarives frenarà frenaràs frenaré frenaríem frenaríeu frenarívem frenaríveu frenassen frenasses frenassin frenassis frenat frenats frenau frenava frenaven frenaves frenavi frenavo frene freneguem freneguessa freneguessen freneguesses frenegueu frenegués freneguéssom freneguéssou frenem frenen frenes frenessa frenessen frenesses frenessi frenessin frenessis freneu freni frenin frenis freno frenos frens frenà frenàiem frenàieu frenàrem frenàreu frenàs frenàssem frenàsseu frenàssim frenàssiu frenàvem frenàvets frenàveu frenàvom frenés frenéssem frenésseu frenéssim frenéssiu frení n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
φρενάρω

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ adj
συχνός

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ n fem
συχνότητα

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ adj masc
πρόσφατος φρέσκος
Acabat de fer.

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ n masc
ψυγείο
Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

fris n masc
ζωφόρος

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ n masc
μέτωπο
Part de la cara per sobre dels ulls
Bàndol de combat

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ n fem
σύνορα
Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ n fem
μεντεσές

frugal /fɾuˈɣaɫ/ adj
λιτός

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ n fem
λιτότητα

fruit n masc
καρπός φρούτο
Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ n fem
φρούτο φρούτα
Fruit mengívol.

frustració n fem
στέρηση

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ adj
εύθραυστος

frívol /ˈfɾi.voɫ/ /ˈfɾi.vuɫ/ /ˈfɾi.βoɫ/ /ˈfɾi.βuɫ/ adj masc
ελαφρός

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ n masc
μαστίγιο
Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ n fem
φούγκα
(música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ adj
εφήμερος

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ alg bal fugen fuges fugi fugia fugida fugides fugien fugies fugiguem fugigueu fugim fugin fugint fugir fugira fugiran fugirem fugiren fugires fugireu fugiria fugirien fugiries fugirà fugiràs fugiré fugiríem fugiríeu fugis fugissen fugisses fugissin fugissis fugit fugits fugiu fugí fugíem fugíeu fugírem fugíreu fugís fugíssem fugísseu fugíssim fugíssiu fuig fuit fuita fuites fuits fuja fujo occ sept val v
δραπετεύω
Una cosa, allunyar-se ràpidament.
ξεφεύγω
Escapar-se.
Transcórrer ràpidament.

fuita /ˈfuj.ta/ /ˈfuj.tə/ /ˈfwi.ta/ n fem
απόδραση

fulcre /ˈfuɫ.kɾe/ /ˈfuɫ.kɾə/ n masc
υπομόχλιο

full /ˈfuj/ /ˈfuʎ/ n masc
φύλλο

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ n fem
φύλλο
(botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
λεπίδα
Part tallant d'un objecte.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ n masc
φύλλωμα
Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fullola /fuˈjɔ.ɫə/ /fuˈʎɔ.ɫa/ /fuˈʎɔ.ɫɔ/ /fuˈʎɔ.ɫə/ n fem
επικόλλημα

fum n masc
καπνός
Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumador /fu.maˈðo/ /fu.maˈðoɾ/ /fu.məˈðo/ n masc
καπνιστής
Persona que fuma.

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ alg ant bal cent eiv fum fuma fumada fumades fumaia fumaien fumaies fumam fumant fumar fumara fumaran fumarem fumaren fumares fumareu fumaria fumarien fumaries fumariva fumariven fumarives fumarà fumaràs fumaré fumaríem fumaríeu fumarívem fumaríveu fumassen fumasses fumassin fumassis fumat fumats fumau fumava fumaven fumaves fumavi fumavo fume fumeguem fumeguessa fumeguessen fumeguesses fumegueu fumegués fumeguéssom fumeguéssou fumem fumen fumes fumessa fumessen fumesses fumessi fumessin fumessis fumeu fumi fumin fumis fumo fumos fums fumà fumàiem fumàieu fumàrem fumàreu fumàs fumàssem fumàsseu fumàssim fumàssiu fumàvem fumàvets fumàveu fumàvom fumés fuméssem fumésseu fuméssim fuméssiu fumí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
καπνίζω

funcional /fun.si.oˈnaɫ/ /fun.si.uˈnaɫ/ adj
λειτουργικός

funcionar /fun.si.oˈna/ /fun.si.oˈnaɾ/ /fun.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) funcion funciona funcionada funcionades funcionam funcionant funcionar funcionara funcionaran funcionarem funcionaren funcionares funcionareu funcionaria funcionarien funcionaries funcionarà funcionaràs funcionaré funcionaríem funcionaríeu funcionassen funcionasses funcionassin funcionassis funcionat funcionats funcionau funcionava funcionaven funcionaves funcione funcionem funcionen funciones funcionessen funcionesses funcionessin funcionessis funcioneu funcioni funcionin funcionis funciono funcionà funcionàrem funcionàreu funcionàs funcionàssem funcionàsseu funcionàssim funcionàssiu funcionàvem funcionàveu funcionés funcionéssem funcionésseu funcionéssim funcionéssiu funcioní occ sept val v
λειτουργώ

funció n fem
λειτουργία συνάρτηση

fundació /fun.da.siˈo/ n fem
ίδρυμα
Tipus de persona jurídica que es caracteritza per ser una organització sense ànim o fins de lucre. Dotada amb un patrimoni propi atorgat pels seus fundadors, la fundació ha de perseguir les fins que es van contemplar en el seu objecte social, si bé ha de també cuidar del seu patrimoni com a mitjà per a la consecució dels fins.

fundador /fun.daˈðo/ /fun.daˈðoɾ/ /fun.dəˈðo/ n masc
ιδρυτής

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) fund funda fundada fundades fundam fundant fundar fundara fundaran fundarem fundaren fundares fundareu fundaria fundarien fundaries fundarà fundaràs fundaré fundaríem fundaríeu fundassen fundasses fundassin fundassis fundat fundats fundau fundava fundaven fundaves funde fundem funden fundes fundessen fundesses fundessin fundessis fundeu fundi fundin fundis fundo fundà fundàrem fundàreu fundàs fundàssem fundàsseu fundàssim fundàssiu fundàvem fundàveu fundés fundéssem fundésseu fundéssim fundéssiu fundí occ sept val v
θεμελιώνω
Establir, erigir, instituir.

funàmbul /fuˈnam.buɫ/ n masc
σχοινοβάτης

furgoneta /fur.ɡuˈnɛ.tə/ /fur.ɣuˈnɛ.tə/ /fuɾ.ɣoˈne.ta/ /fuɾ.ɣoˈnə.tə/ n fem
φορτηγάκι
Vehicle automòbil de càrrega lleuger amb la caixa posterior tancada.

furt /ˈfurt/ n masc
κλοπή

fus /ˈfus/ n masc
αδράχτι
Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.

fusell /fuˈzeʎ/ n masc
τυφέκιον

fusible /fuˈzi.bɫe/ /fuˈzi.βɫe/ /fuˈzi.βɫə/ /fuˈzib.bɫe/ /fuˈzib.bɫə/ n masc
τηκτασφάλεια

fusió /fu.ziˈo/ n fem
συγχώνευση

fusta /ˈfus.ta/ n fem
ξύλο
(normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ n masc
ξυλουργός
(professions) Persona que treballa amb fusta.

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ n masc
ποδόσφαιρο

futbol americà n masc
αμερικανικό ποδόσφαιρο

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ adj masc
μέλλον μελλοντικός
Que ha de venir.

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ n masc
μέλλον
Temps que ha de venir.
μέλλοντας
Temps verbal diferent del present i del passat.

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ n fem
εργοστάσιο
Paratge destinat a fabricar alguna cosa.
Edifici sumptuós.

fàcil adj
εύκολος
Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ adj masc
φαλλικό

fàstic /ˈfas.tik/ n masc
αηδία

fènix /ˈfɛ.niks/ n masc
φοίνικας

fètid adj masc
δυσώδης

físic /ˈfi.zik/ adj
φυσικός
Relatiu o pertanyent a la física.

físic /ˈfi.zik/ n masc
φυσικός
Persona l'ofici de la qual és la física.

física /ˈfi.zi.ka/ n fem
φυσική
Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

fístula /ˈfis.tu.ɫa/ /ˈfis.tu.ɫə/ n fem
συρίγγιο

fòbia /ˈfɔ.bi.a/ /ˈfɔ.βi.ə/ n fem
φοβία

fòrint /ˈfɔ.ɾin/ /ˈfɔ.ɾint/ n masc
φιορίνι

fòrum n masc
φόρουμ

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ n masc
φωσφόρος

fórmula /ˈfɔr.mu.ɫə/ n fem
τύπος

fúcsia /ˈfuk.si.a/ /ˈfuk.si.ə/ n fem
φούξια

fútil /ˈfu.tiɫ/ adj
μάταιος

gabinet /ɡa.biˈnet/ /ɡə.biˈnət/ /ɡə.biˈnɛt/ /ɡə.βiˈnɛt/ n masc
υπουργικό συμβούλιο

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ n masc
γαδολίνιο

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ adv
σχεδόν

galera /ɡaˈɫe.ɾa/ /ɡəˈɫe.ɾə/ n fem
γαλέρα
Vaixell de guerra de l'antiguitat mogut amb la força del vent i dels rems.

galeria n fem
γκαλερί

galeta /ɡaˈɫe.ta/ /ɡəˈɫə.tə/ /ɡəˈɫɛ.tə/ n fem
βούτημα
Tros petit de forma geomètrica diversa de pasta de farina, sucre i greix, cuita al forn.

galimaties /ɡa.ɫi.maˈti.es/ /ɡə.ɫi.məˈti.əs/ n masc
ακαταλαβίστικα

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ n masc
γαλιόνι
Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall n masc
κόκορας
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ n fem
κουβάς

gallet /ɡaˈʎet/ /ɡəˈʎət/ /ɡəˈʎɛt/ n masc
σκανδάλη
Palanca pensada per ser premuda tancant el dit índex i que és utilitzada en diverses eines per fer-les actuar (trepants, etc.), així com per fer disparar diverses armes, en especial armes portàtils de foc i ballestes.

gallina /ɡaˈʎi.na/ n fem
κότα όρνιθα
Au de corral.

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ n masc
κοτέτσι

galta /ˈɡaɫ.ta/ n fem
μάγουλο

galvanitzar /gaɫ.va.niˈzaɾ/ /gaɫ.βa.niˈd͡za/ /gaɫ.βa.niˈzaɾ/ /gəɫ.və.nidˈza/ /gəɫ.βə.nidˈza/ alg ant bal cent eiv galvanitz galvanitza galvanitzada galvanitzades galvanitzaia galvanitzaien galvanitzaies galvanitzam galvanitzant galvanitzar galvanitzara galvanitzaran galvanitzarem galvanitzaren galvanitzares galvanitzareu galvanitzaria galvanitzarien galvanitzaries galvanitzariva galvanitzariven galvanitzarives galvanitzarà galvanitzaràs galvanitzaré galvanitzaríem galvanitzaríeu galvanitzarívem galvanitzaríveu galvanitzassen galvanitzasses galvanitzassin galvanitzassis galvanitzat galvanitzats galvanitzau galvanitzava galvanitzaven galvanitzaves galvanitzavi galvanitzavo galvanitze galvanitzeguem galvanitzeguessa galvanitzeguessen galvanitzeguesses galvanitzegueu galvanitzegués galvanitzeguéssom galvanitzeguéssou galvanitzem galvanitzen galvanitzes galvanitzessa galvanitzessen galvanitzesses galvanitzessi galvanitzessin galvanitzessis galvanitzeu galvanitzi galvanitzin galvanitzis galvanitzo galvanitzos galvanitzs galvanitzà galvanitzàiem galvanitzàieu galvanitzàrem galvanitzàreu galvanitzàs galvanitzàssem galvanitzàsseu galvanitzàssim galvanitzàssiu galvanitzàvem galvanitzàvets galvanitzàveu galvanitzàvom galvanitzés galvanitzéssem galvanitzésseu galvanitzéssim galvanitzéssiu galvanitzí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
γαλβανίζω

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ n masc
γάλλιο

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ adj masc
Ουαλικά
Relatiu a Gal·les o la seva llengua.

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ n masc
Ουαλικά
Individu de Gal·les.
(només singular) Llengua celta pròpia de Gal·les.

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ n fem
γαλαξίας

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ n masc
γαλόνι

gamarús /ɡa.maˈɾus/ n masc
χουχουριστής
Ocell de la família de les estrígides (Strix aluco).

gamba /ˈɡam.ba/ /ˈɡam.bə/ n fem
γαρίδα
Un dels diversos crustacis comestibles de l’ordre dels decàpodes i del grup dels macrurs amb abdomen translúcid llarg i potes primes.

gamma /ˈɡam.ma/ /ˈɡam.mə/ n fem
γάμα γάμμα

gana n fem
πείνα
Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ adj masc
τεμπέλης
Mancat de ganes de treballar o de fer cap esforç.

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ n masc
τεμπέλης
Persona mancada de ganes de treballar o de fer cap esforç.

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ n masc
μαχαίρι
Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ n masc
γκαράζ

garba /ˈɡar.bə/ /ˈɡaɾ.ba/ n fem
δεμάτι

garjola /ɡarˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ n fem
φυλακή
(col·loquial) presó

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ n fem
γιρλάντα
Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.

garriga /ɡaˈri.ɣa/ /ɡəˈri.ɣə/ n fem
φρύγανα

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ n masc
γουρουνόπουλο

garsa /ˈɡaɾ.sa/ n fem
καρακάξα

gas n masc
αέριο ατμός
Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ n fem
γαζέλα

gasiu /ɡaˈziw/ /ɡəˈziw/ adj masc
τσιγκούνης

gasolinera /ɡa.zo.ɫiˈne.ɾa/ /ɡə.zo.ɫiˈne.ɾə/ /ɡə.zu.ɫiˈne.ɾə/ n fem
βενζινάδικο

gastar /ɡasˈta/ /ɡasˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) gast gasta gastada gastades gastam gastant gastar gastara gastaran gastarem gastaren gastares gastareu gastaria gastarien gastaries gastarà gastaràs gastaré gastaríem gastaríeu gastassen gastasses gastassin gastassis gastat gastats gastau gastava gastaven gastaves gaste gastem gasten gastes gastessen gastesses gastessin gastessis gasteu gasti gastin gastis gasto gastà gastàrem gastàreu gastàs gastàssem gastàsseu gastàssim gastàssiu gastàvem gastàveu gastés gastéssem gastésseu gastéssim gastéssiu gastí occ sept val v
ξοδεύω

gastroenteritis /ˌɡas.tɾo.en.teˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾon.təˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾun.təˈɾi.tis/ n fem
γαστρεντερίτιδα

gasós /ɡaˈzos/ adj masc
αέριος
Relatiu al gas o existent com a gas.

gat n masc
γάτα γάτος
Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.

gat salvatge n masc
αγριόγατα

gató /ɡaˈto/ /ɡəˈto/ n masc
γατάκι

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ alg ant bal centr eiv gaudeix gaudeixa gaudeixen gaudeixes gaudeixi gaudeixin gaudeixis gaudeixo gaudeixs gaudesc gaudesca gaudesquen gaudesques gaudesqui gaudesquin gaudesquis gaudia gaudida gaudides gaudien gaudies gaudiguem gaudiguera gaudigueren gaudigueres gaudiguessen gaudiguesses gaudiguessin gaudiguessis gaudigueu gaudigueva gaudigueven gaudigueves gaudigué gaudiguérem gaudiguéreu gaudigués gaudiguéssem gaudiguésseu gaudiguéssim gaudiguéssiu gaudiguévem gaudiguéveu gaudim gaudint gaudir gaudira gaudiran gaudirem gaudiren gaudires gaudireu gaudiria gaudirien gaudiries gaudiriva gaudiriven gaudirives gaudirà gaudiràs gaudiré gaudiríem gaudiríeu gaudirívem gaudiríveu gaudisc gaudisca gaudisco gaudiscos gaudisquem gaudisquen gaudisques gaudisqueu gaudissa gaudissen gaudisses gaudissi gaudissin gaudissis gaudist gaudit gaudits gaudiu gaudiva gaudiven gaudives gaudix gaudixa gaudixen gaudixes gaudixi gaudixin gaudixis gaudixo gaudixos gaudí gaudíem gaudíets gaudíeu gaudírem gaudíreu gaudís gaudíscon gaudíssem gaudísseu gaudíssim gaudíssiu gaudíssom gaudíssou gaudívem gaudíveu gaudíxon mall n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
απολαμβάνω

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ n fem
γλάρος

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ n fem
τζι

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ n masc
πάχνη

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ n masc
γίγαντας γίγας
Ésser d'estatura desmesurada.

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ n masc
πάγος
Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelat /ʒəˈɫat/ n masc
παγωτό
(aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelatina /d͡ʒe.ɫaˈti.na/ /ʒə.ɫəˈti.nə/ n fem
ζελές ζελέ
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

gelosament /d͡ʒeˌɫo.zaˈmen/ /d͡ʒeˌɫo.zaˈment/ /ʒəˌɫo.zəˈmen/ /ʒəˌɫo.zəˈment/ adv
ζηλότυπα

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ n fem
ζήλια
Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gelós /d͡ʒeˈɫos/ /ʒəˈɫos/ adj masc
ζηλιάρης

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ n fem
πετράδι

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ n masc
γονίδιο

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ n masc
γαμπρός

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ n masc
Ιανουάριος Γενάρης
Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ n fem
γενιά

generalització /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.za.siˈo/ /ʒə.nə.ɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
γενίκευση

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ adv
συνήθως

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ n fem
γενναιοδωρία

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ adj masc
γενναιόδωρος

genetista /d͡ʒe.neˈtis.ta/ /d͡ʒe.neˈtis.te/ /ʒə.nəˈtis.tə/ n neut
γενετιστής

geni /ˈd͡ʒɛ.ni/ /ˈd͡ʒɛ.nit/ /ˈʒɛ.ni/ /ˈʒɛ.nit/ n masc
δαιμόνιο
Persona dotada d'una capacitat, preparació i desenvolupament mentals extraordinaris respecte a la mitjana d'altres individus de la mateixa edat per a crear o inventar una obra artística o científica admirable.

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ adj masc
γενική

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ n fem
ούλα ούλο

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ n masc
γενοκτονία

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ n masc
γόνατο
(anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

genollada /d͡ʒe.noˈʎa.ða/ /ʒə.noˈʎa.ðə/ /ʒə.nuˈja.ðə/ /ʒə.nuˈʎa.ðə/ n fem
γονατιά

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ adv
καθόλου
Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ n fem
κόσμος άνθρωποι

gentilici /d͡ʒen.tiˈli.si/ /ʒən.tiˈɫi.si/ n masc
πατριδωνυμικό

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ adj masc
γνήσιος

genètica /d͡ʒeˈnɛ.ti.ka/ /ʒəˈnɛ.ti.kə/ n fem
γενετική

genísser /d͡ʒeˈni.seɾ/ /ʒəˈni.sər/ n masc
γενίτσαρος

geo- /ˈd͡ʒe.o/ /ˈʒe.o/ /ˈʒe.u/ prefix
γαιο-

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
γεωγραφία
Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geogràfic /d͡ʒe.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.uˈɣɾa.fik/ adj masc
γεωγραφικός

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
γεωλογία
Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ n fem
γεωμετρία

georgià /ʒə.oɾ.ʒiˈa/ /ʒə.ur.ʒiˈa/ n masc
γεωργιανή
(masculí singular) Llengua parlada a Geòrgia.

gep /ˈd͡ʒep/ n masc
καμπούρα

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ n masc
σμέουρο

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ n fem
αδελφή αδερφή
Filla dels mateixos pares.
Membre d'una comunitat religiosa.
Col·lega, companya, sòcia.

germanastre /d͡ʒeɾ.maˈnas.tɾe/ /ʒər.məˈnas.tɾə/ n masc
ετεροθαλής αδελφός
Fill del padrastre o de la madrastra.

germani /ʒərˈma.ni/ n masc
γερμάνιο

germen /ˈd͡ʒeɾ.men/ /ˈʒɛr.mən/ n masc
μικρόβιο

germinar /d͡ʒeɾ.miˈnaɾ/ /ʒeɾ.miˈna/ /ʒəɾ.miˈna/ alg ant bal cent eiv germina germinada germinades germinaia germinaien germinaies germinam germinant germinar germinara germinaran germinarem germinaren germinares germinareu germinaria germinarien germinaries germinariva germinariven germinarives germinarà germinaràs germinaré germinaríem germinaríeu germinarívem germinaríveu germinassen germinasses germinassin germinassis germinat germinats germinau germinava germinaven germinaves germinavi germinavo germine germineguem germineguessa germineguessen germineguesses germinegueu germinegués germineguéssom germineguéssou germinem germinen germines germinessa germinessen germinesses germinessi germinessin germinessis germineu germini germinin germinis germino germinos germinà germinàiem germinàieu germinàrem germinàreu germinàs germinàssem germinàsseu germinàssim germinàssiu germinàvem germinàvets germinàveu germinàvom germinés germinéssem germinésseu germinéssim germinéssiu germiní germín n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
βλαστάνω

germà /d͡ʒeɾˈma/ n masc
αδελφός αδερφός
Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

germànic /d͡ʒeɾˈma.nik/ /ʒərˈma.nik/ adj
γερμανικός
Relacionat amb el germani

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ n fem
κανάτι
Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ n masc
ανθοδοχείο
Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ n masc
γερούνδιο

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ n fem
γκαζόν

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ n masc
χειρονομία

gestació /d͡ʒes.ta.siˈo/ /ʒəs.tə.siˈo/ n fem
κυοφορία

geòmetra /d͡ʒeˈɔ.me.tɾa/ /ʒeˈɔ.mə.tɾə/ n neut
γεωμέτρης

ghanès /ɡaˈnes/ /ɡəˈnəs/ /ɡəˈnɛs/ adj masc
Γκανέζα
Relatiu o pertanyent a Ghana.

ghanès /ɡaˈnes/ /ɡəˈnəs/ /ɡəˈnɛs/ n masc
Γκανέζα
Persona que habita o és originària de Ghana.

gibós /d͡ʒiˈbos/ /ʒiˈβos/ adj masc
αμφίκυρτος

gimnàs /d͡ʒimˈnas/ /ʒimˈnas/ n masc
γυμναστήριο
Espai tancat destinat a realitzar exercicis gimnàstics.

gimnàstica /d͡ʒimˈnas.ti.ka/ /ʒimˈnas.ti.kə/ n fem
γυμναστική
Exercitació dels músculs del cos amb l'objectiu del benestar físic.
Disciplina esportiva consistent en l'execució exacta i harmònica d'una sèrie de moviments corporals definits de manera precisa.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ n fem
τζιν

ginebre /d͡ʒiˈne.bɾe/ n masc
άρκευθος

ginecologia /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈʒi.a/ /ʒi.nə.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ʒi.nə.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
γυναικολογία

giny /ˈd͡ʒiɲ/ /ˈʒiɲ/ n masc
γραφικό στοιχείο
(informàtica) Petit programa com a interfície d’usuari amb accés ràpid a funcions d’ús freqüent.

gira /ˈd͡ʒi.ɾa/ /ˈʒi.ɾə/ n fem
περιοδεία
Sèrie d’actuacions itinerants d’un espectacle.

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ n masc
ηλιοτρόπιο ηλίανθος

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ n fem
καμηλοπάρδαλη
Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) gir gira girada girades giram girant girar girara giraran girarem giraren girares girareu giraria girarien giraries girarà giraràs giraré giraríem giraríeu girassen girasses girassin girassis girat girats girau girava giraven giraves gire girem giren gires giressen giresses giressin giressis gireu giri girin giris giro girà giràrem giràreu giràs giràssem giràsseu giràssim giràssiu giràvem giràveu girés giréssem girésseu giréssim giréssiu girí occ sept val v
γυρίζω
(intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
(intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.

gla n fem
βελανίδι

glabel·la /ɡɫaˈbɛɫ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫɛ/ /ɡɫaˈβɛɫ.ɫa/ /ɡɫəˈbɛɫ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛɫ.ɫə/ n fem
μεσόφρυος

glacial /ɡɫa.siˈaɫ/ adj
παγετωνικός
Relatiu o pertanyent al glaç.

glaucoma /ɡɫawˈko.ma/ /ɡɫəwˈko.mə/ n masc
γλαύκωμα

glaça /ˈɡɫa.sa/ /ˈɡɫa.sə/ n fem
γλάσο
Cobertura de pastisseria feta de pasta de sucre i clara d’ou.

global /ɡɫoˈbaɫ/ /ɡɫuˈbaɫ/ /ɡɫuˈβaɫ/ adj
καθολικός
Total, pres en conjunt.

globalització /ɡɫo.ba.ɫi.za.siˈo/ /ɡɫo.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɡɫo.βa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɫu.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
παγκοσμιοποίηση
Procés pel qual un fenomen polític, econòmic, social o cultural esdevé d'àmbit universal.

globus n masc
υδρόγειος σφαίρα
Figura en forma esfèrica.
αερόστατο
Mitjà aeri de transport, format per una mena de bossa, típicament amb forma ovoide, que conté un gas més lleuger que l'aire que li permet flotar en l'atmosfera.

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ n fem
γλυκόζη

glucèmia /ɡɫuˈsɛ.mi.a/ /ɡɫuˈsɛ.mi.ə/ n fem
γλυκαιμία

gluten /ˈɡɫu.ten/ /ˈɡɫu.tən/ n masc
γλουτένη

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ n fem
αδένας

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ n fem
δόξα

gobi /ˈɡɔ.βi/ n masc
γυφτόψαρο

gofra /ˈɡo.fɾa/ /ˈɡo.fɾə/ n fem
βάφλα

gol /ˈɡɔɫ/ n masc
γκολ τέρμα
(esports de pilota, polo) Acció i efecte d'introduir la pilota, la bola o el disc a una porteria fins a traspassar totalment la línia de gol.

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ n fem
λαιμός
(anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.

golf /ˈɡoɫf/ n masc
κόλπος
Porció de mar tancada parcialment de terra.
γκολφ
Esport de pilota practicat a l'aire lliure en un camp de golf que consisteix a introduir una bola en una sèrie de forats successius colpejant-la amb un bastó.

goma /ˈɡo.ma/ /ˈɡo.mə/ n fem
γομολάστιχα
Substància d'alt pes molecular que tendeix a inflar-se amb l'aigua i a transformar-se en una massa gelatinosa.
Cosa que es fa servir per esborrar les marques de llapis sobre paper.
Substància obtinguda de la resina de les acàcies, que serveix per enganxar.
(tennis de taula) Revestiment d'una o totes dues cares de la fulla d'una pala format per una o dues capes de goma o cautxú.
Material elàstic que es fa servir per subjectar coses.

goma d'esborrar n fem
γομολάστιχα

gong /ˈɡɔŋ/ /ˈɡɔŋk/ /ˈɡɔŋk/ n masc
γκονγκ

googlejar /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡu.ɣɫeˈʒa/ /ɡu.ɣɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) googlege googlegem googlegen googleges googlegessen googlegesses googlegessin googlegessis googlegeu googlegi googlegin googlegis googlegés googlegéssem googlegésseu googlegéssim googlegéssiu googlegí googleig googleja googlejada googlejades googlejam googlejant googlejar googlejara googlejaran googlejarem googlejaren googlejares googlejareu googlejaria googlejarien googlejaries googlejarà googlejaràs googlejaré googlejaríem googlejaríeu googlejassen googlejasses googlejassin googlejassis googlejat googlejats googlejau googlejava googlejaven googlejaves googlejo googlejà googlejàrem googlejàreu googlejàs googlejàssem googlejàsseu googlejàssim googlejàssiu googlejàvem googlejàveu occ val v
γκουγκλάρω

googol /ɡuˈɣoɫ/ n masc
googol

goril·la /ɡoˈɾiɫ.ɫa/ /ɡoˈɾiɫ.ɫə/ /ɡuˈɾi.ɫə/ /ɡuˈɾiɫ.ɫə/ n masc
γορίλας
Primat herbívor de grans dimensions de la família dels pòngids, amb moltes similituds amb l'ésser humà i que habita una part reduïda de l'Àfrica central.

gorra /ˈɡo.ra/ /ˈɡo.rə/ n fem
κασκέτο

gos n masc
σκύλος σκυλί
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) gos gosa gosada gosades gosam gosant gosar gosara gosaran gosarem gosaren gosares gosareu gosaria gosarien gosaries gosarà gosaràs gosaré gosaríem gosaríeu gosassen gosasses gosassin gosassis gosat gosats gosau gosava gosaven gosaves gose gosem gosen goses gosessen gosesses gosessin gosessis goseu gosi gosin gosis goso gosà gosàrem gosàreu gosàs gosàssem gosàsseu gosàssim gosàssiu gosàvem gosàveu gosés goséssem gosésseu goséssim goséssiu gosí occ sept val v
τολμώ

gossa /ˈɡo.sə/ n fem
σκύλα

got /ˈɡot/ n masc
ποτήρι
Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ n fem
σταγόνα
Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ n masc
κυβέρνηση
Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ n masc
κυβερνήτης

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) govern governa governada governades governam governant governar governara governaran governarem governaren governares governareu governaria governarien governaries governarà governaràs governaré governaríem governaríeu governassen governasses governassin governassis governat governats governau governava governaven governaves governe governem governen governes governessen governesses governessin governessis governeu governi governin governis governo governà governàrem governàreu governàs governàssem governàsseu governàssim governàssiu governàvem governàveu governés governéssem governésseu governéssim governéssiu governí occ sept val v
κυβερνώ
Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

gra /ˈɡra/ n masc
δημητριακά

graciosament /ɡɾa.siˌo.zaˈmen/ /ɡɾa.siˌo.zaˈment/ /ɡɾə.siˌo.zəˈmen/ /ɡɾə.siˌo.zəˈment/ adv
ευγενικά

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ adv
βαθμιαία

graella /ɡɾaˈe.ʎa/ /ɡɾəˈe.ʎə/ n fem
σχάρα

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ n fem
κάργια
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).

grallar /ɡɾaˈʎa/ /ɡɾaˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. gralla grallada grallades grallant grallar grallara grallaran grallarem grallaren grallares grallareu grallaria grallarien grallaries grallarà grallaràs grallaré grallaríem grallaríeu grallassen grallasses grallat grallats grallava grallaven grallaves gralle grallem grallen gralles grallessen grallesses grallessin grallessis gralleu gralli grallin grallis grallo grallà grallàrem grallàreu grallàssem grallàsseu grallàvem grallàveu grallés gralléssem grallésseu gralléssim gralléssiu grallí occ sept val val (1) v
κράζω

gram /ˈɡɾam/ n masc
γραμμάριο

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ n fem
γραμματική

gran adj
μεγάλος
De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.

granada /ɡɾaˈna.ða/ /ɡɾəˈna.ðə/ n fem
χειροβομβίδα
Bomba de mà.

granat /ɡɾəˈnat/ n masc
γκρενά
Mineral del grup dels silicats format per un metall bivalent i un de trivalent.
(invariable) Color roig fosc com la pedra preciosa.

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ n masc
σιταποθήκη
(agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ n fem
αγρόκτημα

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ n fem
βάτραχος
(zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.

grapa /ˈɡɾa.pa/ /ˈɡɾa.pə/ n fem
συνδετήρας
Peça metàl·lica que, doblegada, serveix per ajuntar papers o cartons.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ n fem
συρραπτικό

grapat /graˈpat/ /grəˈpat/ n masc
χούφτα
Porció d’alguna cosa que cap dins el puny o la mà closa.

graponerament /ɡɾa.poˌne.ɾaˈmen/ /ɡɾa.poˌne.ɾaˈment/ /ɡɾə.poˌne.ɾəˈment/ /ɡɾə.puˌne.ɾəˈmen/ adv
άγαρμπα

gras /ˈɡɾas/ adj masc
χοντρός
Amb molt de greix al cos, voluminós.

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ n masc
ουρανοξύστης
Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ alg ant bal cent eiv grat grata gratada gratades grataia grataien grataies gratam gratant gratar gratara grataran gratarem grataren gratares gratareu grataria gratarien grataries gratariva gratariven gratarives gratarà grataràs grataré grataríem grataríeu gratarívem grataríveu gratassen gratasses gratassin gratassis gratat gratats gratau gratava grataven grataves gratavi gratavo grate grateguem grateguessa grateguessen grateguesses grategueu grategués grateguéssom grateguéssou gratem graten grates gratessa gratessen gratesses gratessi gratessin gratessis grateu grati gratin gratis grato gratos grats gratà gratàiem gratàieu gratàrem gratàreu gratàs gratàssem gratàsseu gratàssim gratàssiu gratàvem gratàvets gratàveu gratàvom gratés gratéssem gratésseu gratéssim gratéssiu gratí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
ξύνω

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ n fem
ευγνωμοσύνη

graula /ˈɡɾaw.ɫa/ /ˈɡɾaw.ɫə/ n fem
σταροκόρακας
Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge negre amb part de la cara nua (Coloeus frugilegus).

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ n fem
χαλίκι
(construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..
(geomorfologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 2 i 20 mm.
(geoarqueologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 10 i 200 mm.

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) grau grav grava gravada gravades gravam gravant gravar gravara gravaran gravarem gravaren gravares gravareu gravaria gravarien gravaries gravarà gravaràs gravaré gravaríem gravaríeu gravassen gravasses gravassin gravassis gravat gravats gravau gravava gravaven gravaves grave gravem graven graves gravessen gravesses gravessin gravessis graveu gravi gravin gravis gravo gravà gravàrem gravàreu gravàs gravàssem gravàsseu gravàssim gravàssiu gravàvem gravàveu gravés gravéssem gravésseu gravéssim gravéssiu graví occ sept val v
χαράσσω
Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.
κινηματογραφώ
Fixar una idea o un sentiment amb profunditat en algú.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ n fem
σοβαρότητα βαρύτητα
L'estat o condició de ser greu.
βαρύτητα
Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó n masc
βαρυτόνιο

grec grega adj masc
ελληνικός ελληνικά
Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec n masc
ελληνικά ελληνικός
Ciutadà de Grècia.
(només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec antic n masc
αρχαία ελληνικά

grec modern n masc
νέα ελληνικά

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ n masc
γράιγος

gregari /ɡɾeˈɣa.ɾi/ /ɡɾəˈɣa.ɾi/ adj masc
αγελαίος

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ n masc
λίπος

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) greix greixa greixada greixades greixam greixant greixar greixara greixaran greixarem greixaren greixares greixareu greixaria greixarien greixaries greixarà greixaràs greixaré greixaríem greixaríeu greixassen greixasses greixassin greixassis greixat greixats greixau greixava greixaven greixaves greixe greixem greixen greixes greixessen greixesses greixessin greixessis greixeu greixi greixin greixis greixo greixà greixàrem greixàreu greixàs greixàssem greixàsseu greixàssim greixàssiu greixàvem greixàveu greixés greixéssem greixésseu greixéssim greixéssiu greixí occ sept val v
γρασάρω

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ n masc
χοάνη
(metal·lúrgia) Recipient de material refractari per a fondre metalls a alta temperatura.
Situació en què té lloc una assimilació sociocultural entre individus de procedències diverses.
χωνευτήρι
(metal·lúrgia) Cavitat inferior d’un forn de cup.

greu /ˈɡɾew/ adj
μπάσος
Aplicat a la música o la parla, de to baix.
βαρύς
Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ n masc
ύβρις
Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.

grill /ˈɡɾiʎ/ n fem
γρύλος τριζόνι
Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.

grinyolar /ɡɾi.ɲoˈɫa/ /ɡɾi.ɲoˈɫaɾ/ /ɡɾi.ɲuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) grinyol grinyola grinyolada grinyolades grinyolam grinyolant grinyolar grinyolara grinyolaran grinyolarem grinyolaren grinyolares grinyolareu grinyolaria grinyolarien grinyolaries grinyolarà grinyolaràs grinyolaré grinyolaríem grinyolaríeu grinyolassen grinyolasses grinyolassin grinyolassis grinyolat grinyolats grinyolau grinyolava grinyolaven grinyolaves grinyole grinyolem grinyolen grinyoles grinyolessen grinyolesses grinyolessin grinyolessis grinyoleu grinyoli grinyolin grinyolis grinyolo grinyolà grinyolàrem grinyolàreu grinyolàs grinyolàssem grinyolàsseu grinyolàssim grinyolàssiu grinyolàvem grinyolàveu grinyolés grinyoléssem grinyolésseu grinyoléssim grinyoléssiu grinyolí occ sept val v
τρίζω
Fer un sorolls estridents provocats pel fregadís entre objectes.

grip n fem
γρίπη

gripau n masc
φρύνος

gris adj masc
γκρίζος γκρι
Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

grisú /ɡɾiˈzu/ n masc
εκρηκτικό αέριο

groc groga adj masc
κίτρινος κίτρινο
Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc n masc
κίτρινος
Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ n masc
κούνια

grossa /ˈɡɾɔ.sa/ /ˈɡɾɔ.sɔ/ /ˈɡɾɔ.sə/ n fem
γκρόσσα
Dotze dotzenes

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ n fem
γερανός
Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).
Màquina per a aixecar i moure càrregues pesades amb un braç articulat.

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ adj masc
παχής

gruny /ˈɡɾuɲ/ n masc
γρυλισμός

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ alg bal gruny grunya grunyen grunyes grunyi grunyia grunyida grunyides grunyien grunyies grunyiguem grunyigueu grunyim grunyin grunyint grunyir grunyira grunyiran grunyirem grunyiren grunyires grunyireu grunyiria grunyirien grunyiries grunyirà grunyiràs grunyiré grunyiríem grunyiríeu grunyis grunyissen grunyisses grunyissin grunyissis grunyit grunyits grunyiu grunyo grunys grunyí grunyíem grunyíeu grunyírem grunyíreu grunyís grunyíssem grunyísseu grunyíssim grunyíssiu occ sept val v
γκρινιάζω
Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.

grunyit /ɡɾuˈɲit/ n masc
γρύλισμα

grup /ˈɡɾup/ n masc
ομάδα

gràcia /ˈɡɾa.si.a/ /ˈɡɾa.si.ə/ /ˈɡɾa.sja/ /ˈɡɾa.sjə/ n fem
χάρη
Resultar plaent.

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ Interjection
ευχαριστώ
Expressió per a manifestar agraïment.

grèvol /ˈɡɾe.voɫ/ /ˈɡɾe.βoɫ/ /ˈɡɾɛ.voɫ/ /ˈɡɾɛ.vuɫ/ n masc
ίλεξ
Fusta del grèvol, molt apreciada en ebenisteria.
δασόκοτα
Ocell fasianiforme de la família dels tetraònids (Tetrastes bonasia o Bonasia bonasia) de color gris terrós i tacat a franges, que viu al centre i nord d'Europa i algunes regions d'Àsia.

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ n masc
γάντι
Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.
(pilota basca) Bossa de cuir amb didals d'una cesta, situada a l'extrem superior i subjectada al canell, dintre la qual el jugador introdueix la mà per sostenir la cesta.

guantera /ɡwanˈte.ɾa/ /ɡwənˈte.ɾə/ n fem
ντουλαπάκι
Calaix petit al costat del tauler dels automòbils usat per tal de desar coses.

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ n masc
νικητής
Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar /ɡoˈɲa/ /ɡuˈɲa/ /ɡwaˈɲa/ /ɡwaˈɲaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) guany guanya guanyada guanyades guanyam guanyant guanyar guanyara guanyaran guanyarem guanyaren guanyares guanyareu guanyaria guanyarien guanyaries guanyarà guanyaràs guanyaré guanyaríem guanyaríeu guanyassen guanyasses guanyassin guanyassis guanyat guanyats guanyau guanyava guanyaven guanyaves guanye guanyem guanyen guanyes guanyessen guanyesses guanyessin guanyessis guanyeu guanyi guanyin guanyis guanyo guanyà guanyàrem guanyàreu guanyàs guanyàssem guanyàsseu guanyàssim guanyàssiu guanyàvem guanyàveu guanyés guanyéssem guanyésseu guanyéssim guanyéssiu guanyí occ sept val v
κερδίζω

guanyar-se la vida v
βγάζω το ψωμί μου

guanàbana /ɡwaˈna.ba.na/ /ɡwəˈna.βə.nə/ n fem
γουανάμπανα

guardaespatlles /ˌɡwar.dəsˈpaʎ.ʎəs/ /ˌɡwar.ða.esˈpaʎ.ʎes/ /ˌɡwaɾ.ða.esˈpaɫ.ɫes/ /ˌɡwaɾ.ðəsˈpaɫ.ɫəs/ n neut
σωματοφύλακας

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ alg ant bal cent eiv guard guarda guardada guardades guardaia guardaien guardaies guardam guardant guardar guardara guardaran guardarem guardaren guardares guardareu guardaria guardarien guardaries guardariva guardariven guardarives guardarà guardaràs guardaré guardaríem guardaríeu guardarívem guardaríveu guardassen guardasses guardassin guardassis guardat guardats guardau guardava guardaven guardaves guardavi guardavo guarde guardeguem guardeguessa guardeguessen guardeguesses guardegueu guardegués guardeguéssom guardeguéssou guardem guarden guardes guardessa guardessen guardesses guardessi guardessin guardessis guardeu guardi guardin guardis guardo guardos guards guardà guardàiem guardàieu guardàrem guardàreu guardàs guardàssem guardàsseu guardàssim guardàssiu guardàvem guardàvets guardàveu guardàvom guardés guardéssem guardésseu guardéssim guardéssiu guardí n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κρατώ
a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ n masc
φύλακας

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ bal guareix guareixen guareixes guareixi guareixin guareixis guareixo guaresc guaresqui guaresquin guaresquis guaria guarida guarides guarien guaries guariguem guarigueu guarim guarint guarir guarira guariran guarirem guariren guarires guarireu guariria guaririen guariries guarirà guariràs guariré guariríem guariríeu guarisc guarisca guarisquen guarisques guarissen guarisses guarissin guarissis guarit guarits guariu guarix guarixen guarixes guarixo guarí guaríem guaríeu guarírem guaríreu guarís guaríssem guarísseu guaríssim guaríssiu n-occ occ sept val v
θεραπεύω

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ n fem
φρουρά
Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ n fem
ορτύκι

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ n fem
πόλεμος
Conflicte amb armes.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ n masc
μαχητής πολεμιστής
Persona que fa la guerra, bel·licosa.

guerrilla /ɡeˈri.ʎa/ /ɡəˈri.ʎə/ n fem
αντάρτικο

gueto /ˈɡe.to/ /ˈɡɛ.tu/ n masc
γκέτο

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n fem
ξεναγός
Manual que serveix per orientar-se amb una tasca o en un lloc desconegut.
Via per la qual discorre un objecte.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ n neut
ξεναγός
Persona que vol guiar una altra.

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) guia guiada guiades guiam guiant guiar guiara guiaran guiarem guiaren guiares guiareu guiaria guiarien guiaries guiarà guiaràs guiaré guiaríem guiaríeu guiassen guiasses guiassin guiassis guiat guiats guiau guiava guiaven guiaves guie guiem guien guies guiessen guiesses guiessin guiessis guieu guii guio guià guiàrem guiàreu guiàs guiàssem guiàsseu guiàssim guiàssiu guiàvem guiàveu guiés guiéssem guiésseu guiéssim guiéssiu guií guiï guiïn guiïs occ sept val v
άγω
Fer de guia.

guillotinar /ɡi.ʎo.tiˈna/ /ɡi.ʎo.tiˈnaɾ/ /ɡi.ʎu.tiˈna/ alg ant bal cent eiv guillotina guillotinada guillotinades guillotinaia guillotinaien guillotinaies guillotinam guillotinant guillotinar guillotinara guillotinaran guillotinarem guillotinaren guillotinares guillotinareu guillotinaria guillotinarien guillotinaries guillotinariva guillotinariven guillotinarives guillotinarà guillotinaràs guillotinaré guillotinaríem guillotinaríeu guillotinarívem guillotinaríveu guillotinassen guillotinasses guillotinassin guillotinassis guillotinat guillotinats guillotinau guillotinava guillotinaven guillotinaves guillotinavi guillotinavo guillotine guillotineguem guillotineguessa guillotineguessen guillotineguesses guillotinegueu guillotinegués guillotineguéssom guillotineguéssou guillotinem guillotinen guillotines guillotinessa guillotinessen guillotinesses guillotinessi guillotinessin guillotinessis guillotineu guillotini guillotinin guillotinis guillotino guillotinos guillotinà guillotinàiem guillotinàieu guillotinàrem guillotinàreu guillotinàs guillotinàssem guillotinàsseu guillotinàssim guillotinàssiu guillotinàvem guillotinàvets guillotinàveu guillotinàvom guillotinés guillotinéssem guillotinésseu guillotinéssim guillotinéssiu guillotiní guillotín n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
αποκεφαλίζω

guineu n fem
αλεπού
Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.

guionista /ɡi.oˈnis.ta/ /ɡi.oˈnis.te/ /ɡi.oˈnis.tə/ /ɡi.uˈnis.tə/ n neut
σεναριογράφος

guitarra /ɡiˈta.ra/ n fem
κιθάρα

guitarra acústica n fem
ακουστική κιθάρα

guitarra elèctrica n fem
ηλεκτρική κιθάρα

guix n masc
γύψος
Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
κιμωλία τεμπεσίρι
Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.
κιμωλία
(billar) Dau compost de guix amb una base de cola que s'aplica a la sola d'un tac, utilitzat per a evitar que el tac rellisqui en impactar contra la bola d'atac.

guió /ɡiˈo/ n masc
παύλα
Un dels signes utilitzats en l'alfabet braille.
σενάριο
Argument on s'expressen tots els detalls d'una obra teatral, de cinema, anunci televisiu, o qualsevol altre actuació que mereixí ser pautada i, fins i tot, els còmics.

gujarati /ɡu.d͡ʒaˈɾa.ti/ /ɡu.ʒaˈɾa.ti/ /ɡu.ʒəˈɾa.ti/ n masc
Γκουτζαρατικά

guru /ˈɡu.ɾu/ n masc
γκουρού
Guia espiritual hindú.

gust /ˈɡust/ n masc
γεύση
Sentit que permet percebre els sabors.

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ n masc
θερμοπίδακας

gàbia /ˈɡa.bi.a/ /ˈɡa.βi.ə/ n fem
κλουβί

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ adj
γαλατικός
Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gènere n masc
γένος
Conjunt de persones o coses amb característiques semblants.
Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ n masc
τζίτζιφο

ha /ˈha/ Interjection
χα
Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ alg ant bal cent eiv habilit habilita habilitada habilitades habilitaia habilitaien habilitaies habilitam habilitant habilitar habilitara habilitaran habilitarem habilitaren habilitares habilitareu habilitaria habilitarien habilitaries habilitariva habilitariven habilitarives habilitarà habilitaràs habilitaré habilitaríem habilitaríeu habilitarívem habilitaríveu habilitassen habilitasses habilitassin habilitassis habilitat habilitats habilitau habilitava habilitaven habilitaves habilitavi habilitavo habilite habiliteguem habiliteguessa habiliteguessen habiliteguesses habilitegueu habilitegués habiliteguéssom habiliteguéssou habilitem habiliten habilites habilitessa habilitessen habilitesses habilitessi habilitessin habilitessis habiliteu habiliti habilitin habilitis habilito habilitos habilits habilità habilitàiem habilitàieu habilitàrem habilitàreu habilitàs habilitàssem habilitàsseu habilitàssim habilitàssiu habilitàvem habilitàvets habilitàveu habilitàvom habilités habilitéssem habilitésseu habilitéssim habilitéssiu habilití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
επιτρέπω

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ n fem
επιδεξιότητα

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ n neut
κάτοικος
Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ alg ant bal cent eiv habit habita habitada habitades habitaia habitaien habitaies habitam habitant habitar habitara habitaran habitarem habitaren habitares habitareu habitaria habitarien habitaries habitariva habitariven habitarives habitarà habitaràs habitaré habitaríem habitaríeu habitarívem habitaríveu habitassen habitasses habitassin habitassis habitat habitats habitau habitava habitaven habitaves habitavi habitavo habite habiteguem habiteguessa habiteguessen habiteguesses habitegueu habitegués habiteguéssom habiteguéssou habitem habiten habites habitessa habitessen habitesses habitessi habitessin habitessis habiteu habiti habitin habitis habito habitos habits habità habitàiem habitàieu habitàrem habitàreu habitàs habitàssem habitàsseu habitàssim habitàssiu habitàvem habitàvets habitàveu habitàvom habités habitéssem habitésseu habitéssim habitéssiu habití n-occ nota 1 occ sept v.cent val v
κατοικώ

habitat /a.biˈtat/ /ə.βiˈtat/ adj masc
κατοικημένος
Amb habitants.

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ adj
σύνηθες

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) habitua habituada habituades habituam habituant habituar habituara habituaran habituarem habituaren habituares habituareu habituaria habituarien habituaries habituarà habituaràs habituaré habituaríem habituaríeu habituassen habituasses habituassin habituassis habituat habituats habituau habituava habituaven habituaves habitue habituem habituen habitues habituessen habituesses habituessin habituessis habitueu habituo habituu habituà habituàrem habituàreu habituàs habituàssem habituàsseu habituàssim habituàssiu habituàvem habituàveu habitués habituéssem habituésseu habituéssim habituéssiu habituí habituï habituïn habituïs occ sept val v
εξοικειώνω

hac /ˈak/ n fem
έιτς

hadró n masc
αδρόνιο

hafni n masc
άφνιο

haixix /ajˈʃiʃ/ /aˈʃiʃ/ /əˈʃiʃ/ n masc
χασίσι

halal /haˈɫaɫ/ /həˈɫaɫ/ halal adj
χαλάλ

halo /ˈa.ɫo/ /ˈa.ɫu/ n masc
άλως

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ n masc
αλογόνο

ham /ˈam/ n masc
αγκίστρι

handbol /amˈbɔɫ/ /andˈbɔɫ/ /əmˈbɔɫ/ n masc
χάντμπολ χειροσφαίριση

haplologia /a.pɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.pɫo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pɫo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
απλολογία

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ n fem
αρμονία

harmònica /aɾˈmɔ.ni.ka/ n fem
φυσαρμόνικα

hassi n masc
χάσιο

haussa /ˈhaw.sa/ /ˈhaw.sə/ n masc
Χάουσα
Llengua txadiana parlada pel poble del nord de Nigèria i del sud-est de Níger, i com a llengua franca principalment al Txad, el Sudan i Ghana.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ v
έχω
Tenir en possessió.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ v
είμαι

havà /aˈva/ /aˈβa/ /əˈva/ adj masc
πούρα Αβάνας
Relatiu o pertanyent a l'Havana.

havà /aˈva/ /aˈβa/ /əˈva/ n masc
πούρα Αβάνας
Persona que habita o és originària de l'Havana.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ adj masc
χαβανέζικα
Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ n masc
χαβανέζικα
Individu natural de Hawaii.
(només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ n masc
εβραϊκά
Llengua semítica parlada a Israel.

hecatombe /e.kaˈtom.be/ /ə.kəˈtom.bə/ n fem
εκατόμβη

hectàrea /ekˈta.ɾe.a/ /əkˈta.ɾe.ə/ n fem
εκτάριο

hegemonia /e.d͡ʒe.moˈni.a/ /ə.ʒə.muˈni.ə/ n fem
ηγεμονία

heli n masc
ήλιο

helicòpter /e.ɫiˈkɔp.teɾ/ n masc
ελικόπτερο
Aeronau amb capacitat d'enlairament i aterrament vertical i propulsada per una gran hèlice motoritzada o més col·locades en posició horitzontal o gairebé (conegudes típicament com a rotors).

heliotropi /ə.ɫi.oˈtɾɔ.pi/ /ə.ɫi.uˈtɾɔ.pi/ n masc
ηλιοτρόπιο
Planta del gènere Heliotropium de flors oloroses i petites en cimes denses que només apareixen a la cara de la planta que dóna al Sol.

hel·lenisme /e.ɫeˈniz.me/ /eɫ.ɫeˈniz.me/ /ə.ɫəˈniz.mə/ /əɫ.ɫəˈniz.mə/ n masc
ελληνισμός

hel·lenitzar /e.ɫe.niˈd͡za/ /e.ɫe.niˈza/ /eɫ.ɫe.niˈd͡za/ /eɫ.ɫe.niˈzaɾ/ /ə.ɫə.niˈd͡za/ /əɫ.ɫə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) hel·lenitz hel·lenitza hel·lenitzada hel·lenitzades hel·lenitzam hel·lenitzant hel·lenitzar hel·lenitzara hel·lenitzaran hel·lenitzarem hel·lenitzaren hel·lenitzares hel·lenitzareu hel·lenitzaria hel·lenitzarien hel·lenitzaries hel·lenitzarà hel·lenitzaràs hel·lenitzaré hel·lenitzaríem hel·lenitzaríeu hel·lenitzassen hel·lenitzasses hel·lenitzassin hel·lenitzassis hel·lenitzat hel·lenitzats hel·lenitzau hel·lenitzava hel·lenitzaven hel·lenitzaves hel·lenitze hel·lenitzem hel·lenitzen hel·lenitzes hel·lenitzessen hel·lenitzesses hel·lenitzessin hel·lenitzessis hel·lenitzeu hel·lenitzi hel·lenitzin hel·lenitzis hel·lenitzo hel·lenitzà hel·lenitzàrem hel·lenitzàreu hel·lenitzàs hel·lenitzàssem hel·lenitzàsseu hel·lenitzàssim hel·lenitzàssiu hel·lenitzàvem hel·lenitzàveu hel·lenitzés hel·lenitzéssem hel·lenitzésseu hel·lenitzéssim hel·lenitzéssiu hel·lenitzí occ sept val v
ελληνίζω

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ n masc
Έλληνας

hel·lènic /eɫˈɫɛ.nik/ /eˈɫɛ.nik/ /əɫˈɫɛ.nik/ /əˈɫɛ.nik/ adj
ελληνικός

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ n masc
αιμάτωμα

hematúria /e.maˈtu.ɾi.a/ /ə.məˈtu.ɾi.ə/ n fem
αιματουρία

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ n masc
ημισφαίριο

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ n fem
αιμοσφαιρίνη

hemorroïdal /e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mu.ru.iˈðaɫ/ adj
αιμορραγικός

hemorràgia /e.moˈra.d͡ʒi.a/ /e.moˈra.ʒi.a/ /ə.moˈra.ʒi.ə/ /ə.muˈra.ʒi.ə/ n fem
αιμορραγία

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ n fem
ηπατίτιδα

heptàgon /epˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣun/ n masc
επτάγωνο

hepàtic /eˈpa.tik/ /əˈpa.tik/ adj masc
ηπατικός

herba /ˈer.bə/ n fem
χορτάρι χόρτο

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ adj masc
ποώδης
De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.
Dit de les plantes no lignificades o amb la tija més o menys dura i rígida, en contraposició amb les plantes llenyoses.

herbari /eɾˈba.ɾi/ n masc
φυτολόγιο

herboritzar /er.βo.ɾiˈd͡za/ /eɾ.bo.ɾiˈzaɾ/ /eɾ.βo.ɾiˈza/ /ər.bu.ɾiˈd͡za/ /əɾ.bo.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) herboritz herboritza herboritzada herboritzades herboritzam herboritzant herboritzar herboritzara herboritzaran herboritzarem herboritzaren herboritzares herboritzareu herboritzaria herboritzarien herboritzaries herboritzarà herboritzaràs herboritzaré herboritzaríem herboritzaríeu herboritzassen herboritzasses herboritzassin herboritzassis herboritzat herboritzats herboritzau herboritzava herboritzaven herboritzaves herboritze herboritzem herboritzen herboritzes herboritzessen herboritzesses herboritzessin herboritzessis herboritzeu herboritzi herboritzin herboritzis herboritzo herboritzà herboritzàrem herboritzàreu herboritzàs herboritzàssem herboritzàsseu herboritzàssim herboritzàssiu herboritzàvem herboritzàveu herboritzés herboritzéssem herboritzésseu herboritzéssim herboritzéssiu herboritzí occ sept val v
βοτανολογώ

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) heret hereta heretada heretades heretam heretant heretar heretara heretaran heretarem heretaren heretares heretareu heretaria heretarien heretaries heretarà heretaràs heretaré heretaríem heretaríeu heretassen heretasses heretassin heretassis heretat heretats heretau heretava heretaven heretaves herete heretem hereten heretes heretessen heretesses heretessin heretessis hereteu hereti heretin heretis hereto heretà heretàrem heretàreu heretàs heretàssem heretàsseu heretàssim heretàssiu heretàvem heretàveu heretés heretéssem heretésseu heretéssim heretéssiu heretí occ sept val v
κληρονομώ
Succeir a l'universal dret d'algun difunt.

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ n neut
αιρετική

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ n masc
κληρονόμος
Persona que rep una herència.

hermafrodita /eɾ.ma.fɾoˈði.ta/ /ər.mə.fɾuˈði.tə/ /əɾ.mə.fɾoˈði.tə/ adj
ερμαφρόδιτος

hermenèutica n fem
ερμηνευτική

hermèticament /erˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈment/ /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ /əɾˌmɛ.ti.kəˈment/ adv
ερμητικά

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ n masc
ήρωας

heroic /eˈɾɔjk/ /əˈɾɔjk/ adj masc
ηρωικός

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n fem
ηρωίδα ηρωίνη
Forma femenina de heroi.

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ n masc
ηρωίνη
(química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ n fem
κληρονομιά
Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.
κληρονομικότητα
Conjunt de característiques controlades genèticament que es transmeten d'una generació a la següent.

herètic /eˈɾɛ.tik/ adj masc
αιρετικός

hetero- prefix
ετερο-

heterosexual /ˌe.te.ɾo.sek.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾo.sək.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾu.sək.suˈaɫ/ adj
ετεροφυλόφιλος

heterònim /e.teˈɾɔ.nim/ /ə.təˈɾɔ.nim/ n masc
ετερώνυμο

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ n fem
κισσός

heurística /ewˈɾis.ti.ka/ /əwˈɾisˈti.kə// n fem
ευρετική

hexadecimal /eɡ.za.ðe.siˈmaɫ/ /əɡ.zə.ðə.siˈmaɫ/ adj
δεκαεξαδικός

hexàgon /eɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣun/ n masc
εξάγωνο

hiat /ˈjat/ n masc
χασμωδία

hibernació /i.βeɾ.na.siˈo/ /i.βər.nə.siˈo/ n fem
χειμερία νάρκη

hidrat /iˈðɾat/ n masc
ένυδρο άλας

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ n masc
υδρογόνο

hidronímia /i.ðɾoˈni.mi.a/ /i.ðɾoˈni.mi.ə/ /i.ðɾuˈni.mi.ə/ n fem
υδρωνυμία

hidrostàtica /i.ðɾosˈta.ti.ka/ /i.ðɾosˈta.ti.kə/ /i.ðɾusˈta.ti.kə/ n fem
υδροστατική

hidroxil /i.ðɾokˈsiɫ/ /i.ðɾukˈsiɫ/ n masc
υδροξύλιο

hidrònim /iˈðɾɔ.nim/ n masc
υδρόνυμο

hiena /ˈje.na/ n fem
ύαινα

hiena tacada n fem
ύαινα η στικτή

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ n fem
υγιεινή

higiènic /i.d͡ʒiˈɛ.nik/ /i.ʒiˈɛ.nik/ adj masc
υγιεινός

hijab /hiˈd͡ʒap/ /hiˈʒap/ n masc
χιτζάμπ

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ n masc
ύμνος

hindi /ˈhin.di/ /ˈin.di/ n masc
χίντι
Llengua parlada a l'Índia.

hiperactiu /i.pe.ɾakˈtiw/ adj masc
υπερδραστήριος

hiperinflació /i.pe.ɾiɱ.fɫa.siˈo/ /i.pə.ɾiɱ.fɫə.siˈo/ n fem
υπερπληθωρισμός

hipertext /i.peɾˈtekst/ /i.pərˈtekst/ n masc
υπερκείμενο

hipertrofiar /i.per.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈaɾ/ /i.pər.tɾu.fiˈa/ /i.pəɾ.tɾo.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) hipertrofia hipertrofiada hipertrofiades hipertrofiam hipertrofiant hipertrofiar hipertrofiara hipertrofiaran hipertrofiarem hipertrofiaren hipertrofiares hipertrofiareu hipertrofiaria hipertrofiarien hipertrofiaries hipertrofiarà hipertrofiaràs hipertrofiaré hipertrofiaríem hipertrofiaríeu hipertrofiassen hipertrofiasses hipertrofiassin hipertrofiassis hipertrofiat hipertrofiats hipertrofiau hipertrofiava hipertrofiaven hipertrofiaves hipertrofie hipertrofiem hipertrofien hipertrofies hipertrofiessen hipertrofiesses hipertrofiessin hipertrofiessis hipertrofieu hipertrofii hipertrofio hipertrofià hipertrofiàrem hipertrofiàreu hipertrofiàs hipertrofiàssem hipertrofiàsseu hipertrofiàssim hipertrofiàssiu hipertrofiàvem hipertrofiàveu hipertrofiés hipertrofiéssem hipertrofiésseu hipertrofiéssim hipertrofiéssiu hipertrofií hipertrofiï hipertrofiïn hipertrofiïs occ sept val v
αυξάνω

hiperònim /i.peˈɾɔ.nim/ /i.pəˈɾɔ.nim/ n masc
υπερώνυμο

hipnosi /ibˈnɔ.zi/ n fem
ύπνωση

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ n masc
ιππόκαμπος
(anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ n fem
υποχονδρία

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ n fem
υποκρισία

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ n masc
ιπποπόταμος

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ n fem
υποθήκη

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) hipotec hipoteca hipotecada hipotecades hipotecam hipotecant hipotecar hipotecara hipotecaran hipotecarem hipotecaren hipotecares hipotecareu hipotecaria hipotecarien hipotecaries hipotecarà hipotecaràs hipotecaré hipotecaríem hipotecaríeu hipotecassen hipotecasses hipotecassin hipotecassis hipotecat hipotecats hipotecau hipotecava hipotecaven hipotecaves hipoteco hipotecà hipotecàrem hipotecàreu hipotecàs hipotecàssem hipotecàsseu hipotecàssim hipotecàssiu hipotecàvem hipotecàveu hipoteque hipotequem hipotequen hipoteques hipotequessen hipotequesses hipotequessin hipotequessis hipotequeu hipotequi hipotequin hipotequis hipotequés hipotequéssem hipotequésseu hipotequéssim hipotequéssiu hipotequí occ sept val v
υποθηκεύω

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ n fem
υποτείνουσα

hipèrbaton /iˈpɛr.bə.tun/ /iˈpɛɾ.ba.ton/ /iˈpɛɾ.bə.ton/ n masc
υπερβατό

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ n fem
υπερβολή

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ n neut
υποκρίτρια υποκριτής
Persona que obra amb hipocresia, amb falsa moral.

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ n masc
ιπποδρόμιο

hipònim /iˈpɔ.nim/ n masc
υπώνυμο

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ n fem
υπόθεση

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ιστολογία

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ n masc
ιστορικός

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ n fem
ιστορία
relat
Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

històric adj masc
ιστορικός

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ n masc
χειμώνας

hivernacle /i.veɾˈna.kɫe/ /i.vəɾˈna.kɫə/ /i.βerˈna.kɫe/ /i.βeɾˈna.kɫe/ /i.βərˈna.kɫə/ n masc
θερμοκήπιο

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) hivern hiverna hivernada hivernades hivernam hivernant hivernar hivernara hivernaran hivernarem hivernaren hivernares hivernareu hivernaria hivernarien hivernaries hivernarà hivernaràs hivernaré hivernaríem hivernaríeu hivernassen hivernasses hivernassin hivernassis hivernat hivernats hivernau hivernava hivernaven hivernaves hiverne hivernem hivernen hivernes hivernessen hivernesses hivernessin hivernessis hiverneu hiverni hivernin hivernis hiverno hivernà hivernàrem hivernàreu hivernàs hivernàssem hivernàsseu hivernàssim hivernàssiu hivernàvem hivernàveu hivernés hivernéssem hivernésseu hivernéssim hivernéssiu hiverní occ sept val v
διαχειμάζω

hola /ˈo.ɫa/ Interjection
γειά σου γεια
(castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holmi n masc
όλμιο

holograma /o.ɫoˈɣɾa.ma/ /o.ɫoˈɣɾa.mə/ /u.ɫuˈɣɾa.mə/ n masc
ολόγραμμα

home /ˈɔ.mə/ n masc
άνδρας άνθρωπος
Persona del sexe masculí.

homenatge /o.meˈna.d͡ʒe/ /o.məˈna.d͡ʒə/ /u.məˈna.d͡ʒə/ n masc
σεβασμός

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ n masc
ανθρωποκτονία

homo- /oˈmɔ/ /uˈmɔ/ /ˈo.mo/ /ˈɔ.mu/ prefix
ομο-

homofonia /o.mo.foˈni.a/ /o.mo.foˈni.ə/ /u.mu.fuˈni.ə/ n fem
ομοφωνία

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ homogènia adj masc
ομογενής

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ adj
ομοφυλόφιλος
(LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ n neut
ομοφυλόφιλος λεσβία
(LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
ομοφυλοφιλία

homòfon /oˈmɔ.fon/ /uˈmɔ.fun/ adj masc
ομόφωνος
D'igual pronúncia però diferent escriptura; que posseeix homofonia.

homògraf /oˈmɔ.ɣɾaf/ /oˈmɔ.ɣɾəf/ /uˈmɔ.ɣɾəf/ n masc
ομοιογράφος
Paraula que té la mateixa grafia que una altra.

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ adj masc
ομώνυμος

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ n masc
ομώνυμο

hondureny /on.duˈɾəɲ/ /un.duˈɾɛɲ/ adj masc
ονδουρανός
Relatiu o pertanyent a Hondures.

hondureny /on.duˈɾəɲ/ /un.duˈɾɛɲ/ n masc
ονδουρανός
Persona que habita o és originària d'Hondures.

honest /oˈnest/ /uˈnest/ adj masc
τίμιος

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ n fem
εντιμότητα

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ adj masc
ουγγρικός
Relatiu a Hongria, als seus habitants o a la seva llengua.

hongarès /oŋ.ɡəˈɾəs/ /uŋ.ɡəˈɾɛs/ n masc
Ούγγρος
Natural d'Hongria.
ουγγρικός
(masculí singular) Llengua originària d'Hongria.

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ n
τιμή
Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
(golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

hoquei /oˈkej/ /uˈkɛj/ n masc
χόκεϋ χόκεϊ

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ n fem
ώρα

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ adj
οριζόντιος

horitzontalment /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈment/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈment/ /u.ɾi.d͡zunˌtaɫˈmen/ adv
οριζόντια

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ n masc
ορίζοντας

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ n fem
ορμόνη

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ n
τρόμος

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ n masc
νοσοκομείο
Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ n masc
επισκέπτης οικοδεσπότης
Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hostilitat /os.ti.ɫiˈtat/ /us.ti.ɫiˈtat/ n fem
εχθρικότητα

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ n masc
ξενοδοχείο

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ n fem
ανθρωπότητα

humanitats n fem
ανθρωπιστικές επιστήμες

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ adj
ανθρωποειδής
Que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ n neut
ανθρωποειδής
Ésser que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humil /uˈmiɫ/ adj
σεμνός
Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ n fem
ταπείνωση

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) humilia humiliada humiliades humiliam humiliant humiliar humiliara humiliaran humiliarem humiliaren humiliares humiliareu humiliaria humiliarien humiliaries humiliarà humiliaràs humiliaré humiliaríem humiliaríeu humiliassen humiliasses humiliassin humiliassis humiliat humiliats humiliau humiliava humiliaven humiliaves humilie humiliem humilien humilies humiliessen humiliesses humiliessin humiliessis humilieu humilii humilio humilià humiliàrem humiliàreu humiliàs humiliàssem humiliàsseu humiliàssim humiliàssiu humiliàvem humiliàveu humiliés humiliéssem humiliésseu humiliéssim humiliéssiu humilií humiliï humiliïn humiliïs occ sept val v
ταπεινώνω
Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ n fem
ταπεινοφροσύνη

humit /uˈmit/ adj masc
υγρός
Que té humitat.

humitat /u.miˈtat/ n fem
υγρασία

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ n
χιούμορ
Capacitat per entendre bromes, la gràcia d'una expressió amb doble sentit, riure per una situació còmica.

humà n masc
ανθρώπινος

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ n masc
ανεμοστρόβιλος τυφώνας

husky /ˈhus.ki/ n masc
χάσκι

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ n masc
χάμστερ

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ n fem
κήλη

híbrid /ˈi.βɾit/ adj masc
υβρίδιο
En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ n fem
άρτος όστια
Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ n masc
βραχιόνιο οστό

hússar /ˈu.saɾ/ /ˈu.sər/ n masc
ουσάρος
Membre d'algunes unitats de cavalleria (motoritzada) modernes, les quals en altres èpoques estaven formades per hússars de la primera accepció.

i conjunction
και
Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

iaio /ˈja.jo/ /ˈja.ju/ n masc
πάππος
(infantil) Avi.

ianqui n neut
Γιάνκης

iarda /ˈjaɾ.ða/ n fem
γιάρδα
Unitat de longitud originària del sistema anglès que equival a 0,914 m.

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ n fem
εικόνα

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ n fem
ίκτερος

ictus /ˈik.tus/ n masc
εγκεφαλικό

idea /iˈðe.a/ n fem
ιδέα
Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

ideal /i.ðeˈaɫ/ adj
ιδανικός
Que no és real, que només està en la ment.
perfecte
De gran qualitat, bellesa, sabor o qualsevol altra cosa desitjada.

ideal /i.ðeˈaɫ/ n masc
ιδανικός
Model de referència de cosa bella, ben feta, sana o qualsevol altre valor positiu.
Idea o conjunt d'idees considerades per una persona o grup com a objectiu principal i final.

idealisme /i.ðe.aˈɫiz.me/ /i.ðe.əˈɫiz.mə/ n masc
ιδεαλισμός

identitat /i.ðen.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈðat/ n fem
ταυτότητα

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ιδεολογία

idil·li /iˈðiɫ.ɫi/ n masc
ειδύλλιο

idiolecte /i.ði.oˈɫɛk.te/ /i.ði.oˈɫɛk.tə/ /i.ði.uˈɫɛk.tə/ n masc
ιδιόλεκτο

idiopatia /i.ði.o.paˈti.a/ /i.ði.u.pəˈti.ə/ n fem
ιδιοπάθεια

idiopàtic /i.ði.oˈpa.tik/ /i.ði.uˈpa.tik/ adj masc
ιδιοπαθής

idiosincràsia /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.a/ /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.ə/ /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ n fem
ιδιοσυγκρασία

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ n neut
βλάκας
(pejoratiu) estúpid

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ n fem
ειδωλολατρία

ien /ˈjen/ n masc
γιεν

iglú /iˈɣɫu/ n masc
ιγκλού
Edifici en forma de casquet esfèric fet de peces de gel usat principalment pels esquimals.

igni /ˈiŋ.ni/ /ˈiɡ.ni/ ígnia adj masc
πυριγενής

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ignor ignora ignorada ignorades ignoram ignorant ignorar ignorara ignoraran ignorarem ignoraren ignorares ignorareu ignoraria ignorarien ignoraries ignorarà ignoraràs ignoraré ignoraríem ignoraríeu ignorassen ignorasses ignorassin ignorassis ignorat ignorats ignorau ignorava ignoraven ignoraves ignore ignorem ignoren ignores ignoressen ignoresses ignoressin ignoressis ignoreu ignori ignorin ignoris ignoro ignorà ignoràrem ignoràreu ignoràs ignoràssem ignoràsseu ignoràssim ignoràssiu ignoràvem ignoràveu ignorés ignoréssem ignorésseu ignoréssim ignoréssiu ignorí occ sept val v
αγνοώ
Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ n fem
άγνοια

igual /iˈɣwaɫ/ adj
ίσος
Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ n fem
ισότητα

iguana /iˈɣwa.na/ /iˈɣwa.nə/ n fem
ιγκουάνα

illa /ˈi.ʎa/ n fem
νήσος νησί
Porció de terra isolada per la mar.

illes Britàniques pn
Βρετανικά Νησιά
Arxipèlag europeu al nord-oest de França i a l'Oest de Bèlgica, Països Baixos i Dinamarca. L'illa principal és la Gran Bretanya i inclou la major part del Regne Unit concretament, Anglaterra, Gales i Escòcia. A l'oest de la Gran Bretanya i separada pel mar d'Irlanda, es troba la segona illa més gran de l'arxipèlag, Irlanda, inclou el país homònim i Irlanda del Nord que pertany al Regne Unit. Altres illes importants però de mida molt inferior són Man, Shetland, Wight i els grups d'illes Hèbrides i Òrcades.

illes Cook pn
Νήσοι Κουκ

illes Fèroe /ˌi.ʎesˈfɛ.ɾo.e/ /ˌi.ʎəsˈfɛ.ɾo.e/ pn
Νήσοι Φερόες

illes Mariannes Septentrionals pn
Βόρειες Μαριάνες νήσοι

illes Marshall /ˌi.ʎəzˈmar.ʃəɫ/ pn
Νήσοι Μάρσαλ
Estat independent oceànic que ocupa centenars d'illes i que està situada al nord de Nauru i Kiribati, a l'est dels Estats Federats de Micronèsia i al sud de l'illa de Wake. El nom oficial és República de les Illes Marshall.

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ adj
έκνομος παράνομος

il·legalment /i.ɫeˌɣaɫˈmen/ /i.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈment/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈment/ adv
παράνομα

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ n fem
παραίσθηση
Engany de la percepció.

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ il·lícita adj
παράνομος
Que està fora de la legalitat, de la moral o de les regles establertes.

il·lògic /iɫˈɫɔ.d͡ʒik/ /iɫˈɫɔ.ʒik/ /iˈɫɔ.d͡ʒik/ /iˈɫɔ.ʒik/ adj masc
άλογος

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ n fem
φαντασία

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) imagina imaginada imaginades imaginam imaginant imaginar imaginara imaginaran imaginarem imaginaren imaginares imaginareu imaginaria imaginarien imaginaries imaginarà imaginaràs imaginaré imaginaríem imaginaríeu imaginassen imaginasses imaginassin imaginassis imaginat imaginats imaginau imaginava imaginaven imaginaves imagine imaginem imaginen imagines imaginessen imaginesses imaginessin imaginessis imagineu imagini imaginin imaginis imagino imaginà imaginàrem imaginàreu imaginàs imaginàssem imaginàsseu imaginàssim imaginàssiu imaginàvem imaginàveu imaginés imaginéssem imaginésseu imaginéssim imaginéssiu imaginí imagín occ sept val v
φαντάζομαι
Inventar, recrear una imatge a la ment.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ adj masc
φανταστικός

imant /iˈman/ /iˈmant/ n masc
μαγνήτης

imatge /iˈma.d͡ʒe/ n fem
εικόνα

imitació n fem
απομίμηση
Acte o efecte d'imitar.
Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
(psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ adj masc
μιμητής
Que imita.

immadur /im.maˈðu/ /im.maˈðuɾ/ /im.məˈðu/ adj
άπλερος

immaduresa /im.ma.ðuˈɾe.za/ /im.mə.ðuˈɾə.zə/ /im.mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
ανωριμότητα

immediat /im.me.ðiˈat/ /im.mə.ðiˈat/ immediata adj masc
άμεσος

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ adv
αμέσως

immigració /im.mi.ɣɾa.siˈo/ /im.mi.ɣɾə.siˈo/ n fem
μετανάστευση

immobilitat /im.mo.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
ακινησία

immobilitzar /im.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /im.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.βi.ɫiˈza/ /im.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mu.βi.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) immobilitz immobilitza immobilitzada immobilitzades immobilitzam immobilitzant immobilitzar immobilitzara immobilitzaran immobilitzarem immobilitzaren immobilitzares immobilitzareu immobilitzaria immobilitzarien immobilitzaries immobilitzarà immobilitzaràs immobilitzaré immobilitzaríem immobilitzaríeu immobilitzassen immobilitzasses immobilitzassin immobilitzassis immobilitzat immobilitzats immobilitzau immobilitzava immobilitzaven immobilitzaves immobilitze immobilitzem immobilitzen immobilitzes immobilitzessen immobilitzesses immobilitzessin immobilitzessis immobilitzeu immobilitzi immobilitzin immobilitzis immobilitzo immobilitzà immobilitzàrem immobilitzàreu immobilitzàs immobilitzàssem immobilitzàsseu immobilitzàssim immobilitzàssiu immobilitzàvem immobilitzàveu immobilitzés immobilitzéssem immobilitzésseu immobilitzéssim immobilitzéssiu immobilitzí occ sept val v
ακινητοποιώ

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ adj
ανήθικος

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ adj
αθάνατος
que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
αθανασία

immunològic /im.mu.noˈɫɔ.d͡ʒik/ /im.mu.noˈɫɔ.ʒik/ /im.mu.nuˈɫɔ.ʒik/ adj masc
ανοσολογικός

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ adj
ανυπόμονος
Que no té paciència.

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ adv
ανυπόμονα

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ n fem
ανυπομονησία

impactar /im.pakˈta/ /im.pakˈtaɾ/ /im.pəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) impact impacta impactada impactades impactam impactant impactar impactara impactaran impactarem impactaren impactares impactareu impactaria impactarien impactaries impactarà impactaràs impactaré impactaríem impactaríeu impactassen impactasses impactassin impactassis impactat impactats impactau impactava impactaven impactaves impacte impactem impacten impactes impactessen impactesses impactessin impactessis impacteu impacti impactin impactis impacto impactà impactàrem impactàreu impactàs impactàssem impactàsseu impactàssim impactàssiu impactàvem impactàveu impactés impactéssem impactésseu impactéssim impactéssiu impactí occ sept val v
προσκρούω
Xocar violentament.
Causar una forta impressió.

impartir /im.parˈti/ /im.paɾˈtiɾ/ /im.pərˈti/ bal imparteix imparteixen imparteixes imparteixi imparteixin imparteixis imparteixo impartesc impartesqui impartesquin impartesquis impartia impartida impartides impartien imparties impartiguem impartigueu impartim impartint impartir impartira impartiran impartirem impartiren impartires impartireu impartiria impartirien impartiries impartirà impartiràs impartiré impartiríem impartiríeu impartisc impartisca impartisquen impartisques impartissen impartisses impartissin impartissis impartit impartits impartiu impartix impartixen impartixes impartixo impartí impartíem impartíeu impartírem impartíreu impartís impartíssem impartísseu impartíssim impartíssiu n-occ occ sept val v
δίνω
Distribuir o assignar la part que correspon a cadascú.

impecable /im.peˈka.bɫe/ /im.peˈka.βɫe/ /im.peˈkab.bɫe/ /im.pəˈka.βɫə/ /im.pəˈkab.bɫə/ adj
άψογος

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ n masc
εμπόδιο
impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ bal impedeix impedeixen impedeixes impedeixi impedeixin impedeixis impedeixo impedesc impedesqui impedesquin impedesquis impedia impedida impedides impedien impedies impediguem impedigueu impedim impedint impedir impedira impediran impedirem impediren impedires impedireu impediria impedirien impediries impedirà impediràs impediré impediríem impediríeu impedisc impedisca impedisquen impedisques impedissen impedisses impedissin impedissis impedit impedits impediu impedix impedixen impedixes impedixo impedí impedíem impedíeu impedírem impedíreu impedís impedíssem impedísseu impedíssim impedíssiu n-occ occ sept val v
εμποδίζω

impensadament /im.penˌsa.ðaˈmen/ /im.penˌsa.ðaˈment/ /im.pənˌsa.ðəˈmen/ /im.pənˌsa.ðəˈment/ adv
αβασάνιστα

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ adj masc
επιτακτικός
Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ n masc
επιτακτικός
(gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperceptible /im.per.sepˈtib.bɫe/ /im.peɾ.sepˈti.bɫe/ /im.peɾ.sepˈti.βɫe/ /im.pər.səpˈti.βɫə/ /im.pər.səpˈtib.bɫə/ /im.pəɾ.səpˈtib.bɫə/ adj
ανεπαίσθητος

imperdible /im.perˈðib.bɫe/ /im.peɾˈði.bɫe/ /im.peɾˈði.βɫe/ /im.pərˈdi.βɫə/ /im.pərˈdib.bɫə/ /im.pəɾˈðib.bɫə/ n masc
παραμάνα

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ n masc
παρατατικός

imperi n masc
αυτοκρατορία
Acció d'imperar o manar amb autoritat.
Estats subjectes a l'emperador.
Dignitat de l'emperador.
Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ adj
αυτοκρατορικός
pertanyent a l'emperador o a l'imperi

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ adj
αδιάβροχος
Qualitat que tenen alguns materials d'impedir el pas de líquids a través.

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ n masc
αδιάβροχο
Peça de vestir que es posa per damunt de tot i que es fa servir els dies de pluja perquè està feta d'un material que no permet el pas de líquids a través.

impersonal /im.peɾ.soˈnaɫ/ /im.pər.suˈnaɫ/ /im.pəɾ.soˈnaɫ/ adj
απρόσωπος

implant /imˈpɫan/ /imˈpɫant/ n masc
εμφύτευμα

implícitament /imˌpɫi.si.taˈmen/ /imˌpɫi.si.taˈment/ /imˌpɫi.si.təˈmen/ /imˌpɫi.si.təˈment/ adv
έμμεσα

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ n fem
εισαγωγή

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ adj
σημαντικός
Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ adv
σημαντικά

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) import importa importada importades importam important importar importara importaran importarem importaren importares importareu importaria importarien importaries importarà importaràs importaré importaríem importaríeu importassen importasses importassin importassis importat importats importau importava importaven importaves importe importem importen importes importessen importesses importessin importessis importeu importi importin importis importo importà importàrem importàreu importàs importàssem importàsseu importàssim importàssiu importàvem importàveu importés importéssem importésseu importéssim importéssiu importí occ sept val v
εισάγω
(comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ adj
αδύνατος

impossiblement /im.poˌsi.bɫeˈment/ /im.poˌsi.βɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫəˈment/ /im.puˌsi.βɫəˈmen/ /im.puˌsib.bɫəˈmen/ adv
ακατορθωτώς

impost n masc
φόρος

impost sobre el valor afegit n masc
φόρος προστιθέμενης αξίας

impressionant /im.pɾe.si.oˈnan/ /im.pɾe.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.uˈnan/ /im.pɾə.si.uˈnant/ adj
εντυπωσιακός

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) impression impressiona impressionada impressionades impressionam impressionant impressionar impressionara impressionaran impressionarem impressionaren impressionares impressionareu impressionaria impressionarien impressionaries impressionarà impressionaràs impressionaré impressionaríem impressionaríeu impressionassen impressionasses impressionassin impressionassis impressionat impressionats impressionau impressionava impressionaven impressionaves impressione impressionem impressionen impressiones impressionessen impressionesses impressionessin impressionessis impressioneu impressioni impressionin impressionis impressiono impressionà impressionàrem impressionàreu impressionàs impressionàssem impressionàsseu impressionàssim impressionàssiu impressionàvem impressionàveu impressionés impressionéssem impressionésseu impressionéssim impressionéssiu impressioní occ sept val v
εντυπωσιάζω

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ n fem
εντύπωση
Acció o efecte d'imprimir.

impressora /im.pɾeˈso.ɾa/ /im.pɾəˈso.ɾə/ n fem
εκτυπωτής
(informàtica) dispositiu per imprimir

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ bal impresa impreses impresos imprimeix imprimeixen imprimeixes imprimeixi imprimeixin imprimeixis imprimeixo imprimesc imprimesqui imprimesquin imprimesquis imprimia imprimien imprimies imprimiguem imprimigueu imprimim imprimint imprimir imprimira imprimiran imprimirem imprimiren imprimires imprimireu imprimiria imprimirien imprimiries imprimirà imprimiràs imprimiré imprimiríem imprimiríeu imprimisc imprimisca imprimisquen imprimisques imprimissen imprimisses imprimissin imprimissis imprimiu imprimix imprimixen imprimixes imprimixo imprimí imprimíem imprimíeu imprimírem imprimíreu imprimís imprimíssem imprimísseu imprimíssim imprimíssiu imprès imprés n-occ occ sept val v
εκτυπώνω τυπώνω
Estampar, donar a la impremta.

improvisar /im.pɾo.viˈza/ /im.pɾo.viˈzaɾ/ /im.pɾo.βiˈza/ /im.pɾo.βiˈzaɾ/ /im.pɾu.viˈza/ /im.pɾu.βiˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) improvisa improvisada improvisades improvisam improvisant improvisar improvisara improvisaran improvisarem improvisaren improvisares improvisareu improvisaria improvisarien improvisaries improvisarà improvisaràs improvisaré improvisaríem improvisaríeu improvisassen improvisasses improvisassin improvisassis improvisat improvisats improvisau improvisava improvisaven improvisaves improvise improvisem improvisen improvises improvisessen improvisesses improvisessin improvisessis improviseu improvisi improvisin improvisis improviso improvisà improvisàrem improvisàreu improvisàs improvisàssem improvisàsseu improvisàssim improvisàssiu improvisàvem improvisàveu improvisés improviséssem improvisésseu improviséssim improviséssiu improvisí improvís occ sept val v
αυτοσχεδιάζω

impuls /imˈpuɫs/ n masc
παρόρμηση

inacció /i.nak.siˈo/ /i.nək.siˈo/ n fem
απραξία

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ adj masc
αδρανής

inactivitat /i.nak.ti.viˈtat/ /i.nak.ti.βiˈtat/ /i.nək.ti.viˈtat/ /i.nək.ti.βiˈtat/ n fem
αδράνεια

inadvertidament /i.nad.berˌti.ðaˈmen/ /i.nad.beɾˌti.ðaˈmen/ /i.nad.veɾˌti.ðaˈment/ /i.nəb.vərˌti.ðəˈmen/ /i.nəb.vəɾˌti.ðəˈment/ /i.nəd.bərˌti.ðəˈmen/ adv
άθελα

incapaç /iŋ.kaˈpas/ /iŋ.kəˈpas/ adj
ανίκανος

incendi n masc
φωτιά πυρκαγιά

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ adj masc
εμπρηστής
Que maliciosament causa incendis.

incentiu n masc
κίνητρο

incert /inˈsɛrt/ adj masc
αβέβαιος
Sense certesa, amb dubte sobre la decisió a prendre.
No conegut amb certesa.

incertament /inˌsɛr.taˈmen/ /inˌsɛr.təˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈment/ /inˌsɛɾ.təˈment/ adv
αβέβαια

incinerar /in.si.neˈɾa/ /in.si.neˈɾaɾ/ /in.si.nəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inciner incinera incinerada incinerades incineram incinerant incinerar incinerara incineraran incinerarem incineraren incinerares incinerareu incineraria incinerarien incineraries incinerarà incineraràs incineraré incineraríem incineraríeu incinerassen incinerasses incinerassin incinerassis incinerat incinerats incinerau incinerava incineraven incineraves incinere incinerem incineren incineres incineressen incineresses incineressin incineressis incinereu incineri incinerin incineris incinero incinerà incineràrem incineràreu incineràs incineràssem incineràsseu incineràssim incineràssiu incineràvem incineràveu incinerés incineréssem incinerésseu incineréssim incineréssiu incinerí occ sept val v
αποτεφρώνω

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ bal incloc incloem incloent incloeu incloga incloguem incloguen incloguera inclogueren inclogueres inclogues incloguessen incloguesses incloguessin incloguessis inclogueu inclogui incloguin incloguis inclogué incloguérem incloguéreu inclogués incloguéssem incloguésseu incloguéssim incloguéssiu incloguí inclosa incloses inclosos inclou inclouen inclouran incloure inclourem incloureu inclouria inclourien inclouries inclourà inclouràs inclouré inclouríem inclouríeu inclous incloíem incloíeu incloïa incloïen incloïes inclòs occ val v
συμπεριλαμβάνω

incoherent adj neut
ασυνάρτητος

incondicional /iŋ.kon.di.si.oˈnaɫ/ /iŋ.kun.di.si.uˈnaɫ/ adj
άνευ όρων

incondicionalment /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ adv
άνευ όρων

inconscientment /iŋ.kon.siˌemˈmen/ /iŋ.kon.siˌemˈment/ /iŋ.kun.siˌemˈmen/ adv
ασυνείδητα

inconstant /iŋ.konsˈtan/ /iŋ.konsˈtant/ /iŋ.kunsˈtan/ adj
άστατος

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) incorpor incorpora incorporada incorporades incorporam incorporant incorporar incorporara incorporaran incorporarem incorporaren incorporares incorporareu incorporaria incorporarien incorporaries incorporarà incorporaràs incorporaré incorporaríem incorporaríeu incorporassen incorporasses incorporassin incorporassis incorporat incorporats incorporau incorporava incorporaven incorporaves incorpore incorporem incorporen incorpores incorporessen incorporesses incorporessin incorporessis incorporeu incorpori incorporin incorporis incorporo incorporà incorporàrem incorporàreu incorporàs incorporàssem incorporàsseu incorporàssim incorporàssiu incorporàvem incorporàveu incorporés incorporéssem incorporésseu incorporéssim incorporéssiu incorporí occ sept val v
ενσωματώνω
Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
(pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ adv
λανθασμένα

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ adj
απίστευτος
Impossible de creure.
Extraordinari, sorprenent.

increïblement /iŋ.kɾeˌi.bɫeˈment/ /iŋ.kɾeˌi.βɫeˈmen/ /iŋ.kɾeˌib.bɫeˈmen/ /iŋ.kɾəˌi.βɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈment/ adv
απίστευτα

inculpar /iŋ.kuɫˈpa/ /iŋ.kuɫˈpaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inculp inculpa inculpada inculpades inculpam inculpant inculpar inculpara inculparan inculparem inculparen inculpares inculpareu inculparia inculparien inculparies inculparà inculparàs inculparé inculparíem inculparíeu inculpassen inculpasses inculpassin inculpassis inculpat inculpats inculpau inculpava inculpaven inculpaves inculpe inculpem inculpen inculpes inculpessen inculpesses inculpessin inculpessis inculpeu inculpi inculpin inculpis inculpo inculpà inculpàrem inculpàreu inculpàs inculpàssem inculpàsseu inculpàssim inculpàssiu inculpàvem inculpàveu inculpés inculpéssem inculpésseu inculpéssim inculpéssiu inculpí occ sept val v
ενοχοποιώ

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ n masc
αρχέτυπο

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ adj masc
άβολος
Que incomoda o que no té comoditat.

indecència /in.deˈsɛn.si.a/ /in.dəˈsɛn.si.ə/ n fem
απρέπεια

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ n masc
αποξημίωσις

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ adj
ανεξάρτητος
Lliure, sense subjecció ni dependència

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ n fem
ανεξαρτησία

indexar /in.dekˈsa/ /in.dekˈsaɾ/ /in.dəkˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) index indexa indexada indexades indexam indexant indexar indexara indexaran indexarem indexaren indexares indexareu indexaria indexarien indexaries indexarà indexaràs indexaré indexaríem indexaríeu indexassen indexasses indexassin indexassis indexat indexats indexau indexava indexaven indexaves indexe indexem indexen indexes indexessen indexesses indexessin indexessis indexeu indexi indexin indexis indexo indexà indexàrem indexàreu indexàs indexàssem indexàsseu indexàssim indexàssiu indexàvem indexàveu indexés indexéssem indexésseu indexéssim indexéssiu indexí occ sept val v
καταλογογραφώ

indi n masc
ίνδιο
Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ n fem
ένδειξη

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) indic indica indicada indicades indicam indicant indicar indicara indicaran indicarem indicaren indicares indicareu indicaria indicarien indicaries indicarà indicaràs indicaré indicaríem indicaríeu indicassen indicasses indicassin indicassis indicat indicats indicau indicava indicaven indicaves indico indicà indicàrem indicàreu indicàs indicàssem indicàsseu indicàssim indicàssiu indicàvem indicàveu indique indiquem indiquen indiques indiquessen indiquesses indiquessin indiquessis indiqueu indiqui indiquin indiquis indiqués indiquéssem indiquésseu indiquéssim indiquéssiu indiquí occ sept val v
δείχνω

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ n masc
οριστική

indiferent /in.di.feˈɾen/ /in.di.feˈɾent/ /in.di.fəˈɾen/ /in.di.fəˈɾent/ adj
αδιάφορος

indiferència /in.di.feˈɾɛn.si.a/ /in.di.fəˈɾɛn.si.ə/ n fem
αδιαφορία

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ n fem
αγανάκτηση

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ adj masc
ανάξιος
Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indirectament /in.diˌɾɛk.taˈmen/ /in.diˌɾɛk.taˈment/ /in.diˌɾɛk.təˈmen/ /in.diˌɾɛk.təˈment/ adv
πλαγίως

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ n masc
άτομο
Persona membre d'un grup social, comunitat.

indoeuropeu /ˌin.do.ew.ɾoˈpɛw/ /ˌin.do.əw.ɾoˈpɛw/ /ˌin.du.əw.ɾuˈpɛw/ indoeuropea adj masc
ινδοευρωπαϊκός

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ indonèsia adj masc
ινδονησιακός
Originari, pertanyent o relatiu a Indonèsia.

indonesi /in.doˈnɛ.zi/ /in.duˈnɛ.zi/ n masc
ινδονησιακός
Natural d'Indonèsia.
(només singular) Llengua pròpia d'Indonèsia que pertany al grup malaiopolinesi i deriva del malai.

indret /inˈdɾet/ /inˈdɾət/ /inˈdɾɛt/ n masc
τόπος

industrial /in.dus.tɾiˈaɫ/ adj
βιομηχανικός
Relatiu o pertanyent a la indústria.

industrial /in.dus.tɾiˈaɫ/ n neut
βιομηχανικός
Individu que es dedica a la indústria, especialment en l'àmbit empresarial.

indústria /inˈdus.tɾi.a/ /inˈdus.tɾi.ə/ n fem
βιομηχανία

inevitable /i.ne.viˈta.bɫe/ /i.ne.βiˈta.βɫe/ /i.ne.βiˈtab.bɫe/ /i.nə.viˈtab.bɫə/ /i.nə.βiˈta.βɫə/ /i.nə.βiˈtab.bɫə/ adj
αναπόφευκτος

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ adj masc
άπειρος

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ adj
διαβόητος
que no té honra, crèdit o estimació.
molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ n masc
βρέφος
Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ n fem
πεζικό

infantil /iɱ.fanˈtiɫ/ /iɱ.fənˈtiɫ/ adj
παιδικός
Relatiu o pertanyent a l'infant, al nen.

infatuació /iɱ.fa.tu.a.siˈo/ /iɱ.fə.tu.ə.siˈo/ n fem
πάθος

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ n fem
λοίμωξη μόλυνση

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ bal infereix infereixen infereixes infereixi infereixin infereixis infereixo inferesc inferesqui inferesquin inferesquis inferia inferida inferides inferien inferies inferiguem inferigueu inferim inferint inferir inferira inferiran inferirem inferiren inferires inferireu inferiria inferirien inferiries inferirà inferiràs inferiré inferiríem inferiríeu inferisc inferisca inferisquen inferisques inferissen inferisses inferissin inferissis inferit inferits inferiu inferix inferixen inferixes inferixo inferí inferíem inferíeu inferírem inferíreu inferís inferíssem inferísseu inferíssim inferíssiu n-occ occ sept val v
συμπεραίνω

infermer /iɱ.ferˈme/ /iɱ.feɾˈmeɾ/ n masc
νοσοκόμος

infern /iɱˈfɛrn/ n masc
κόλαση
En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ adj
καταχθόνιος

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infest infesta infestada infestades infestam infestant infestar infestara infestaran infestarem infestaren infestares infestareu infestaria infestarien infestaries infestarà infestaràs infestaré infestaríem infestaríeu infestassen infestasses infestassin infestassis infestat infestats infestau infestava infestaven infestaves infeste infestem infesten infestes infestessen infestesses infestessin infestessis infesteu infesti infestin infestis infesto infestà infestàrem infestàreu infestàs infestàssem infestàsseu infestàssim infestàssiu infestàvem infestàveu infestés infestéssem infestésseu infestéssim infestéssiu infestí occ sept val v
λυμαίνομαι

infiltració /iɱ.fiɫ.tɾa.siˈo/ /iɱ.fiɫ.tɾə.siˈo/ n fem
διείσδυση

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) infiltr infiltra infiltrada infiltrades infiltram infiltrant infiltrar infiltrara infiltraran infiltrarem infiltraren infiltrares infiltrareu infiltraria infiltrarien infiltraries infiltrarà infiltraràs infiltraré infiltraríem infiltraríeu infiltrassen infiltrasses infiltrassin infiltrassis infiltrat infiltrats infiltrau infiltrava infiltraven infiltraves infiltre infiltrem infiltren infiltres infiltressen infiltresses infiltressin infiltressis infiltreu infiltri infiltrin infiltris infiltro infiltrà infiltràrem infiltràreu infiltràs infiltràssem infiltràsseu infiltràssim infiltràssiu infiltràvem infiltràveu infiltrés infiltréssem infiltrésseu infiltréssim infiltréssiu infiltrí occ sept val v
διεισδύω

infinit /iɱ.fiˈnit/ infinita adj masc
άπειρο

infinitiu n masc
απαρέμφατο

infix /iɱˈfiks/ n masc
επένθημα

inflació /iɱ.fɫa.siˈo/ n fem
πληθωρισμός

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ n fem
φλεγμονή

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) infl infla inflada inflades inflam inflant inflar inflara inflaran inflarem inflaren inflares inflareu inflaria inflarien inflaries inflarà inflaràs inflaré inflaríem inflaríeu inflassen inflasses inflassin inflassis inflat inflats inflau inflava inflaven inflaves infle inflem inflen infles inflessen inflesses inflessin inflessis infleu infli inflin inflis inflo inflà inflàrem inflàreu inflàs inflàssem inflàsseu inflàssim inflàssiu inflàvem inflàveu inflés infléssem inflésseu infléssim infléssiu inflí occ sept val v
πρήζομαι
Omplir de vent alguna cosa.
(per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
(pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ bal infligeix infligeixen infligeixes infligeixi infligeixin infligeixis infligeixo infligesc infligesqui infligesquin infligesquis infligia infligida infligides infligien infligies infligiguem infligigueu infligim infligint infligir infligira infligiran infligirem infligiren infligires infligireu infligiria infligirien infligiries infligirà infligiràs infligiré infligiríem infligiríeu infligisc infligisca infligisquen infligisques infligissen infligisses infligissin infligissis infligit infligits infligiu infligix infligixen infligixes infligixo infligí infligíem infligíeu infligírem infligíreu infligís infligíssem infligísseu infligíssim infligíssiu n-occ occ sept val v
επιβάλλω

influenciar /iɱ.flu.en.siˈa/ /iɱ.flu.en.siˈaɾ/ /iɱ.flu.ən.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) influencia influenciada influenciades influenciam influenciant influenciar influenciara influenciaran influenciarem influenciaren influenciares influenciareu influenciaria influenciarien influenciaries influenciarà influenciaràs influenciaré influenciaríem influenciaríeu influenciassen influenciasses influenciassin influenciassis influenciat influenciats influenciau influenciava influenciaven influenciaves influencie influenciem influencien influencies influenciessen influenciesses influenciessin influenciessis influencieu influencii influencio influencià influenciàrem influenciàreu influenciàs influenciàssem influenciàsseu influenciàssim influenciàssiu influenciàvem influenciàveu influenciés influenciéssem influenciésseu influenciéssim influenciéssiu influencií influenciï influenciïn influenciïs occ sept val v
επηρεάζω

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ bal influeix influeixen influeixes influeixi influeixin influeixis influeixo influesc influesqui influesquin influesquis influint influir influiran influirem influireu influiria influirien influiries influirà influiràs influiré influiríem influiríeu influí influíem influíeu influírem influíreu influís influíssem influísseu influíssim influíssiu influïa influïda influïdes influïen influïes influïguem influïgueu influïm influïra influïren influïres influïsc influïsca influïsquen influïsques influïssen influïsses influïssin influïssis influït influïts influïu influïx influïxen influïxes influïxo n-occ occ sept val v
επηρεάζω
Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ n fem
επιρροή
Acció i efecte d'influir.

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ n fem
πληροφορία πληροφορίες
Acció i efecte d'informar o informar-se.

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inform informa informada informades informam informant informar informara informaran informarem informaren informares informareu informaria informarien informaries informarà informaràs informaré informaríem informaríeu informassen informasses informassin informassis informat informats informau informava informaven informaves informe informem informen informes informessen informesses informessin informessis informeu informi informin informis informo informà informàrem informàreu informàs informàssem informàsseu informàssim informàssiu informàvem informàveu informés informéssem informésseu informéssim informéssiu informí occ sept val v
πληροφορώ
Donar informes o notícies d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ n masc
αναφορά
Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ n fem
πληροφορική
Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infraestructura /ˌiɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa/ /ˌiɱ.fɾəs.tɾukˈtu.ɾə/ n fem
υποδομή

infància /iɱˈfan.si.a/ /iɱˈfan.si.ə/ n fem
παιδική ηλικία

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ bal ingereix ingereixen ingereixes ingereixi ingereixin ingereixis ingereixo ingeresc ingeresqui ingeresquin ingeresquis ingeria ingerida ingerides ingerien ingeries ingeriguem ingerigueu ingerim ingerint ingerir ingerira ingeriran ingerirem ingeriren ingerires ingerireu ingeriria ingeririen ingeriries ingerirà ingeriràs ingeriré ingeriríem ingeriríeu ingerisc ingerisca ingerisquen ingerisques ingerissen ingerisses ingerissin ingerissis ingerit ingerits ingeriu ingerix ingerixen ingerixes ingerixo ingerí ingeríem ingeríeu ingerírem ingeríreu ingerís ingeríssem ingerísseu ingeríssim ingeríssiu n-occ occ sept val v
καταπίνω
Introduir per la boca a l'estómac.

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ n masc
συστατικό

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inhal inhala inhalada inhalades inhalam inhalant inhalar inhalara inhalaran inhalarem inhalaren inhalares inhalareu inhalaria inhalarien inhalaries inhalarà inhalaràs inhalaré inhalaríem inhalaríeu inhalassen inhalasses inhalassin inhalassis inhalat inhalats inhalau inhalava inhalaven inhalaves inhale inhalem inhalen inhales inhalessen inhalesses inhalessin inhalessis inhaleu inhali inhalin inhalis inhalo inhalà inhalàrem inhalàreu inhalàs inhalàssem inhalàsseu inhalàssim inhalàssiu inhalàvem inhalàveu inhalés inhaléssem inhalésseu inhaléssim inhaléssiu inhalí occ sept val v
εισπνέω

inherent /i.neˈɾen/ /i.neˈɾent/ /i.nəˈɾen/ /i.nəˈɾent/ adj
συμφυής

inhibició /i.ni.βi.siˈo/ n fem
αναστολή

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ bal inhibeix inhibeixen inhibeixes inhibeixi inhibeixin inhibeixis inhibeixo inhibesc inhibesqui inhibesquin inhibesquis inhibia inhibida inhibides inhibien inhibies inhibiguem inhibigueu inhibim inhibint inhibir inhibira inhibiran inhibirem inhibiren inhibires inhibireu inhibiria inhibirien inhibiries inhibirà inhibiràs inhibiré inhibiríem inhibiríeu inhibisc inhibisca inhibisquen inhibisques inhibissen inhibisses inhibissin inhibissis inhibit inhibits inhibiu inhibix inhibixen inhibixes inhibixo inhibí inhibíem inhibíeu inhibírem inhibíreu inhibís inhibíssem inhibísseu inhibíssim inhibíssiu n-occ occ sept val v
αναστέλλω

inhumà /in.uˈma/ adj
απάνθρωπος

inhòspit /inˈɔs.pit/ inhòspita adj masc
αφιλόξενος

inicial /i.ni.siˈaɫ/ adj
αρχικό γράμμα

inicialitzar /i.ni.si.a.liˈd͡za/ /i.ni.si.a.liˈzaɾ/ /i.ni.si.ə.lidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inicialitz inicialitza inicialitzada inicialitzades inicialitzam inicialitzant inicialitzar inicialitzara inicialitzaran inicialitzarem inicialitzaren inicialitzares inicialitzareu inicialitzaria inicialitzarien inicialitzaries inicialitzarà inicialitzaràs inicialitzaré inicialitzaríem inicialitzaríeu inicialitzassen inicialitzasses inicialitzassin inicialitzassis inicialitzat inicialitzats inicialitzau inicialitzava inicialitzaven inicialitzaves inicialitze inicialitzem inicialitzen inicialitzes inicialitzessen inicialitzesses inicialitzessin inicialitzessis inicialitzeu inicialitzi inicialitzin inicialitzis inicialitzo inicialitzà inicialitzàrem inicialitzàreu inicialitzàs inicialitzàssem inicialitzàsseu inicialitzàssim inicialitzàssiu inicialitzàvem inicialitzàveu inicialitzés inicialitzéssem inicialitzésseu inicialitzéssim inicialitzéssiu inicialitzí occ sept val v
αρχικοποιώ

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inicia iniciada iniciades iniciam iniciant iniciar iniciara iniciaran iniciarem iniciaren iniciares iniciareu iniciaria iniciarien iniciaries iniciarà iniciaràs iniciaré iniciaríem iniciaríeu iniciassen iniciasses iniciassin iniciassis iniciat iniciats iniciau iniciava iniciaven iniciaves inicie iniciem inicien inicies iniciessen iniciesses iniciessin iniciessis inicieu inicii inicio inicià iniciàrem iniciàreu iniciàs iniciàssem iniciàsseu iniciàssim iniciàssiu iniciàvem iniciàveu iniciés iniciéssem iniciésseu iniciéssim iniciéssiu inicií iniciï iniciïn iniciïs occ sept val v
αρχίζω
Donar inici o principi a alguna cosa.

iniciativa /i.ni.si.aˈti.va/ /i.ni.si.aˈti.βa/ /i.ni.si.əˈti.və/ /i.ni.si.əˈti.βə/ n fem
πρωτοβουλία

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ n fem
ένεση

innat /inˈnat/ innata adj masc
έμφυτος

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ adj
αθώος
Pur, sense malícia o falta.

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ n fem
αθωότητα

innovació /in.no.va.siˈo/ /in.no.və.siˈo/ /in.no.βa.siˈo/ /in.nu.və.siˈo/ /in.nu.βə.siˈo/ n fem
καινοτομία

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ adj masc
καινοτόμος
Que innova.

inoblidable /i.no.bɫiˈða.bɫe/ /i.no.bɫiˈðab.bɫə/ /i.no.βɫiˈða.βɫe/ /i.no.βɫiˈðab.bɫe/ /i.nu.bɫiˈðab.bɫə/ /i.nu.βɫiˈða.βɫə/ /i.nu.βɫiˈðab.bɫə/ adj
αλησμόνητος

inocular /i.no.kuˈɫa/ /i.no.kuˈɫaɾ/ /i.nu.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) inocul inocula inoculada inoculades inoculam inoculant inocular inoculara inocularan inocularem inocularen inoculares inoculareu inocularia inocularien inocularies inocularà inocularàs inocularé inocularíem inocularíeu inoculassen inoculasses inoculassin inoculassis inoculat inoculats inoculau inoculava inoculaven inoculaves inocule inoculem inoculen inocules inoculessen inoculesses inoculessin inoculessis inoculeu inoculi inoculin inoculis inoculo inoculà inoculàrem inoculàreu inoculàs inoculàssem inoculàsseu inoculàssim inoculàssiu inoculàvem inoculàveu inoculés inoculéssem inoculésseu inoculéssim inoculéssiu inoculí occ sept val v
εμβολιάζω
Introduir en un organisme l'agent causal d'una malaltia.

inquiet /iŋ.kiˈet/ adj masc
ανήσυχος
Que no està quiet.
Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inqüestionable /iŋ.kwes.ti.oˈna.bɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈna.βɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /iŋ.kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ adj
αδιαμφισβήτητος

inscripció /ins.kɾip.siˈo/ n fem
επιγραφή

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ bal inscric inscriga inscriguem inscriguen inscriguera inscrigueren inscrigueres inscrigues inscriguessen inscriguesses inscriguessin inscriguessis inscrigueu inscrigui inscriguin inscriguis inscrigué inscriguérem inscriguéreu inscrigués inscriguéssem inscriguésseu inscriguéssim inscriguéssiu inscriguí inscrit inscrita inscrites inscrits inscriu inscriuen inscriuran inscriure inscriurem inscriureu inscriuria inscriurien inscriuries inscriurà inscriuràs inscriuré inscriuríem inscriuríeu inscrius inscrivia inscrivien inscrivies inscrivim inscrivint inscriviren inscrivires inscrivissin inscrivissis inscriviu inscriví inscrivíem inscrivíeu inscrivírem inscrivíreu inscrivís inscrivíssim inscrivíssiu occ val v
εγγράφω
(matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ n masc
έντομο
Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ adj
αδιαχώριστος
Que no es pot separar una cosa de l’altra.
αχώριστος
Que manté, una persona, una relació molt estreta i pròxima a una altra.

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) insinua insinuada insinuades insinuam insinuant insinuar insinuara insinuaran insinuarem insinuaren insinuares insinuareu insinuaria insinuarien insinuaries insinuarà insinuaràs insinuaré insinuaríem insinuaríeu insinuassen insinuasses insinuassin insinuassis insinuat insinuats insinuau insinuava insinuaven insinuaves insinue insinuem insinuen insinues insinuessen insinuesses insinuessin insinuessis insinueu insinuo insinuu insinuà insinuàrem insinuàreu insinuàs insinuàssem insinuàsseu insinuàssim insinuàssiu insinuàvem insinuàveu insinués insinuéssem insinuésseu insinuéssim insinuéssiu insinuí insinuï insinuïn insinuïs occ sept val v
υπαινίσσομαι
Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
Significar alguna cosa només suggerint-la.
(dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ bal insisteix insisteixen insisteixes insisteixi insisteixin insisteixis insisteixo insistesc insistesqui insistesquin insistesquis insistia insistida insistides insistien insisties insistiguem insistigueu insistim insistint insistir insistira insistiran insistirem insistiren insistires insistireu insistiria insistirien insistiries insistirà insistiràs insistiré insistiríem insistiríeu insistisc insistisca insistisquen insistisques insistissen insistisses insistissin insistissis insistit insistits insistiu insistix insistixen insistixes insistixo insistí insistíem insistíeu insistírem insistíreu insistís insistíssem insistísseu insistíssim insistíssiu n-occ occ sept val v
επιμένω

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ adj
αυθάδης
atrevit, desvergonyit, descarat.

inspecció /ins.pek.siˈo/ /ins.pək.siˈo/ n fem
εξέταση

inspiració /ins.pi.ɾa.siˈo/ /ins.pi.ɾə.siˈo/ n fem
εισπνοή
Acció i efecte d'inspirar.
έμπνευση
Desfermament de la creativitat, la idea original d'una obra d'art o el detonant que fa que quelcom es torni estètic.

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inspir inspira inspirada inspirades inspiram inspirant inspirar inspirara inspiraran inspirarem inspiraren inspirares inspirareu inspiraria inspirarien inspiraries inspirarà inspiraràs inspiraré inspiraríem inspiraríeu inspirassen inspirasses inspirassin inspirassis inspirat inspirats inspirau inspirava inspiraven inspiraves inspire inspirem inspiren inspires inspiressen inspiresses inspiressin inspiressis inspireu inspiri inspirin inspiris inspiro inspirà inspiràrem inspiràreu inspiràs inspiràssem inspiràsseu inspiràssim inspiràssiu inspiràvem inspiràveu inspirés inspiréssem inspirésseu inspiréssim inspiréssiu inspirí occ sept val v
εμπνέω
Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lació /ins.ta.ɫa.siˈo/ /ins.taɫ.ɫa.siˈo/ /ins.tə.ɫə.siˈo/ /ins.təɫ.ɫə.siˈo/ n fem
εγκατάσταση
Acció i efecte d'instal·lar o instal·lar-se.

instant /insˈtan/ /insˈtant/ n masc
στιγμή

instantani /ins.tanˈta.ni/ adj masc
στιγμιαίος

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) instaur instaura instaurada instaurades instauram instaurant instaurar instaurara instauraran instaurarem instauraren instaurares instaurareu instauraria instaurarien instauraries instaurarà instauraràs instauraré instauraríem instauraríeu instaurassen instaurasses instaurassin instaurassis instaurat instaurats instaurau instaurava instauraven instauraves instaure instaurem instauren instaures instauressen instauresses instauressin instauressis instaureu instauri instaurin instauris instauro instaurà instauràrem instauràreu instauràs instauràssem instauràsseu instauràssim instauràssiu instauràvem instauràveu instaurés instauréssem instaurésseu instauréssim instauréssiu instaurí occ sept val v
ιδρύω

instint /insˈtin/ /insˈtint/ n masc
ένστικτο

institució /ins.ti.tu.siˈo/ n fem
ίδρυμα

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ n fem
οδηγία εντολή

instructor n masc
δάσκαλος

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ n masc
εργαλείο όργανο
Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
όργανο
Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument de música n masc
όργανο

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ adj
οργανικός
Part d'una composició musical en què no intervé l'acompanyament d'un cantant.

insuficient /in.su.fi.siˈen/ /in.su.fi.siˈent/ adj
ανεπαρκής

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ n fem
ινσουλίνη

insulinoma /in.su.ɫiˈno.ma/ /in.su.ɫiˈno.mə/ n masc
ινσουλίνωμα

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ n masc
προσβολή

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ adj
προσβλητικός
Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) insult insulta insultada insultades insultam insultant insultar insultara insultaran insultarem insultaren insultares insultareu insultaria insultarien insultaries insultarà insultaràs insultaré insultaríem insultaríeu insultassen insultasses insultassin insultassis insultat insultats insultau insultava insultaven insultaves insulte insultem insulten insultes insultessen insultesses insultessin insultessis insulteu insulti insultin insultis insulto insultà insultàrem insultàreu insultàs insultàssem insultàsseu insultàssim insultàssiu insultàvem insultàveu insultés insultéssem insultésseu insultéssim insultéssiu insultí occ sept val v
προσβάλλω

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ adj
αντάρτης
Que s'insurgeix, es revolta.

insípid /inˈsi.pit/ adj masc
άγευστος

insòlit /inˈsɔ.lit/ insòlita adj masc
ασυνήθης

intacte /inˈtak.te/ /inˈtak.tə/ adj masc
άθικτος

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ adj
έξυπνος ευφυής

intel·ligible /in.te.ɫiˈd͡ʒi.βɫe/ /in.te.ɫiˈʒi.βɫe/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒi.bɫe/ /in.teɫ.ɫiˈʒib.bɫe/ /in.tə.ɫiˈʒi.βɫə/ /in.təɫ.ɫiˈʒib.bɫə/ adj
καταληπτός

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
νοημοσύνη
(no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.

intel·ligència artificial n fem
τεχνητή νοημοσύνη

intel·ligència emocional n fem
συναισθηματική νοημοσύνη

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ n fem
πρόθεση σκοπός

intens /inˈtens/ /inˈtɛns/ adj masc
έντονος

intensificar /in.ten.si.fiˈka/ /in.ten.si.fiˈkaɾ/ /in.tən.si.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intensific intensifica intensificada intensificades intensificam intensificant intensificar intensificara intensificaran intensificarem intensificaren intensificares intensificareu intensificaria intensificarien intensificaries intensificarà intensificaràs intensificaré intensificaríem intensificaríeu intensificassen intensificasses intensificassin intensificassis intensificat intensificats intensificau intensificava intensificaven intensificaves intensifico intensificà intensificàrem intensificàreu intensificàs intensificàssem intensificàsseu intensificàssim intensificàssiu intensificàvem intensificàveu intensifique intensifiquem intensifiquen intensifiques intensifiquessen intensifiquesses intensifiquessin intensifiquessis intensifiqueu intensifiqui intensifiquin intensifiquis intensifiqués intensifiquéssem intensifiquésseu intensifiquéssim intensifiquéssiu intensifiquí occ sept val v
εντατικοποιώ

intensitat /in.ten.siˈtat/ /in.tən.siˈtat/ n fem
ένταση

intent /inˈten/ /inˈtent/ n masc
απόπειρα
Acció i efecte d'intentar.

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intent intenta intentada intentades intentam intentant intentar intentara intentaran intentarem intentaren intentares intentareu intentaria intentarien intentaries intentarà intentaràs intentaré intentaríem intentaríeu intentassen intentasses intentassin intentassis intentat intentats intentau intentava intentaven intentaves intente intentem intenten intentes intentessen intentesses intentessin intentessis intenteu intenti intentin intentis intento intentà intentàrem intentàreu intentàs intentàssem intentàsseu intentàssim intentàssiu intentàvem intentàveu intentés intentéssem intentésseu intentéssim intentéssiu intentí occ sept val v
δοκιμάζω
Tenir l'ànim de fer alguna cosa.

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ n fem
αλληλεπίδραση

interactiu /in.te.ɾakˈtiw/ /in.tə.ɾəkˈtiw/ adj masc
διαδραστικός

interactivitat /in.te.ɾak.ti.viˈtat/ /in.te.ɾak.ti.βiˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.viˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.βiˈtat/ n fem
διαδραστικότητα

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ bal intercedeix intercedeixen intercedeixes intercedeixi intercedeixin intercedeixis intercedeixo intercedesc intercedesqui intercedesquin intercedesquis intercedia intercedida intercedides intercedien intercedies intercediguem intercedigueu intercedim intercedint intercedir intercedira intercediran intercedirem intercediren intercedires intercedireu intercediria intercedirien intercediries intercedirà intercediràs intercediré intercediríem intercediríeu intercedisc intercedisca intercedisquen intercedisques intercedissen intercedisses intercedissin intercedissis intercedit intercedits intercediu intercedix intercedixen intercedixes intercedixo intercedí intercedíem intercedíeu intercedírem intercedíreu intercedís intercedíssem intercedísseu intercedíssim intercedíssiu n-occ occ sept val v
μεσολαβώ

interdisciplinari /in.teɾ.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.tər.di.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.təɾ.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ adj masc
διεπιστημονικός

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ adj
ενδιαφέρων
Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interessa interessada interessades interessam interessant interessar interessara interessaran interessarem interessaren interessares interessareu interessaria interessarien interessaries interessarà interessaràs interessaré interessaríem interessaríeu interessassen interessasses interessassin interessassis interessat interessats interessau interessava interessaven interessaves interesse interessem interessen interesses interessessen interessesses interessessin interessessis interesseu interessi interessin interessis interesso interessà interessàrem interessàreu interessàs interessàssem interessàsseu interessàssim interessàssiu interessàvem interessàveu interessés interesséssem interessésseu interesséssim interesséssiu interessí interés occ sept val v
ενδιαφέρω
Convenir, ser útil, suscitar interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ adj masc
ενδιαφερόμενος
Que es deixa dominar per l'interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ n masc
ενδιαφερόμενος
Qui es deixa dominar per l'interès.

interfície gràfica d'usuari /in.teɾˌfi.si.e n fem
γραφική διεπαφή χρήστη

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ n fem
επιφώνημα

intermitent /in.ter.miˈten/ /in.teɾ.miˈten/ /in.teɾ.miˈtent/ /in.tər.miˈten/ /in.təɾ.miˈtent/ n masc
δείκτης πορείας
Llum intermitent, especialment d'un vehicle.

intern /inˈtɛrn/ adj masc
εσωτερικός
ocult a l'interior

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ adj
διεθνής

internacionalitzar /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) internacionalitz internacionalitza internacionalitzada internacionalitzades internacionalitzam internacionalitzant internacionalitzar internacionalitzara internacionalitzaran internacionalitzarem internacionalitzaren internacionalitzares internacionalitzareu internacionalitzaria internacionalitzarien internacionalitzaries internacionalitzarà internacionalitzaràs internacionalitzaré internacionalitzaríem internacionalitzaríeu internacionalitzassen internacionalitzasses internacionalitzassin internacionalitzassis internacionalitzat internacionalitzats internacionalitzau internacionalitzava internacionalitzaven internacionalitzaves internacionalitze internacionalitzem internacionalitzen internacionalitzes internacionalitzessen internacionalitzesses internacionalitzessin internacionalitzessis internacionalitzeu internacionalitzi internacionalitzin internacionalitzis internacionalitzo internacionalitzà internacionalitzàrem internacionalitzàreu internacionalitzàs internacionalitzàssem internacionalitzàsseu internacionalitzàssim internacionalitzàssiu internacionalitzàvem internacionalitzàveu internacionalitzés internacionalitzéssem internacionalitzésseu internacionalitzéssim internacionalitzéssiu internacionalitzí occ sept val v
διεθνοποιώ

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) interpol interpola interpolada interpolades interpolam interpolant interpolar interpolara interpolaran interpolarem interpolaren interpolares interpolareu interpolaria interpolarien interpolaries interpolarà interpolaràs interpolaré interpolaríem interpolaríeu interpolassen interpolasses interpolassin interpolassis interpolat interpolats interpolau interpolava interpolaven interpolaves interpole interpolem interpolen interpoles interpolessen interpolesses interpolessin interpolessis interpoleu interpoli interpolin interpolis interpolo interpolà interpolàrem interpolàreu interpolàs interpolàssem interpolàsseu interpolàssim interpolàssiu interpolàvem interpolàveu interpolés interpoléssem interpolésseu interpoléssim interpoléssiu interpolí occ sept val v
παρεμβάλλω
Interposar una cosa entre altres que són ordenades.

interpretació /in.teɾ.pɾe.ta.siˈo/ /in.tər.pɾə.tə.siˈo/ n fem
ερμηνεία

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interpret interpreta interpretada interpretades interpretam interpretant interpretar interpretara interpretaran interpretarem interpretaren interpretares interpretareu interpretaria interpretarien interpretaries interpretarà interpretaràs interpretaré interpretaríem interpretaríeu interpretassen interpretasses interpretassin interpretassis interpretat interpretats interpretau interpretava interpretaven interpretaves interprete interpretem interpreten interpretes interpretessen interpretesses interpretessin interpretessis interpreteu interpreti interpretin interpretis interpreto interpretà interpretàrem interpretàreu interpretàs interpretàssem interpretàsseu interpretàssim interpretàssiu interpretàvem interpretàveu interpretés interpretéssem interpretésseu interpretéssim interpretéssiu interpretí occ sept val v
διερμηνεύω
Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) interrog interroga interrogada interrogades interrogam interrogant interrogar interrogara interrogaran interrogarem interrogaren interrogares interrogareu interrogaria interrogarien interrogaries interrogarà interrogaràs interrogaré interrogaríem interrogaríeu interrogassen interrogasses interrogassin interrogassis interrogat interrogats interrogau interrogava interrogaven interrogaves interrogo interrogue interroguem interroguen interrogues interroguessen interroguesses interroguessin interroguessis interrogueu interrogui interroguin interroguis interrogués interroguéssem interroguésseu interroguéssim interroguéssiu interroguí interrogà interrogàrem interrogàreu interrogàs interrogàssem interrogàsseu interrogàssim interrogàssiu interrogàvem interrogàveu occ sept val v
ανακρίνω
Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ bal interromp interrompa interrompem interrompen interrompent interrompera interromperen interromperes interrompes interrompessen interrompesses interrompessin interrompessis interrompeu interrompi interrompia interrompien interrompies interrompin interrompis interrompo interrompran interrompre interromprem interrompreu interrompria interromprien interrompries interromprà interrompràs interrompré interrompríem interrompríeu interromps interrompuda interrompudes interromput interromputs interrompé interrompérem interrompéreu interrompés interrompéssem interrompésseu interrompéssim interrompéssiu interrompí interrompíem interrompíeu occ sept val v
διακόπτω

intersecció /in.teɾ.sek.siˈo/ /in.təɾ.sək.siˈo/ n fem
τομή

intersexualitat /in.teɾ.sek.su.a.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
διαφυλικότητα

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ n fem
παρέμβαση

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ alg bal intervenc intervendran intervendrem intervendreu intervendria intervendrien intervendries intervendrà intervendràs intervendré intervendríem intervendríeu intervenen intervenguda intervengudes intervenguem intervengueren intervengueres intervenguessin intervenguessis intervengueu intervengui intervenguin intervenguis intervengut intervenguts intervengué intervenguérem intervenguéreu intervengués intervenguéssim intervenguéssiu intervenguí intervenia intervenien intervenies intervenim intervenint intervenir interveniu intervens interveníem interveníeu intervinc intervindran intervindrem intervindreu intervindria intervindrien intervindries intervindrà intervindràs intervindré intervindríem intervindríeu intervinga intervinguda intervingudes intervinguem intervinguen intervinguera intervingueren intervingueres intervingues intervinguessen intervinguesses intervinguessin intervinguessis intervingueu intervingui intervinguin intervinguis intervingut intervinguts intervingué intervinguérem intervinguéreu intervingués intervinguéssem intervinguésseu intervinguéssim intervinguéssiu intervinguí intervé intervén occ val v
μεσολαβώ
Assistir amb autoritat a algun negoci.
Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interventricular /in.ter.βen.tɾi.kuˈɫar/ /in.teɾ.ven.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.teɾ.βen.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.tər.bən.tɾi.kuˈɫar/ /in.təɾ.vən.tɾi.kuˈɫaɾ/ adj
μεσοκοιλιακός

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ n masc
ενδιαφέρον συμφέρον
Sentiment que alguna cosa desvetlla en nosaltres, el qual ens mou a prestar-li una atenció especial, a ésser-hi favorables o desfavorables.
τόκος ενδιαφέρον
Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

intestinal /in.tes.tiˈnaɫ/ /in.təs.tiˈnaɫ/ adj
εντερικός

intestí /in.tesˈti/ n masc
έντερο

intimidar /in.ti.miˈða/ /in.ti.miˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) intimid intimida intimidada intimidades intimidam intimidant intimidar intimidara intimidaran intimidarem intimidaren intimidares intimidareu intimidaria intimidarien intimidaries intimidarà intimidaràs intimidaré intimidaríem intimidaríeu intimidassen intimidasses intimidassin intimidassis intimidat intimidats intimidau intimidava intimidaven intimidaves intimide intimidem intimiden intimides intimidessen intimidesses intimidessin intimidessis intimideu intimidi intimidin intimidis intimido intimidà intimidàrem intimidàreu intimidàs intimidàssem intimidàsseu intimidàssim intimidàssiu intimidàvem intimidàveu intimidés intimidéssem intimidésseu intimidéssim intimidéssiu intimidí occ sept val v
εκφοβίζω

intracomunitari /in.tɾa.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ku.mu.niˈta.ɾi/ adj masc
ενδοκοινοτικός

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ adj
ενδομυϊκός

intransitiu /in.tɾan.ziˈtiw/ /in.tɾən.ziˈtiw/ adj masc
αμετάβατος
Que no passa d'un a un altre, contrari a transitiu.
(gramàtica) Dit d'un verb, que no accepta complement directe.

intricat /in.tɾiˈkat/ adj masc
μπερδεμένος

intriga /inˈtɾi.ɣa/ /inˈtɾi.ɣə/ n fem
πλοκή

introducció /in.tɾo.ðuk.siˈo/ /in.tɾu.ðuk.siˈo/ n fem
εισαγωγή
(literatura) Secció inicial el propòsit principal de la qual és contextualitzar el text font o ressenyat que està exposat a continuació, en general en forma de cos o desenvolupament del tema, i posteriorment com a conclusions.

introspecció n fem
ενδοσκόπηση

intubar /in.tuˈbaɾ/ /in.tuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) intub intuba intubada intubades intubam intubant intubar intubara intubaran intubarem intubaren intubares intubareu intubaria intubarien intubaries intubarà intubaràs intubaré intubaríem intubaríeu intubassen intubasses intubassin intubassis intubat intubats intubau intubava intubaven intubaves intube intubem intuben intubes intubessen intubesses intubessin intubessis intubeu intubi intubin intubis intubo intubà intubàrem intubàreu intubàs intubàssem intubàsseu intubàssim intubàssiu intubàvem intubàveu intubés intubéssem intubésseu intubéssim intubéssiu intubí occ sept val v
διασωληνώνω

intuïció n fem
αισθητήριο

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ n neut
διερμηνέας
El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
(teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
(música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ n fem
πλημμύρα

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) inund inunda inundada inundades inundam inundant inundar inundara inundaran inundarem inundaren inundares inundareu inundaria inundarien inundaries inundarà inundaràs inundaré inundaríem inundaríeu inundassen inundasses inundassin inundassis inundat inundats inundau inundava inundaven inundaves inunde inundem inunden inundes inundessen inundesses inundessin inundessis inundeu inundi inundin inundis inundo inundà inundàrem inundàreu inundàs inundàssem inundàsseu inundàssim inundàssiu inundàvem inundàveu inundés inundéssem inundésseu inundéssim inundéssiu inundí occ sept val v
πλημμυρίζω

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ adj
ασυνήθιστος

invasió n fem
εισβολή
(voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ n fem
εφεύρεση

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) invent inventa inventada inventades inventam inventant inventar inventara inventaran inventarem inventaren inventares inventareu inventaria inventarien inventaries inventarà inventaràs inventaré inventaríem inventaríeu inventassen inventasses inventassin inventassis inventat inventats inventau inventava inventaven inventaves invente inventem inventen inventes inventessen inventesses inventessin inventessis inventeu inventi inventin inventis invento inventà inventàrem inventàreu inventàs inventàssem inventàsseu inventàssim inventàssiu inventàvem inventàveu inventés inventéssem inventésseu inventéssim inventéssiu inventí occ sept val v
εφευρίσκω
Crear una cosa del no res.

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ adj masc
εφευρέτης
Que inventa, que fa invencions.

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ n masc
εφευρέτης
Persona que fa invencions.

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ n fem
επένδυση
Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ bal inverteix inverteixen inverteixes inverteixi inverteixin inverteixis inverteixo invertesc invertesqui invertesquin invertesquis invertia invertida invertides invertien inverties invertiguem invertigueu invertim invertint invertir invertira invertiran invertirem invertiren invertires invertireu invertiria invertirien invertiries invertirà invertiràs invertiré invertiríem invertiríeu invertisc invertisca invertisquen invertisques invertissen invertisses invertissin invertissis invertit invertits invertiu invertix invertixen invertixes invertixo invertí invertíem invertíeu invertírem invertíreu invertís invertíssem invertísseu invertíssim invertíssiu n-occ occ sept val v
εντοπίζω
(economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ n fem
έρευνα
Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) investig investiga investigada investigades investigam investigant investigar investigara investigaran investigarem investigaren investigares investigareu investigaria investigarien investigaries investigarà investigaràs investigaré investigaríem investigaríeu investigassen investigasses investigassin investigassis investigat investigats investigau investigava investigaven investigaves investigo investigue investiguem investiguen investigues investiguessen investiguesses investiguessin investiguessis investigueu investigui investiguin investiguis investigués investiguéssem investiguésseu investiguéssim investiguéssiu investiguí investigà investigàrem investigàreu investigàs investigàssem investigàsseu investigàssim investigàssiu investigàvem investigàveu occ sept val v
ερευνώ

invisible /im.biˈzi.βɫe/ /im.biˈzi.βɫə/ /im.biˈzib.bɫe/ /im.biˈzib.bɫə/ /iɱ.viˈzi.bɫe/ /iɱ.viˈzib.bɫə/ adj
αόρατος

invitació /im.bi.ta.siˈo/ /im.bi.tə.siˈo/ /iɱ.vi.ta.siˈo/ /iɱ.vi.tə.siˈo/ n fem
πρόσκληση

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) invoc invoca invocada invocades invocam invocant invocar invocara invocaran invocarem invocaren invocares invocareu invocaria invocarien invocaries invocarà invocaràs invocaré invocaríem invocaríeu invocassen invocasses invocassin invocassis invocat invocats invocau invocava invocaven invocaves invoco invocà invocàrem invocàreu invocàs invocàssem invocàsseu invocàssim invocàssiu invocàvem invocàveu invoque invoquem invoquen invoques invoquessen invoquesses invoquessin invoquessis invoqueu invoqui invoquin invoquis invoqués invoquéssem invoquésseu invoquéssim invoquéssiu invoquí occ sept val v
επικαλούμαι

invulnerable /im.buɫ.neˈɾa.βɫe/ /im.buɫ.neˈɾab.bɫe/ /im.buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /im.buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /iɱ.vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /iɱ.vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
άτρωτος

inèrcia /iˈnɛɾ.si.a/ /iˈnɛɾ.si.ə/ n fem
αδράνεια

inútil /iˈnu.tiɫ/ adj
άχρηστος
Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

io-io /ˌjoˈjo/ n masc
γιογιό

iode /ˈjɔ.ðə/ n masc
ιώδιο

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ n masc
γιαούρτι

ionitzar /i.o.niˈd͡za/ /i.o.niˈza/ /i.o.niˈzaɾ/ /i.u.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) ionitz ionitza ionitzada ionitzades ionitzam ionitzant ionitzar ionitzara ionitzaran ionitzarem ionitzaren ionitzares ionitzareu ionitzaria ionitzarien ionitzaries ionitzarà ionitzaràs ionitzaré ionitzaríem ionitzaríeu ionitzassen ionitzasses ionitzassin ionitzassis ionitzat ionitzats ionitzau ionitzava ionitzaven ionitzaves ionitze ionitzem ionitzen ionitzes ionitzessen ionitzesses ionitzessin ionitzessis ionitzeu ionitzi ionitzin ionitzis ionitzo ionitzà ionitzàrem ionitzàreu ionitzàs ionitzàssem ionitzàsseu ionitzàssim ionitzàssiu ionitzàvem ionitzàveu ionitzés ionitzéssem ionitzésseu ionitzéssim ionitzéssiu ionitzí occ sept val v
ιονίζω

iota /ˈjɔ.ta/ /ˈjɔ.tə/ n fem
γιώτα

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ adj masc
Ιρανή
Relatiu o pertanyent a l’Iran o la seva llengua.

iranià /i.ɾa.niˈa/ /i.ɾə.niˈa/ n masc
Ιρανή
Persona que habita o és originària de l’Iran.
(masculí singular) irànic

iraquià /i.ɾa.kiˈa/ /i.ɾə.kiˈa/ adj masc
Ιρακινή
Relatiu o pertanyent a l’Iraq.

iraquià /i.ɾa.kiˈa/ /i.ɾə.kiˈa/ n masc
Ιρακινή
Persona que habita o és originària de l’Iraq.

iridi n masc
ιρίδιο

iris /ˈi.ɾis/ n masc
ίρις
(anatomia) Membrana contràctil de l'ull que conté la pupil·la, que pot ser de diferents colors.

ironia /i.ɾoˈni.a/ /i.ɾoˈni.ə/ /i.ɾuˈni.ə/ n fem
ειρωνία

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ adj
άρρητος
Mancat de raó.

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ n masc
άρρητος

irregular /i.re.ɣuˈɫaɾ/ /i.rə.ɣuˈɫa/ /i.rə.ɣuˈɫar/ adj
ακανόνιστος

irreversible /i.re.veɾˈsi.bɫe/ /i.re.βerˈsib.bɫe/ /i.re.βeɾˈsi.βɫe/ /i.rə.vəɾˈsib.bɫə/ /i.rə.βərˈsi.βɫə/ /i.rə.βərˈsib.bɫə/ adj
αδιάστρεπτος

irrupció /i.rup.siˈo/ n fem
εισβολή

irònic adj masc
ειρωνικός

islam /izˈɫam/ n masc
Ισλάμ

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ n fem
ισλαμοφοβία

islandès /iz.ɫənˈdəs/ /iz.ɫənˈdɛs/ adj masc
Ισλανδικά
Relatiu a Islàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

islandès /iz.ɫənˈdəs/ /iz.ɫənˈdɛs/ n masc
Ισλανδικά
Habitant d'Islàndia.
(masculí singular) Llengua escandinava occidental parlada a Islàndia.

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ n fem
ισχαιμία

isquèmic adj masc
ισχαιμικός

israelianopalestí /iz.ra.e.ɫiˌa.no.pa.ɫesˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.no.pə.ɫəsˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.nu.pə.ɫəsˈti/ adj masc
Ισραηλινοπαλαιστινιακή

israelià /iz.ra.e.ɫiˈa/ adj masc
ισραηλινός
Relatiu o pertanyent a Israel.

israelià /iz.ra.e.ɫiˈa/ n masc
ισραηλινός
Persona que habita o és originària d'Israel.

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ n masc
ισθμός

isòtop n masc
ισότοπο

italià /i.tə.ɫiˈa/ adj masc
ιταλικά ιταλικός
Relatiu a Itàlia, la cultura, la gent o la llengua.

italià /i.tə.ɫiˈa/ n masc
ιταλικός ιταλικά
(només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterbi n masc
υττέρβιο

itri n masc
ύττριο

iuan /juˈan/ n masc
γιουάν

iàmbic /ˈjam.bik/ adj masc
ιαμβικός

ió /iˈo/ n masc
ιόν

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ adv
ήδη κιόλας
Des d’abans, en un moment anterior.

jaciment /d͡ʒa.siˈmen/ /d͡ʒa.siˈment/ /ʒə.siˈmen/ /ʒə.siˈment/ n masc
κοίτασμα

jade /ˈd͡ʒa.ðe/ /ˈʒa.ðə/ n masc
νεφρίτης

jaguar /ʒəˈɣwar/ n masc
ιαγουάρος

jamaicà /ʒə.məjˈka/ adj masc
τζαμαϊκανός
Relatiu o pertanyent a Jamaica.

jamaicà /ʒə.məjˈka/ n masc
τζαμαϊκανός
Persona que habita o és originària de Jamaica.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ adj masc
ιαπωνικός γιαπωνέζικος
Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ n masc
Ιαπωνικά ιαπωνικά
(només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ n fem
ζακέτα

jardiner /d͡ʒar.ðiˈne/ /d͡ʒaɾ.ðiˈneɾ/ /ʒər.diˈne/ n masc
κηπουρός
(professions) Persona que es dedica a la jardineria, com a afició o com a ofici remunerat.

jardí /d͡ʒaɾˈði/ n masc
περιβόλι κήπος
Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ n masc
τζαζ

jejú /d͡ʒeˈd͡ʒu/ /d͡ʒeˈʒu/ n masc
νήστις

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ n fem
ιεραρχία

jeroglífic /d͡ʒe.ɾoˈɣɫi.fik/ /ʒə.ɾuˈɣɫi.fik/ n masc
ιερογλυφικά
Caràcter usat en l'escriptura dels antics egipcis.
(per extensió) Cosa indesxifrable.

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ adj
ιησουίτης

jeure /ˈd͡ʒɛw.ɾe/ bal jaguda jagudes jagueren jagueres jaguessen jaguesses jaguessin jaguessis jagut jaguts jagué jaguérem jaguéreu jagués jaguéssem jaguésseu jaguéssim jaguéssiu jaguí jaiem jaient jaieu jauran jaurem jaureu jauria jaurien jauries jaurà jauràs jauré jauríem jauríeu jec jega jeguem jeguen jegues jegueu jegui jeguin jeguis jeia jeien jeies jeim jeis jeu jeuen jeure jeus jèiem jèieu v
κείτομαι
(oriental) Estar estirat, ja sigui al terra o al llit.

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ n masc
γίντις
Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ pronoun
εγώ
Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ n masc
παιχνίδι
Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.
(esports de pilota) Manera d'un esportista o un equip de practicar un esport de pilota determinat.
(esports de pilota) Conjunt complet de les accions de joc executades per tots els adversaris o tots els equips adversaris en el transcurs d'una part d'un partit o una partida o bé en el transcurs de tot un partit o tota una partida.
(tennis) Cadascuna de les divisions d'un set, formades per una successió d'intercanvis de cops fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries arriba a un mínim de quatre punts amb dos punts de diferència.

joc d'ordinador /ˌd͡ʒɔɡ.dor.ni.naˈðo/ /ˌʒɔɡ.doɾ.ni.nəˈðo/ /ˌʒɔɡ.dur.ni.nəˈðo/ n masc
παιχνίδι υπολογιστών

joc de paraules n masc
λογοπαίγνιο

joglar /d͡ʒoˈɣɫa/ /d͡ʒoˈɣɫaɾ/ /ʒoɡˈɡɫa/ /ʒuɡˈɡɫa/ /ʒuˈɣɫa/ n masc
μενεστρέλος
(històric) Cantant i recitador medieval d’obres literàries.

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ n fem
άθυρμα παιχνίδι

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ n fem
χρυσαφικό κόσμημα
Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ n masc
χρυσοχόος
Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ adj masc
ιορδανικός
Relatiu o pertanyent a Jordània.

jordà /ʒoɾˈða/ /ʒurˈda/ /ʒurˈða/ n masc
ιορδανικός
Persona que habita o és originària de Jordània.

jorn /ˈd͡ʒoɾn/ /ˈʒorn/ n masc
ημέρα

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ n fem
τζέι

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ n masc
ζυγόν ζυγός
(agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

jova /ˈd͡zɔ.va/ /ˈd͡zɔ.βa/ /ˈʒo.və/ /ˈʒɔ.βa/ n fem
αγγαρεία
(històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ jóvens adj
νεαρός νέος
En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ n neut
νεαρός
Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ n fem
νεότητα νιάτα

jubilació n fem
συνταξιοδότηση

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jubil jubila jubilada jubilades jubilam jubilant jubilar jubilara jubilaran jubilarem jubilaren jubilares jubilareu jubilaria jubilarien jubilaries jubilarà jubilaràs jubilaré jubilaríem jubilaríeu jubilassen jubilasses jubilassin jubilassis jubilat jubilats jubilau jubilava jubilaven jubilaves jubile jubilem jubilen jubiles jubilessen jubilesses jubilessin jubilessis jubileu jubili jubilin jubilis jubilo jubilà jubilàrem jubilàreu jubilàs jubilàssem jubilàsseu jubilàssim jubilàssiu jubilàvem jubilàveu jubilés jubiléssem jubilésseu jubiléssim jubiléssiu jubilí occ sept val v
συνταξιοδοτούμαι

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ n masc
ιουδαϊσμός

judes /ˈd͡ʒu.ðes/ /ˈʒu.ðəs/ n masc
Εφιάλτης

judici /d͡ʒuˈði.si/ n masc
κρίση
Acte de jutjar.

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ n masc
τζούντο

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ jueva adj masc
ιουδαϊκός

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ n masc
Εβραίος
Seguidor de la religió del judaisme.

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ n masc
παίκτης

jugador de voleibol n masc
πετοσφαιρίστρια

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jug juga jugada jugades jugam jugant jugar jugara jugaran jugarem jugaren jugares jugareu jugaria jugarien jugaries jugarà jugaràs jugaré jugaríem jugaríeu jugassen jugasses jugassin jugassis jugat jugats jugau jugava jugaven jugaves jugo jugue juguem juguen jugues juguessen juguesses juguessin juguessis jugueu jugui juguin juguis jugués juguéssem juguésseu juguéssim juguéssiu juguí jugà jugàrem jugàreu jugàs jugàssem jugàsseu jugàssim jugàssiu jugàvem jugàveu occ sept val v
παίζω
Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ n masc
Ιούλιος
Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ n masc
μαϊντανός πετροσέλινο

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ n fem
ζούγκλα

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adj masc
μαζί
Situat proper a un altre.
Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ adv
μαζί

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ n masc
Ιούνιος Ιούνης
Sisè mes de l'any.

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ n masc
όρκος

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jur jura jurada jurades juram jurant jurar jurara juraran jurarem juraren jurares jurareu juraria jurarien juraries jurarà juraràs juraré juraríem juraríeu jurassen jurasses jurassin jurassis jurat jurats jurau jurava juraven juraves jure jurem juren jures juressen juresses juressin juressis jureu juri jurin juris juro jurà juràrem juràreu juràs juràssem juràsseu juràssim juràssiu juràvem juràveu jurés juréssem jurésseu juréssim juréssiu jurí occ sept val v
ορκίζομαι

just /ˈd͡ʒust/ adj masc
δίκαιος
Conforme segons justícia i raó.

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) justific justifica justificada justificades justificam justificant justificar justificara justificaran justificarem justificaren justificares justificareu justificaria justificarien justificaries justificarà justificaràs justificaré justificaríem justificaríeu justificassen justificasses justificassin justificassis justificat justificats justificau justificava justificaven justificaves justifico justificà justificàrem justificàreu justificàs justificàssem justificàsseu justificàssim justificàssiu justificàvem justificàveu justifique justifiquem justifiquen justifiques justifiquessen justifiquesses justifiquessin justifiquessis justifiqueu justifiqui justifiquin justifiquis justifiqués justifiquéssem justifiquésseu justifiquéssim justifiquéssiu justifiquí occ sept val v
αιτιολογώ
Provar la innocència d'algú o la justícia d'alguna cosa.
(religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.
(impremta) Igualar les ratlles de una plana segons la mida exacta.

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ n fem
δικαιοσύνη

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ n neut
δικαστής

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) jutge jutgem jutgen jutges jutgessen jutgesses jutgessin jutgessis jutgeu jutgi jutgin jutgis jutgés jutgéssem jutgésseu jutgéssim jutgéssiu jutgí jutj jutja jutjada jutjades jutjam jutjant jutjar jutjara jutjaran jutjarem jutjaren jutjares jutjareu jutjaria jutjarien jutjaries jutjarà jutjaràs jutjaré jutjaríem jutjaríeu jutjassen jutjasses jutjassin jutjassis jutjat jutjats jutjau jutjava jutjaven jutjaves jutjo jutjà jutjàrem jutjàreu jutjàs jutjàssem jutjàsseu jutjàssim jutjàssiu jutjàvem jutjàveu occ sept val v
δικάζομαι

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ n masc
δικαστήριο

juxtaposar /d͡ʒuks.ta.poˈza/ /d͡ʒuks.ta.poˈzaɾ/ /ʒuks.tə.poˈza/ /ʒuks.tə.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) juxtaposa juxtaposada juxtaposades juxtaposam juxtaposant juxtaposar juxtaposara juxtaposaran juxtaposarem juxtaposaren juxtaposares juxtaposareu juxtaposaria juxtaposarien juxtaposaries juxtaposarà juxtaposaràs juxtaposaré juxtaposaríem juxtaposaríeu juxtaposassen juxtaposasses juxtaposassin juxtaposassis juxtaposat juxtaposats juxtaposau juxtaposava juxtaposaven juxtaposaves juxtapose juxtaposem juxtaposen juxtaposes juxtaposessen juxtaposesses juxtaposessin juxtaposessis juxtaposeu juxtaposi juxtaposin juxtaposis juxtaposo juxtaposà juxtaposàrem juxtaposàreu juxtaposàs juxtaposàssem juxtaposàsseu juxtaposàssim juxtaposàssiu juxtaposàvem juxtaposàveu juxtaposés juxtaposéssem juxtaposésseu juxtaposéssim juxtaposéssiu juxtaposí juxtapòs occ sept val v
αντιπαραβάλλω

kafkià /kaf.kiˈa/ /kəf.kiˈa/ adj masc
καφκικός
Corresponent o pertanyent a Franz Kafka o a la seva obra.

kappa n fem
κάππα

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ n masc
καράτε

karma /ˈkar.mə/ /ˈkaɾ.ma/ n masc
κάρμα

katakana /ka.taˈka.na/ /kə.təˈka.nə/ n masc
κατακάνα

kazakh /kaˈzak/ /kəˈzak/ kazakhs adj neut
Καζάκα
Relatiu o pertanyent al Kazakhstan, la seva ètnia o la seva llengua.

kazakh /kaˈzak/ /kəˈzak/ n neut
Καζάκα
Persona que habita o és originària del Kazakhstan.
(només singular) Llengua turquesa parlada principalment al Kazakhstan.

khi n fem
χι

kiwi /ˈki.bi/ /ˈki.vi/ /ˈki.wi/ n masc
απτέρυξ

ksi /ˈksi/ n fem
ξι

kurd adj masc
κουρδικά
Relatiu o pertanyent al Kurdistan, als seus habitants o a la llengua kurda.

kurd n masc
κουρδικά
(només singular) Llengua parlada al Kurdistan.

la venjança és un plat que se serveix fred idiom
η εκδίκηση είναι ένα πιάτο που τρώγεται κρύο

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ n masc
λαβύρινθος
Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
Per extensió, camí o circuit intricat.
Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.

laberíntic /ɫa.beˈɾin.tik/ /ɫə.βəˈɾin.tik/ adj masc
δαιδαλώδης
Que té forma de laberint.
Que és molt complicat.

labialitzar /ɫa.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡za/ /ɫa.βi.a.ɫiˈza/ /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) labialitz labialitza labialitzada labialitzades labialitzam labialitzant labialitzar labialitzara labialitzaran labialitzarem labialitzaren labialitzares labialitzareu labialitzaria labialitzarien labialitzaries labialitzarà labialitzaràs labialitzaré labialitzaríem labialitzaríeu labialitzassen labialitzasses labialitzassin labialitzassis labialitzat labialitzats labialitzau labialitzava labialitzaven labialitzaves labialitze labialitzem labialitzen labialitzes labialitzessen labialitzesses labialitzessin labialitzessis labialitzeu labialitzi labialitzin labialitzis labialitzo labialitzà labialitzàrem labialitzàreu labialitzàs labialitzàssem labialitzàsseu labialitzàssim labialitzàssiu labialitzàvem labialitzàveu labialitzés labialitzéssem labialitzésseu labialitzéssim labialitzéssiu labialitzí occ sept val v
χειλικοποιώ ‎ χειλικοποιώ

labiodental /ˌɫa.bi.o.ðenˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.o.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.u.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.βi.u.ðənˈtaɫ/ adj
χειλοδοντικός
(fonètica) Articulat amb el llavi inferior i les incisives superiors.

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ n masc
εργαστήριο

lacrosse n masc
λακρός

lacònic /ɫaˈkɔ.nik/ /ɫəˈkɔ.nik/ adj masc
λακωνικός

lama /ˈɫa.ma/ /ˈɫa.mə/ n masc
λάμα

lambda /ˈlam.da/ /ˈlam.də/ n fem
λάμδα

lantani /ɫənˈta.ni/ n masc
λανθάνιο

lapislàtzuli /ɫa.pizˈɫa.d͡zu.ɫi/ n masc
λάπις λάζουλι

laringe /ɫaˈɾiɲ.d͡ʒe/ n fem
λάρυγγας

larva /ˈɫar.bə/ /ˈɫar.βa/ /ˈɫaɾ.va/ /ˈɫaɾ.və/ /ˈɫaɾ.βa/ n fem
προνύμφη

lasanya /ɫaˈza.ɲa/ n fem
λαζάνια

lasciu /ɫaˈsiw/ /ɫəsˈsiw/ adj masc
ασελγής

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ adj
έξω

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ n neut
έξω
(handbol) Cadascun dels dos jugadors d'un sistema ofensiu 3-3 situats als extrems de la primera línia ofensiva, l'un a la dreta i l'altre a l'esquerra.

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ n fem
γεωγραφικό πλάτος

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ n fem
λάβα

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ n masc
νιπτήρας τουαλέτα
Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
τουαλέτα
(per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lavanda /ɫaˈvan.da/ /ɫaˈβan.da/ /ɫəˈvan.də/ /ɫəˈβan.də/ n fem
λεβάντα

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ n masc
αναγνώστης
Persona que llegeix tot sol en silenci.

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ n fem
ανάγνωση

legal /ɫeˈɣaɫ/ adj
νομικός νόμιμος

legalment /ɫeˌɣaɫˈmen/ /ɫeˌɣaɫˈment/ /ɫəˌɣaɫˈmen/ /ɫəˌɣaɫˈment/ adv
νομίμως

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) legisl legisla legislada legislades legislam legislant legislar legislara legislaran legislarem legislaren legislares legislareu legislaria legislarien legislaries legislarà legislaràs legislaré legislaríem legislaríeu legislassen legislasses legislassin legislassis legislat legislats legislau legislava legislaven legislaves legisle legislem legislen legisles legislessen legislesses legislessin legislessis legisleu legisli legislin legislis legislo legislà legislàrem legislàreu legislàs legislàssem legislàsseu legislàssim legislàssiu legislàvem legislàveu legislés legisléssem legislésseu legisléssim legisléssiu legislí occ sept val v
νομοθετώ

legió /ɫe.d͡ʒiˈo/ /ɫe.ʒiˈo/ /ɫə.ʒiˈo/ n fem
λεγεώνα

legítim /ɫeˈd͡ʒi.tim/ /ɫeˈʒi.tim/ /ɫəˈʒi.tim/ adj masc
νόμιμος

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ n masc
ρητό
(literatura) Argument, títol, epígraf o tema que precedeix una composició.
Paraules que acompanyen un emblema o divisa sintetitzant una idea.
λήμμα
(filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
(filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ adj masc
αργός
Que es mou molt a poc a poc.

lent de contacte n fem
φακός επαφής

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ adv
σιγά

lentitud /ɫen.tiˈtut/ /ɫən.tiˈtut/ n fem
βραδύτητα

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ n fem
λέπρα

leprós /ɫeˈpɾos/ /ɫəˈpɾos/ adj masc
λεπρός

leptó n masc
λεπτόνιο

lesbiana /ɫez.biˈa.na/ /ɫəz.biˈa.nə/ n fem
λεσβία

lesbià /ɫez.biˈa/ adj masc
λεσβιακός

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ adj
φονικός

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ n fem
λήθαργος

letó /ɫəˈto/ adj masc
λεττονικά
Relatiu a Letònia o la seva llengua.

letó /ɫəˈto/ n masc
λεττονικά
Individu de Letònia.
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Letònia.

leu /ˈɫɛw/ n masc
λέι

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ n fem
λευχαιμία

leucòcit /ɫewˈkɔ.sit/ /ɫəwˈkɔ.sit/ n masc
λευκοκύτταρο

lexema /ɫekˈse.ma/ /ɫəkˈsɛ.mə/ n masc
λέξημα

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
λεξικογραφία

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ adj masc
λεξικογραφικός

lexicologia /ɫek.si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫek.si.ko.ɫoˈʒi.a/ /ɫək.si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ɫək.si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
λεξικολογία

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ n fem
σπονδή

libanès /ɫi.baˈnes/ /ɫi.bəˈnəs/ /ɫi.bəˈnɛs/ adj masc
λιβανέζικος
Relatiu o pertanyent al Líban.

libanès /ɫi.baˈnes/ /ɫi.bəˈnəs/ /ɫi.bəˈnɛs/ n masc
λιβανέζικος
Persona que habita o és originària del Líban.

liberal /ɫi.beˈɾaɫ/ /ɫi.βəˈɾaɫ/ adj
φιλελεύθερος

libido /ɫiˈbi.ðo/ /ɫiˈbi.ðu/ /ɫiˈβi.ðu/ n fem
λίμπιντο

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ n fem
λιβελλούλη

lila /ˈɫi.ɫə/ n masc
πασχαλιά

lilà /ɫiˈɫa/ n masc
πασχαλιά

limanda /ɫiˈman.da/ /ɫiˈman.də/ n fem
λιμάνδη η κοινή

limfa /ˈɫiɱ.fa/ /ˈɫiɱ.fə/ n fem
λέμφος

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ n masc
λέμφωμα

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ n masc
λεμφοκύτταρο

limitar /ɫi.miˈta/ /ɫi.miˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) limit limita limitada limitades limitam limitant limitar limitara limitaran limitarem limitaren limitares limitareu limitaria limitarien limitaries limitarà limitaràs limitaré limitaríem limitaríeu limitassen limitasses limitassin limitassis limitat limitats limitau limitava limitaven limitaves limite limitem limiten limites limitessen limitesses limitessin limitessis limiteu limiti limitin limitis limito limità limitàrem limitàreu limitàs limitàssem limitàsseu limitàssim limitàssiu limitàvem limitàveu limités limitéssem limitésseu limitéssim limitéssiu limití occ sept val v
περιορίζω
Posar límits, fites o termes en algun terreny.
Escassejar, donar amb limitació.

limítrof /ɫiˈmi.tɾof/ /ɫiˈmi.tɾuf/ adj masc
όμορος

lingot /ɫiŋˈɡot/ n masc
πλίνθωμα

lingüístic /ɫiŋˈɡwis.tik/ adj masc
γλωσσολογικός

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ n fem
γλωσσολογία
Disciplina que estudia el llenguatge.

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ n masc
λύγκας

linòleum /ɫiˈnɔ.ɫe.um/ /ɫiˈnɔ.ɫə.um/ n masc
λινόλεουμ

lipoma /ɫiˈpo.ma/ /ɫiˈpo.mə/ n masc
λίπωμα

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ n masc
λειχήνα

liquidar /ɫi.kiˈða/ /ɫi.kiˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) liquid liquida liquidada liquidades liquidam liquidant liquidar liquidara liquidaran liquidarem liquidaren liquidares liquidareu liquidaria liquidarien liquidaries liquidarà liquidaràs liquidaré liquidaríem liquidaríeu liquidassen liquidasses liquidassin liquidassis liquidat liquidats liquidau liquidava liquidaven liquidaves liquide liquidem liquiden liquides liquidessen liquidesses liquidessin liquidessis liquideu liquidi liquidin liquidis liquido liquidà liquidàrem liquidàreu liquidàs liquidàssem liquidàsseu liquidàssim liquidàssiu liquidàvem liquidàveu liquidés liquidéssem liquidésseu liquidéssim liquidéssiu liquidí occ sept val v
εκκαθαρίζω
Vendre un bé per obtenir liquiditat, diner líquid.
Resoldre un deute pendent.

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ n fem
λύρα
Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.
λίρα
Antiga unitat monetària de Malta.
Unitat monetària de Turquia.

literal /ɫi.teˈɾaɫ/ /ɫi.təˈɾaɫ/ adj
κατά γράμμα

literalment /ɫi.teˌɾaɫˈmen/ /ɫi.teˌɾaɫˈment/ /ɫi.təˌɾaɫˈmen/ /ɫi.təˌɾaɫˈment/ adv
κατά γράμμα

literari /ɫi.teˈɾa.ɾi/ /ɫi.təˈɾa.ɾi/ adj
λογοτεχνικός

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
λογοτεχνία βιβλιογραφία

liti n masc
λίθιο

lituà adj masc
λιθουανικά λιθουανικός
Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà n masc
λιθουανικά λιθουανικός
(masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ n fem
λειτουργία

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ n masc
λιβερμόριο

llac n masc
λίμνη

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lladr lladra lladrada lladrades lladram lladrant lladrar lladrara lladraran lladrarem lladraren lladrares lladrareu lladraria lladrarien lladraries lladrarà lladraràs lladraré lladraríem lladraríeu lladrassen lladrasses lladrassin lladrassis lladrat lladrats lladrau lladrava lladraven lladraves lladre lladrem lladren lladres lladressen lladresses lladressin lladressis lladreu lladri lladrin lladris lladro lladrà lladràrem lladràreu lladràs lladràssem lladràsseu lladràssim lladràssiu lladràvem lladràveu lladrés lladréssem lladrésseu lladréssim lladréssiu lladrí occ sept val v
γαβγίζω
Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ n neut
κλέφτης

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ n masc
γάβγισμα

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ n fem
ακρίδα
Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).
αστακός
Crustaci marí de l’ordre dels decàpodes, d’antenes llargues i fortes, molt apreciat en gastronomia (Palinurus elephas).

llagrimejar /ʎa.ɣɾi.meˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.ɣɾi.meˈʒa/ /ʎə.ɣɾi.məˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llagrimege llagrimegem llagrimegen llagrimeges llagrimegessen llagrimegesses llagrimegessin llagrimegessis llagrimegeu llagrimegi llagrimegin llagrimegis llagrimegés llagrimegéssem llagrimegésseu llagrimegéssim llagrimegéssiu llagrimegí llagrimeig llagrimeja llagrimejada llagrimejades llagrimejam llagrimejant llagrimejar llagrimejara llagrimejaran llagrimejarem llagrimejaren llagrimejares llagrimejareu llagrimejaria llagrimejarien llagrimejaries llagrimejarà llagrimejaràs llagrimejaré llagrimejaríem llagrimejaríeu llagrimejassen llagrimejasses llagrimejassin llagrimejassis llagrimejat llagrimejats llagrimejau llagrimejava llagrimejaven llagrimejaves llagrimejo llagrimejà llagrimejàrem llagrimejàreu llagrimejàs llagrimejàssem llagrimejàsseu llagrimejàssim llagrimejàssiu llagrimejàvem llagrimejàveu occ sept val v
κλαψουρίζω

llama /ˈʎa.ma/ /ˈʎa.mə/ n fem
λάμα
Mamífer de la família dels camèlids (Lama glama) que serveix com a bèstia de càrrega a les zones andines.

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ n masc
αστραπή κεραυνός

llamàntol /ʎaˈman.toɫ/ /ʎəˈman.toɫ/ /ʎəˈman.tuɫ/ n masc
αστακός

llana /ˈʎa.na/ n fem
μαλλί
Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ n fem
ζάντα
Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ n masc
σαύρα

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ n fem
φακός
Llum elèctric portàtil.

llança /ˈʎan.sa/ n fem
λόγχη
Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llance llancem llancen llances llancessen llancesses llancessin llancessis llanceu llanci llancin llancis llancés llancéssem llancésseu llancéssim llancéssiu llancí llanç llança llançada llançades llançam llançant llançar llançara llançaran llançarem llançaren llançares llançareu llançaria llançarien llançaries llançarà llançaràs llançaré llançaríem llançaríeu llançassen llançasses llançassin llançassis llançat llançats llançau llançava llançaven llançaves llanço llançà llançàrem llançàreu llançàs llançàssem llançàsseu llançàssim llançàssiu llançàvem llançàveu occ sept val v
ρίχνω
Tirar una cosa amb impuls.

llapis n masc
μολύβι
Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llar /ˈʎar/ n fem
εστία
Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.

llar d'infants n fem
νηπιαγωγείο
Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull infants fins a 3 anys, en el qual es prioritza el desenvolupament del moviment, el control corporal, les primeres manifestacions de la comunicació i del llenguatge, les pautes elementals de convivència i relació social i el descobriment de l'entorn immediat.

llard /ˈʎart/ n masc
λαρδί

llarg /ˈʎark/ adj masc
μακρύς
Que té una llargada superior a la normal.

llatinisme /ʎa.tiˈniz.me/ /ʎə.tiˈniz.mə/ n masc
λατινισμός
Paraula o expressió llatina utilitzada en una altra llengua.

llatí /ʎaˈti/ adj masc
λατινικά
Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ n masc
λατινικά
(lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.

llatí vulgar n masc
Χυδαία λατινικά

llauna /ˈʎaw.na/ /ˈʎaw.nə/ n fem
κονσέρβα
Recipient hermètic d’acer amb estany per a conservar aliments o contenir líquids.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ n masc
χείλος χείλι

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ n fem
σπόρος
Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ adv
τότε
aleshores, en aquest cas

llaç /ˈʎas/ n masc
φιόγκος

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ n masc
λαούτο
Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ n masc
γαρμπής

llebre /ˈʎe.bɾe/ n fem
λαγός
Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llebretó /ʎe.bɾeˈto/ /ʎə.βɾəˈto/ n masc
λαγουδάκι

lledoner /ʎe.ðoˈne/ /ʎe.ðoˈneɾ/ /ʎə.ðoˈne/ /ʎə.ðuˈne/ n masc
μελικοκιά

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ n masc
κληροδοσία

llegenda n fem
θρύλος υπόμνημα

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ adj masc
θρυλικός

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ alg bal llegeix llegeixen llegeixes llegeixi llegeixin llegeixis llegeixo llegesc llegesqui llegesquin llegesquis llegia llegida llegides llegien llegies llegiguem llegigueu llegim llegint llegir llegira llegiran llegirem llegiren llegires llegireu llegiria llegirien llegiries llegirà llegiràs llegiré llegiríem llegiríeu llegisc llegisca llegisquen llegisques llegissen llegisses llegissin llegissis llegit llegits llegiu llegix llegixen llegixes llegixo llegí llegíem llegíeu llegírem llegíreu llegís llegíssem llegísseu llegíssim llegíssiu llig lligen lliges lligi lligin lligis llija n-occ occ sept val v
διαβάζω

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ n masc
όσπριο

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ n fem
νόμος
Norma d'obligat compliment.
Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.

llei de l'avantatge n fem
πλεονέκτημα

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ adj
πιστός

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ n fem
αφοσίωση

lleig /ˈʎet͡ʃ/ lletja lletjos adj masc
άσχημος

llenceria /ʎen.seˈɾi.a/ /ʎən.səˈɾi.ə/ n fem
λινόχρους
Conjunt de roba d’ús domèstic: de llit, de bany, de taula.

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ n fem
γλώσσα
Llenguatge (ús impropi).
(anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.

llengua de signes n fem
νοηματική γλώσσα

llengua oficial n fem
επίσημη γλώσσα

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ n masc
γλώσσα
Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ n masc
γλώσσα
Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ n fem
φακή

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ n fem
καυσόξυλα
Fusta que es destina a fer foc.

llenç /ˈʎɛns/ n masc
καμβάς

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ n masc
σεντόνι

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ n masc
λεοπάρδαλη πάνθηρας

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) llep llepa llepada llepades llepam llepant llepar llepara lleparan lleparem lleparen llepares llepareu lleparia lleparien lleparies lleparà lleparàs lleparé lleparíem lleparíeu llepassen llepasses llepassin llepassis llepat llepats llepau llepava llepaven llepaves llepe llepem llepen llepes llepessen llepesses llepessin llepessis llepeu llepi llepin llepis llepo llepà llepàrem llepàreu llepàs llepàssem llepàsseu llepàssim llepàssiu llepàvem llepàveu llepés llepéssem llepésseu llepéssim llepéssiu llepí occ sept val v
γλείφω
Passar la llengua per una superfície.

llesca /ˈʎes.ka/ /ˈʎes.kə/ /ˈʎɛs.kə/ n fem
φέτα
Tros tallat de pa de gruix uniforme.

llest /ˈʎest/ adj masc
έξυπνος
Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.

llet n fem
γάλα

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ n fem
γράμμα
Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) lletrege lletregem lletregen lletreges lletregessen lletregesses lletregessin lletregessis lletregeu lletregi lletregin lletregis lletregés lletregéssem lletregésseu lletregéssim lletregéssiu lletregí lletreig lletreja lletrejada lletrejades lletrejam lletrejant lletrejar lletrejara lletrejaran lletrejarem lletrejaren lletrejares lletrejareu lletrejaria lletrejarien lletrejaries lletrejarà lletrejaràs lletrejaré lletrejaríem lletrejaríeu lletrejassen lletrejasses lletrejassin lletrejassis lletrejat lletrejats lletrejau lletrejava lletrejaven lletrejaves lletrejo lletrejà lletrejàrem lletrejàreu lletrejàs lletrejàssem lletrejàsseu lletrejàssim lletrejàssiu lletrejàvem lletrejàveu occ sept val v
συλλαβίζω
Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ adj masc
αβαρής ελαφρός
De poc pes.

llevaneu /ˌʎe.vaˈnew/ /ˌʎe.vəˈnew/ /ˌʎe.βaˈnew/ /ˌʎe.βəˈnew/ n fem
εκχιονιστήρας

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ n masc
ανατολή
Part de l'horitzó per on surt el sol.
λεβάντες
Vent que ve de llevant del sol.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ n masc
μαγιά ζύμη
Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ preposition
εκτός
exceptuant

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ n masc
τιρμπουσόν

lleó /ʎəˈo/ n masc
λιοντάρι
Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lli /ˈʎi/ n masc
λινό λινάρι
Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ n fem
ελευθερία
Estat o qualitat de ser lliure.

llibre /ˈʎi.bɾe/ n masc
βιβλίο
Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibreria /ʎi.bɾeˈɾi.a/ /ʎi.βɾəˈɾi.ə/ n fem
βιβλιοπωλείο
Botiga on es poden comprar llibres.

llibreta /ʎiˈbɾe.ta/ /ʎiˈbɾə.tə/ /ʎiˈbɾɛ.tə/ /ʎiˈβɾɛ.tə/ n fem
σημειωματάριο
Conjunt de fulls de paper enquadernats destinats a escriure-hi.

llicenciós /ʎi.sen.siˈos/ /ʎi.sən.siˈos/ adj masc
ελευθέριος

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ n fem
άδεια

lliga /ˈʎi.ɣa/ /ˈʎi.ɣə/ n fem
πρωτάθλημα
Campionat esportiu, especialment el nacional de futbol.

lligacama /ˌʎi.ɣaˈka.ma/ /ˌʎi.ɣəˈka.mə/ n fem
καλτσοδέτα
Complement del vestit (cinta o cordill) que rodeja la cama i prem contra ella el mitjó o mitja per tal de subjectar-lo i evitar que caigui.

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llig lliga lligada lligades lligam lligant lligar lligara lligaran lligarem lligaren lligares lligareu lligaria lligarien lligaries lligarà lligaràs lligaré lligaríem lligaríeu lligassen lligasses lligassin lligassis lligat lligats lligau lligava lligaven lligaves lligo lligue lliguem lliguen lligues lliguessen lliguesses lliguessin lliguessis lligueu lligui lliguin lliguis lligués lliguéssem lliguésseu lliguéssim lliguéssiu lliguí lligà lligàrem lligàreu lligàs lligàssem lligàsseu lligàssim lligàssiu lligàvem lligàveu occ sept val v
δένω
Assegurar amb una corda o similar.
φλερτάρω
Flirtejar

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ n fem
λίμα
Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.
μοσχολέμονο
Fruit de la llimera, semblant a una llimona verdosa i àcida.

llimac /ʎiˈmak/ n masc
γυμνοσάλιαγκας

llimona /ʎiˈmo.na/ n fem
λεμόνι
Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llimonada /ʎi.moˈna.ða/ /ʎi.moˈna.ðə/ /ʎi.muˈna.ðə/ n fem
λεμονάδα

llinatge /ʎiˈna.d͡ʒe/ /ʎiˈna.d͡ʒə/ n masc
γενεαλογία

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ n fem
ανώφλι

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ n masc
κατώφλι
Peça travessera de baix de la porta.
Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
Límit de percepció d’un estímul.

lliri n masc
ίρις

llis /ˈʎis/ adj masc
λείος

lliscós /ʎisˈkos/ adj masc
ολισθηρός

llista /ˈʎis.ta/ n fem
λίστα
Tira o ratlla diferent en una tela.
(informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.
καταχωρώ
Registre o full de paper amb una enumeració o compilació d'un conjunt d'elements.

llit n masc
κρεβάτι κλίνη
Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.

llitera /ʎiˈte.ɾa/ /ʎiˈte.ɾə/ n fem
φορείο
Llit lleuger per al transport de malalts o cadàvers.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ n fem
λίρα

lliure /ˈʎiw.ɾe/ adj
ελεύθερος
Que no depèn d'altri.

lliçó n fem
μάθημα
Ensenyament transmès per un mestre.

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lloa lloada lloades lloam lloant lloar lloara lloaran lloarem lloaren lloares lloareu lloaria lloarien lloaries lloarà lloaràs lloaré lloaríem lloaríeu lloassen lloasses lloassin lloassis lloat lloats lloau lloava lloaven lloaves lloe lloem lloen lloes lloessen lloesses lloessin lloessis lloeu lloo llou lloà lloàrem lloàreu lloàs lloàssem lloàsseu lloàssim lloàssiu lloàvem lloàveu lloés lloéssem lloésseu lloéssim lloéssiu lloí lloï lloïn lloïs occ sept val v
επαινώ

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ n fem
λύκαινα

llobarro /ʎoˈba.ro/ /ʎuˈba.ru/ /ʎuˈβa.ru/ n masc
πέρκα

llobató /ʎo.baˈto/ /ʎo.bəˈto/ /ʎu.bəˈto/ /ʎu.βəˈto/ n masc
λυκάκι

lloc n masc
τόπος

lloc web n masc
ιστοχώρος

lloctinent /ʎok.tiˈnent/ /ˌʎɔk.tiˈnen/ /ˌʎɔk.tiˈnent/ n masc
πρωτοπαλίκαρο

llogar /ʎoˈɣa/ /ʎoˈɣaɾ/ /ʎuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) llog lloga llogada llogades llogam llogant llogar llogara llogaran llogarem llogaren llogares llogareu llogaria llogarien llogaries llogarà llogaràs llogaré llogaríem llogaríeu llogassen llogasses llogassin llogassis llogat llogats llogau llogava llogaven llogaves llogo llogue lloguem lloguen llogues lloguessen lloguesses lloguessin lloguessis llogueu llogui lloguin lloguis llogués lloguéssem lloguésseu lloguéssim lloguéssiu lloguí llogà llogàrem llogàreu llogàs llogàssem llogàsseu llogàssim llogàssiu llogàvem llogàveu occ sept val v
ενοικιάζω
Prendre a lloguer.

llom /ˈʎom/ n masc
λαγόνες

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ n masc
ομφαλός

llop n masc
λύκος
Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ n masc
δάφνη
Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ n masc
παπαγάλος
Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
(peixos) tord lloro

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ n fem
θεωρείο
Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ n fem
διαμάχη
Acte de lluitar.

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lluit lluita lluitada lluitades lluitam lluitant lluitar lluitara lluitaran lluitarem lluitaren lluitares lluitareu lluitaria lluitarien lluitaries lluitarà lluitaràs lluitaré lluitaríem lluitaríeu lluitassen lluitasses lluitassin lluitassis lluitat lluitats lluitau lluitava lluitaven lluitaves lluite lluitem lluiten lluites lluitessen lluitesses lluitessin lluitessis lluiteu lluiti lluitin lluitis lluito lluità lluitàrem lluitàreu lluitàs lluitàssem lluitàsseu lluitàssim lluitàssiu lluitàvem lluitàveu lluités lluitéssem lluitésseu lluitéssim lluitéssiu lluití occ sept val v
παλεύω

llum n fem
φως
Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.

llum n masc
λάμπα
Aparell destinat a fer llum (segons la primera accepció del femení).

llum verd n masc
πράσινο
(hoquei sobre gel) Llum de color verd situat darrere una porteria que s'encén per a indicar que el cronòmetre ha quedat aturat.

lluminós /ʎu.miˈnos/ adj masc
φωτεινός
Molt il·luminat.
Que emet força llum.

lluna /ˈʎu.na/ n fem
φεγγάρι σελήνη
Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
(dialectal) mirall
Període menstrual, regla.
(peixos) bot

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ adv
μακριά

llunyà /ʎuˈŋa/ adj masc
μακριά

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ n fem
δάκρυ

llúdria /ˈʎu.ðɾi.a/ /ˈʎu.ðɾi.ə/ n fem
ενυδρίδα

local /ɫoˈkaɫ/ /ɫuˈkaɫ/ adj
τοπικός

localització /ɫo.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫo.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫo.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɫu.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
εντοπισμός

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ n masc
λογάριθμος

logístic /ɫoˈd͡ʒis.tik/ /ɫoˈʒis.tik/ /ɫuˈʒis.tik/ adj masc
λογιστικός

logística /ɫoˈd͡ʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.kə/ /ɫuˈʒis.ti.kə/ n fem
επιμελητεία

longitud /ɫoɲ.d͡ʒiˈtut/ /ɫoɲ.ʒiˈtut/ /ɫuɲ.ʒiˈtut/ n fem
μήκος

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ adj
ομιλητικός
Que parla molt.

loteria /ɫo.teˈɾi.a/ /ɫo.təˈɾi.ə/ /ɫu.təˈɾi.ə/ n fem
λοταρία

lubrificar /ɫu.bɾi.fiˈkaɾ/ /ɫu.βɾi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) lubrific lubrifica lubrificada lubrificades lubrificam lubrificant lubrificar lubrificara lubrificaran lubrificarem lubrificaren lubrificares lubrificareu lubrificaria lubrificarien lubrificaries lubrificarà lubrificaràs lubrificaré lubrificaríem lubrificaríeu lubrificassen lubrificasses lubrificassin lubrificassis lubrificat lubrificats lubrificau lubrificava lubrificaven lubrificaves lubrifico lubrificà lubrificàrem lubrificàreu lubrificàs lubrificàssem lubrificàsseu lubrificàssim lubrificàssiu lubrificàvem lubrificàveu lubrifique lubrifiquem lubrifiquen lubrifiques lubrifiquessen lubrifiquesses lubrifiquessin lubrifiquessis lubrifiqueu lubrifiqui lubrifiquin lubrifiquis lubrifiqués lubrifiquéssem lubrifiquésseu lubrifiquéssim lubrifiquéssiu lubrifiquí occ sept val v
λιπαίνω

lucratiu /lu.kɾaˈtiw/ /ɫu.kɾəˈtiw/ adj masc
επικερδής
Que produeix benefici en diners.

lupus /ˈɫu.pus/ n masc
λύκος
(medicina) Nom comú a diverses malalties autoimmunitàries cròniques que generalment afecten la pell o les articulacions.

luteci n masc
λουτήτιο

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ n masc
Λουξεμβουργιανά
Persona originària de Luxemburg.
Λουξεμβουργιανά λουξεμβουργιανός
(només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

luxúria /ɫukˈsu.ɾi.a/ /ɫukˈsu.ɾi.ə/ n fem
επιθυμία

làser /ˈɫa.zeɾ/ n masc
λέιζερ

làtex /ˈɫa.teks/ /ˈɫa.təks/ n masc
κόμμι

lèxic /ˈɫɛk.sik/ n masc
λεξικό

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ n neut
αρχηγός

límit /ˈɫi.mit/ n masc
όριο σύνορο

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ n fem
γραμμή
Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
(futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.
(hoquei sobre gel) Conjunt de cinc jugadors d'un equip que juguen simultàniament en el transcurs d'un partit, generalment compost per dos defensors i tres davanters.

líquid adj masc
υγρός
Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid n masc
υγρό

lògica /ˈɫɔ.d͡ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.kə/ n fem
λογική

lògicament /ˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /ˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /ˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /ˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ adv
λογικά

macabre /maˈka.bɾe/ /məˈka.βɾə/ adj masc
μακάβριος

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ n fem
μητριά

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ n fem
φράουλα

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ adj masc
ώριμος
Crescut, adult.
En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

maduració n fem
ωρίμανση

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) madur madura madurada madurades maduram madurant madurar madurara maduraran madurarem maduraren madurares madurareu maduraria madurarien maduraries madurarà maduraràs maduraré maduraríem maduraríeu madurassen madurasses madurassin madurassis madurat madurats madurau madurava maduraven maduraves madure madurem maduren madures maduressen maduresses maduressin maduressis madureu maduri madurin maduris maduro madurà maduràrem maduràreu maduràs maduràssem maduràsseu maduràssim maduràssiu maduràvem maduràveu madurés maduréssem madurésseu maduréssim maduréssiu madurí occ sept val v
ωριμάζω

maduresa /ma.ðuˈɾe.za/ /mə.ðuˈɾə.zə/ /mə.ðuˈɾɛ.zə/ n fem
ωριμότητα

mag /ˈmak/ n masc
μάγος
Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ n masc
αποθήκη

magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ n fem
μανταλένα

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ n masc
μαγνήσιο

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ n masc
μαγνητισμός

magnetitzar /maŋ.ne.tiˈd͡za/ /maɡ.ne.tiˈza/ /maɡ.ne.tiˈzaɾ/ /məŋ.nə.tiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) magnetitz magnetitza magnetitzada magnetitzades magnetitzam magnetitzant magnetitzar magnetitzara magnetitzaran magnetitzarem magnetitzaren magnetitzares magnetitzareu magnetitzaria magnetitzarien magnetitzaries magnetitzarà magnetitzaràs magnetitzaré magnetitzaríem magnetitzaríeu magnetitzassen magnetitzasses magnetitzassin magnetitzassis magnetitzat magnetitzats magnetitzau magnetitzava magnetitzaven magnetitzaves magnetitze magnetitzem magnetitzen magnetitzes magnetitzessen magnetitzesses magnetitzessin magnetitzessis magnetitzeu magnetitzi magnetitzin magnetitzis magnetitzo magnetitzà magnetitzàrem magnetitzàreu magnetitzàs magnetitzàssem magnetitzàsseu magnetitzàssim magnetitzàssiu magnetitzàvem magnetitzàveu magnetitzés magnetitzéssem magnetitzésseu magnetitzéssim magnetitzéssiu magnetitzí occ sept val v
μαγνητίζω
Transmetre a un objecte les propietats magnètiques.

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ adj masc
μαγνητικός

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ adj masc
μεγαλοπρεπής

magrana /maˈɣɾa.na/ n fem
ρόδι

mai adv
ποτέ

maig n masc
Μάιος Μάης
Cinquè mes de l'any.

maionesa /ma.joˈne.za/ /mə.joˈnə.zə/ /mə.juˈnɛ.zə/ n fem
μαγιονέζα

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ n fem
μεγαλειότητα

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ n masc
επισμηναγός
Cap de l’exèrcit.

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ n masc
αρχιοικονόμος

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ n fem
πλειονότητα πλειοψηφία

majorista /ma.d͡ʒoˈɾis.ta/ /ma.d͡ʒoˈɾis.te/ /ma.ʒoˈɾis.ta/ /ma.ʒoˈɾis.te/ /mə.ʒoˈɾis.tə/ /mə.ʒuˈɾis.tə/ n neut
χονδρέμπορος

mal adj masc
κακός
De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal n masc
κακό
Maldat, fet inacceptable moralment.

mal de cap n masc
κεφαλαλγία πονοκέφαλος

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ adj masc
άρρωστος

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ n fem
νόσος αρρώστια ασθένεια
(medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaltís /ma.ɫaɫˈtis/ /mə.ɫəɫˈtis/ adj masc
φιλάσθενος

malament /ˌma.ɫaˈmen/ /ˌma.ɫaˈment/ /ˌma.ɫəˈmen/ /ˌma.ɫəˈment/ adv
κακώς

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ n fem
μαλαχίτης

maldecap /ˌmaɫ.deˈkap/ /ˌmaɫ.dəˈkap/ n masc
βάσανο

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ adj masc
αδέξιος

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ n fem
κατάρα

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ bal maleeix maleeixen maleeixes maleeixi maleeixin maleeixis maleeixo maleesc maleesqui maleesquin maleesquis maleint maleir maleiran maleirem maleireu maleiria maleirien maleiries maleirà maleiràs maleiré maleiríem maleiríeu maleí maleíem maleíeu maleírem maleíreu maleís maleíssem maleísseu maleíssim maleíssiu maleïa maleïda maleïdes maleïen maleïes maleïguem maleïgueu maleïm maleïra maleïren maleïres maleïsc maleïsca maleïsquen maleïsques maleïssen maleïsses maleïssin maleïssis maleït maleïts maleïu maleïx maleïxen maleïxes maleïxo n-occ occ sept val v
αναθεματίζω
Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malentendre /ˌmaɫ.enˈten.dɾe/ bal malentenc malentendran malentendre malentendrem malentendreu malentendria malentendrien malentendries malentendrà malentendràs malentendré malentendríem malentendríeu malentenem malentenen malentenent malenteneu malentenga malentenguem malentenguen malentenguera malentengueren malentengueres malentengues malentenguessen malentenguesses malentenguessin malentenguessis malentengueu malentengui malentenguin malentenguis malentengué malentenguérem malentenguéreu malentengués malentenguéssem malentenguésseu malentenguéssim malentenguéssiu malentenguí malentenia malentenien malentenies malentens malenteníem malenteníeu malentesa malenteses malentesos malentès malentén malentés occ val v
παρεξηγώ

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ n masc
παρεξήγηση

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ n fem
βαλίτσα

maleït /ma.ɫeˈit/ adj masc
καταραμένος

malformació /maɫ.foɾ.ma.siˈo/ /məɫ.foɾ.mə.siˈo/ /məɫ.fur.mə.siˈo/ n fem
δυσμορφία

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ preposition
παρά

maliciós /ma.ɫi.siˈos/ /mə.ɫi.siˈos/ adj masc
κακεντρεχής

maligne /maˈɫiŋ.ne/ /maˈɫiɡ.ne/ /məˈɫiŋ.nə/ adj masc
κακοήθης
Propens a fer el mal, dolent.
(dit d'una malaltia o tumor) Que té capacitat de metastatitzar.

malià /ma.ɫiˈa/ /mə.ɫiˈa/ adj masc
Μαλινέζος
Relatiu o pertanyent a Mali.

malià /ma.ɫiˈa/ /mə.ɫiˈa/ n masc
Μαλινέζος
Persona que habita o és originària de Mali.

malson /ˌmaɫˈsɔn/ n masc
εφιάλτης

malt /ˈmaɫ/ /ˈmaɫt/ n masc
βύνη

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) maltract maltracta maltractada maltractades maltractam maltractant maltractar maltractara maltractaran maltractarem maltractaren maltractares maltractareu maltractaria maltractarien maltractaries maltractarà maltractaràs maltractaré maltractaríem maltractaríeu maltractassen maltractasses maltractassin maltractassis maltractat maltractats maltractau maltractava maltractaven maltractaves maltracte maltractem maltracten maltractes maltractessen maltractesses maltractessin maltractessis maltracteu maltracti maltractin maltractis maltracto maltractà maltractàrem maltractàreu maltractàs maltractàssem maltractàsseu maltractàssim maltractàssiu maltractàvem maltractàveu maltractés maltractéssem maltractésseu maltractéssim maltractéssiu maltractí occ sept val v
κακοποιώ

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ n masc
ισχίο

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n fem
μολόχα
Planta de la família de les malvàcies de flors pentàmeres de color porpra, rosa o blanc.

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ n masc
ιώδες
Colorant sintètic d’anilina de color purpuri.

malària /maˈɫa.ɾi.a/ /məˈɫa.ɾi.ə/ n fem
ελονοσία

malèvol /maˈɫe.voɫ/ /maˈɫe.βoɫ/ /məˈɫɛ.voɫ/ /məˈɫɛ.vuɫ/ /məˈɫɛ.βuɫ/ adj masc
μοχθηρός

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ n fem
εμπάθεια

mama /ˈma.ma/ /ˈma.mə/ n fem
μαμά
(col·loquial) mare

mamada /maˈma.ða/ /məˈma.ðə/ v
πίπα

mamar /maˈma/ /maˈmaɾ/ /məˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mam mama mamada mamades mamam mamant mamar mamara mamaran mamarem mamaren mamares mamareu mamaria mamarien mamaries mamarà mamaràs mamaré mamaríem mamaríeu mamassen mamasses mamassin mamassis mamat mamats mamau mamava mamaven mamaves mame mamem mamen mames mamessen mamesses mamessin mamessis mameu mami mamin mamis mamo mamà mamàrem mamàreu mamàs mamàssem mamàsseu mamàssim mamàssiu mamàvem mamàveu mamés maméssem mamésseu maméssim maméssiu mamí occ sept val v
γαλουχώ
Xuclar amb els llavis i la llengua la llet de les mamelles.

mamari /maˈma.ɾi/ /məˈma.ɾi/ adj masc
μαστικός

mamut /maˈmut/ /məˈmut/ n masc
μαμούθ

mamífer /maˈmi.feɾ/ n masc
θηλαστικό θηλαστικά

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ n masc
εντολή
Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ n fem
μανταρίνι

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ n masc
μανδαρίνος
Alt funcionari de la Xina imperial.
(només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandolina /man.doˈɫi.na/ /mən.doˈɫi.nə/ /mən.duˈɫi.nə/ n fem
μαντολίνο

mandonguilla /man.doŋˈɡi.ʎa/ /mən.doŋˈɡi.ʎə/ /mən.duŋˈɡi.ʎə/ n fem
κεφτές

mandra /ˈman.dɾa/ /ˈman.dɾə/ n fem
τεμπελιά
Peresa, manca de ganes de fer res.

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ n fem
σαγόνι

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ n masc
μαγγάνιο

mango /ˈmaŋ.ɡo/ /ˈmaŋ.ɡu/ n masc
μάνγκο

mania /maˈni.a/ /məˈni.ə/ n fem
μανία

manicomi /ma.niˈkɔ.mi/ /mə.niˈkɔ.mi/ n masc
ψυχιατρικό νοσοκομείο

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ n fem
διαδήλωση

manilla /maˈni.ʎa/ /məˈni.ʎə/ n fem
χειροπέδα
Anell de ferro que es posa al voltant del puny i que sovint va lligat a un altre posat a l'altre puny, amb els quals es retenen els presoners.

manipulació /ma.ni.pu.ɫa.siˈo/ /mə.ni.pu.ɫə.siˈo/ n fem
χειραγώγηση

manipular /ma.ni.puˈɫa/ /ma.ni.puˈɫaɾ/ /mə.ni.puˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) manipul manipula manipulada manipulades manipulam manipulant manipular manipulara manipularan manipularem manipularen manipulares manipulareu manipularia manipularien manipularies manipularà manipularàs manipularé manipularíem manipularíeu manipulassen manipulasses manipulassin manipulassis manipulat manipulats manipulau manipulava manipulaven manipulaves manipule manipulem manipulen manipules manipulessen manipulesses manipulessin manipulessis manipuleu manipuli manipulin manipulis manipulo manipulà manipulàrem manipulàreu manipulàs manipulàssem manipulàsseu manipulàssim manipulàssiu manipulàvem manipulàveu manipulés manipuléssem manipulésseu manipuléssim manipuléssiu manipulí occ sept val v
χειρίζομαι
Operar amb les mans sobre un aparell, un producte.
χειραγωγώ
Influir, alterar de forma interessada.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ n masc
ανδρείκελο
Figura que representa una persona i usada per pintors, escultors, sastres i modistes per la seva feina.

manlleu /maɲˈʎew/ /məɲˈʎew/ n masc
δάνειο
(lingüística) Lèxic originari d’una llengua que s’integra en una altra llengua.

manllevar /maɲ.ʎeˈvaɾ/ /maɲ.ʎeˈβa/ /məɲ.ʎəˈva/ /məɲ.ʎəˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) manlleu manllev manlleva manllevada manllevades manllevam manllevant manllevar manllevara manllevaran manllevarem manllevaren manllevares manllevareu manllevaria manllevarien manllevaries manllevarà manllevaràs manllevaré manllevaríem manllevaríeu manllevassen manllevasses manllevassin manllevassis manllevat manllevats manllevau manllevava manllevaven manllevaves manlleve manllevem manlleven manlleves manllevessen manllevesses manllevessin manllevessis manlleveu manllevi manllevin manllevis manllevo manllevà manllevàrem manllevàreu manllevàs manllevàssem manllevàsseu manllevàssim manllevàssiu manllevàvem manllevàveu manllevés manllevéssem manllevésseu manllevéssim manllevéssiu manlleví occ sept val v
δανείζομαι
Obtenir en préstec.

mans /ˈmans/ adj masc
ήμερος
Referit als animals, dòcil, domesticat.

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ n fem
κουβέρτα
Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ n fem
βούτυρο

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ n masc
μανδύας

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ bal mantenc mantendran mantendrem mantendreu mantendria mantendrien mantendries mantendrà mantendràs mantendré mantendríem mantendríeu mantenen mantenguda mantengudes mantenguem mantengueren mantengueres mantenguessin mantenguessis mantengueu mantengui mantenguin mantenguis mantengut mantenguts mantengué mantenguérem mantenguéreu mantengués mantenguéssim mantenguéssiu mantenguí mantenia mantenien mantenies mantenim mantenint mantenir manteniu mantens manteníem manteníeu mantinc mantindran mantindrem mantindreu mantindria mantindrien mantindries mantindrà mantindràs mantindré mantindríem mantindríeu mantinga mantinguda mantingudes mantinguem mantinguen mantinguera mantingueren mantingueres mantingues mantinguessen mantinguesses mantinguessin mantinguessis mantingueu mantingui mantinguin mantinguis mantingut mantinguts mantingué mantinguérem mantinguéreu mantingués mantinguéssem mantinguésseu mantinguéssim mantinguéssiu mantinguí manté mantén mantín occ val v
διατηρώ
Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

manual /ma.nuˈaɫ/ adj
χειροκίνητος
Relatiu a la mà.

manual /ma.nuˈaɫ/ n masc
εγχειρίδιο
Compendi del saber d'una àrea, especialment destinat a l'ensenyament.

manuella /ma.nuˈe.ʎa/ /mə.nuˈe.ʎə/ n fem
αλτήρας
(esports) Barra curta amb pesos en els extrems per manejar amb una mà i fer exercicis.

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ n masc
χειρόγραφο

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ n fem
φυσερό

manyà /maˈɲa/ /məˈɲa/ n masc
κλειδαράς

maníac /maˈni.ak/ /məˈni.ək/ adj masc
μανιακός

mapa /ˈma.pa/ n masc
χάρτης

maquiavèl·lic /ma.ki.aˈvɛɫ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈvɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛɫ.ɫik/ adj
μακιαβελικός

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ n masc
μακιγιάζ μέικ απ
Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

maquinari /ma.kiˈna.ɾi/ /mə.kiˈna.ɾi/ n masc
υλισμικό

maquinària /ma.kiˈna.ɾi.a/ /mə.kiˈna.ɾi.ə/ n fem
μηχανοστάσιο

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ n
θάλασσα πέλαγος

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ n fem
σμαράγδι

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ n fem
μαραθώνιος

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ n masc
μάρμαρο

marc /ˈmark/ n masc
μάρκο
Antiga unitat monetària d’Alemanya.
κάδρο
Bastiment decoratiu i de protecció al voltant d'un objecte.

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ n fem
μάρκα
Paraula, símbol o ambdós alhora que identifiquen un producte o servei i que sovint pretenen fer-los més atractius per al seu potencial destinatari.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ adj masc
αρειανός
Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ n masc
αρειανός
Habitant del planeta Mart.
Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ n fem
μητέρα μάνα
Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ n fem
παλίρροια

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ n masc
ζαλάδα

mareperla /ˌma.ɾeˈpɛr.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫɛ/ /ˌma.ɾəˈpɛr.ɫə/ n fem
φίλντισι

margarida /maɾ.ɣaˈɾi.ða/ /mər.ɡəˈɾi.ðə/ n fem
μαργαρίτα

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ n masc
περιθώριο

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ n fem
πασχαλίτσα
Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marina /məˈɾi.nə/ n fem
ναυτικό
Part de l'exèrcit d'un país dedicat a la seva flota, inclosos edificis, personal (fins i tot el de terra), embarcacions i avions embarcats.

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ n masc
ναύτης
En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marineria /ma.ɾi.neˈɾi.a/ /mə.ɾi.nəˈɾi.ə/ n fem
πλήρωμα
Tripulació d'una embarcació que en la escala de comandament està per sota dels oficials.

marisc /maˈɾisk/ /məˈɾisk/ n masc
οστρακόδερμο

marit /maˈɾit/ n masc
σύζυγος άνδρας

marital /ma.ɾiˈtaɫ/ /mə.ɾiˈtaɫ/ adj
συζυγικός

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ n masc
μαρκήσιος

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ marroquins adj masc
μαροκινός Μαροκινή
Relatiu o pertanyent al Marroc.

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ n masc
Μαροκινή Μαροκινός
(gentilici) Individu natural del Marroc.

marrà /maˈra/ /məˈra/ n masc
κριάρι
Mascle de l'ovella.

marró /maˈro/ adj
καστανός καφέ
D'un color propi de la castanya.

marró /maˈro/ n masc
καστανό
Color castany.

martell /maɾˈteʎ/ n masc
σφυρί σφύρα
Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ n masc
μαρτύριο

marxista /maɾkˈsis.ta/ /maɾkˈsis.te/ /mərkˈsis.tə/ adj
μαρξιστής

març /ˈmals/ /ˈmars/ n masc
Μάρτιος Μάρτης
Tercer mes de l'any.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ adj masc
ναυτικός
Relatiu al mar.

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ n masc
αρσενικός
Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.

masclet /masˈkɫet/ /məsˈkɫət/ /məsˈkɫɛt/ n masc
μούσι
Barba petita que només abasta el mentó.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ n masc
φαλλοκρατία

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ adj masc
αρσενικός ανδρικός
Que pertany al mascle.
αντρίκειος
Metafòricament, dit de les expressions o estil de molta energia.

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ n fem
μπουντρούμι

masoquisme /ma.zoˈkiz.me/ /mə.zoˈkiz.mə/ /mə.zuˈkiz.mə/ n masc
μαζοχισμός

masover /ma.zoˈveɾ/ /ma.zoˈβe/ /ma.zoˈβeɾ/ /mə.zoˈve/ /mə.zuˈve/ /mə.zuˈβe/ n masc
μισακάρης

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
ζύμη
Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ n fem
σφαγή

massís /maˈsis/ n masc
μασίφ

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) masteg mastega mastegada mastegades mastegam mastegant mastegar mastegara mastegaran mastegarem mastegaren mastegares mastegareu mastegaria mastegarien mastegaries mastegarà mastegaràs mastegaré mastegaríem mastegaríeu mastegassen mastegasses mastegassin mastegassis mastegat mastegats mastegau mastegava mastegaven mastegaves mastego mastegue masteguem masteguen mastegues masteguessen masteguesses masteguessin masteguessis mastegueu mastegui masteguin masteguis mastegués masteguéssem masteguésseu masteguéssim masteguéssiu masteguí mastegà mastegàrem mastegàreu mastegàs mastegàssem mastegàsseu mastegàssim mastegàssiu mastegàvem mastegàveu occ sept val v
μασάω
Trinxar el menjar amb les dents.

masturbació /mas.tuɾ.ba.siˈo/ /məs.tur.bə.siˈo/ n fem
αυνανισμός

masturbar /mas.turˈβa/ /mas.tuɾˈbaɾ/ /mas.tuɾˈβa/ /məs.turˈba/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) masturb masturba masturbada masturbades masturbam masturbant masturbar masturbara masturbaran masturbarem masturbaren masturbares masturbareu masturbaria masturbarien masturbaries masturbarà masturbaràs masturbaré masturbaríem masturbaríeu masturbassen masturbasses masturbassin masturbassis masturbat masturbats masturbau masturbava masturbaven masturbaves masturbe masturbem masturben masturbes masturbessen masturbesses masturbessin masturbessis masturbeu masturbi masturbin masturbis masturbo masturbà masturbàrem masturbàreu masturbàs masturbàssem masturbàsseu masturbàssim masturbàssiu masturbàvem masturbàveu masturbés masturbéssem masturbésseu masturbéssim masturbéssiu masturbí occ sept val v
αυνανίζομαι

mata /ˈma.ta/ /ˈma.tə/ n fem
θάμνος

matalàs /ma.taˈɫas/ n masc
στρώμα
Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mat mata matada matades matam matant matar matara mataran matarem mataren matares matareu mataria matarien mataries matarà mataràs mataré mataríem mataríeu matassen matasses matassin matassis matat matats matau matava mataven mataves mate matem maten mates matessen matesses matessin matessis mateu mati matin matis mato matà matàrem matàreu matàs matàssem matàsseu matàssim matàssiu matàvem matàveu matés matéssem matésseu matéssim matéssiu matí mort morta mortes morts occ sept val v
σκοτώνω
Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ adj masc
ίδιος
Sense canvis.

matemàtica /ma.teˈma.ti.ka/ n fem
μαθηματικά
(normalment en plural) Ciència pura que tracta la quantitat i la forma amb les seves relacions i estructures.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ adj
υλικό
Relatiu a la matèria.
Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ n masc
υλικό
Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ adj
μητρικός
Relatiu a la mare.

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ n fem
όρθρος

matricidi /ma.tɾiˈsi.ði/ /mə.tɾiˈsi.ði/ n masc
μητροκτονία

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
γάμος
Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matriu /maˈtɾiw/ /məˈtɾiw/ n fem
μήτρα

matxet /maˈt͡ʃet/ /məˈt͡ʃət/ /məˈt͡ʃɛt/ n masc
μαχαίρα

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ n fem
ύλη
Component de l'Univers que té una massa i un volum.
θέμα
Tema d'un àmbit determinat del coneixement per a l'estudi o l'ensenyament.

matí /maˈti/ n masc
πρωί πρωινό

maurità /maw.ɾiˈta/ /məw.ɾiˈta/ adj masc
Μαυριτανός
Relatiu o pertanyent a Mauritània.

maurità /maw.ɾiˈta/ /məw.ɾiˈta/ n masc
Μαυριτανός
Persona que habita o és originària de Mauritània.

maximitzar /mak.si.miˈd͡za/ /mak.si.miˈza/ /mak.si.miˈzaɾ/ /mək.si.miˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) maximitz maximitza maximitzada maximitzades maximitzam maximitzant maximitzar maximitzara maximitzaran maximitzarem maximitzaren maximitzares maximitzareu maximitzaria maximitzarien maximitzaries maximitzarà maximitzaràs maximitzaré maximitzaríem maximitzaríeu maximitzassen maximitzasses maximitzassin maximitzassis maximitzat maximitzats maximitzau maximitzava maximitzaven maximitzaves maximitze maximitzem maximitzen maximitzes maximitzessen maximitzesses maximitzessin maximitzessis maximitzeu maximitzi maximitzin maximitzis maximitzo maximitzà maximitzàrem maximitzàreu maximitzàs maximitzàssem maximitzàsseu maximitzàssim maximitzàssiu maximitzàvem maximitzàveu maximitzés maximitzéssem maximitzésseu maximitzéssim maximitzéssiu maximitzí occ sept val v
μεγιστοποιώ

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ n fem
απελατίκι
Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
ματσόλα
Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maçó /maˈso/ /məˈso/ n masc
ελευθεροτέκτονας

maó /maˈo/ n masc
τούβλο πλίνθος

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ n masc
μαίανδρος

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ n masc
μηχανισμός

mecanografiar /me.ka.no.ɣɾa.fiˈa/ /me.ka.no.ɣɾa.fiˈaɾ/ /mə.kə.no.ɣɾə.fiˈa/ /mə.kə.nu.ɣɾə.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) mecanografia mecanografiada mecanografiades mecanografiam mecanografiant mecanografiar mecanografiara mecanografiaran mecanografiarem mecanografiaren mecanografiares mecanografiareu mecanografiaria mecanografiarien mecanografiaries mecanografiarà mecanografiaràs mecanografiaré mecanografiaríem mecanografiaríeu mecanografiassen mecanografiasses mecanografiassin mecanografiassis mecanografiat mecanografiats mecanografiau mecanografiava mecanografiaven mecanografiaves mecanografie mecanografiem mecanografien mecanografies mecanografiessen mecanografiesses mecanografiessin mecanografiessis mecanografieu mecanografii mecanografio mecanografià mecanografiàrem mecanografiàreu mecanografiàs mecanografiàssem mecanografiàsseu mecanografiàssim mecanografiàssiu mecanografiàvem mecanografiàveu mecanografiés mecanografiéssem mecanografiésseu mecanografiéssim mecanografiéssiu mecanografií mecanografiï mecanografiïn mecanografiïs occ sept val v
δακτυλογραφώ

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ adj masc
μηχανικός

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ n fem
μηχανική

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ n fem
μετάλλιο

medi /ˈmɛ.ði/ n masc
περιβάλλον

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ n masc
φάρμακο

medicina /me.ðiˈsi.na/ n fem
ιατρική
Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medieval /me.ði.eˈvaɫ/ /me.ði.eˈβaɫ/ /mə.ði.əˈvaɫ/ /mə.ði.əˈβaɫ/ adj
μεσαιωνικός
Relatiu a l'edat mitjana, període comprès entre la caiguda de l'imperi romà i el descobriment d'Amèrica aproximadament.

mediocre /me.ðiˈɔ.kɾe/ /mə.ðiˈɔ.kɾə/ adj
μέτριος

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ n fem
διαλογισμός
Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

meditar /me.ðiˈta/ /me.ðiˈtaɾ/ /mə.ðiˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) medit medita meditada meditades meditam meditant meditar meditara meditaran meditarem meditaren meditares meditareu meditaria meditarien meditaries meditarà meditaràs meditaré meditaríem meditaríeu meditassen meditasses meditassin meditassis meditat meditats meditau meditava meditaven meditaves medite meditem mediten medites meditessen meditesses meditessin meditessis mediteu mediti meditin meditis medito medità meditàrem meditàreu meditàs meditàssem meditàsseu meditàssim meditàssiu meditàvem meditàveu medités meditéssem meditésseu meditéssim meditéssiu medití occ sept val v
διαλογίζομαι

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ adj masc
μεσογειακός

medul·la /meˈðu.ɫa/ /meˈðuɫ.ɫa/ /məˈðu.ɫə/ /məˈðuɫ.ɫə/ n fem
μεδούλι

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ n fem
μέδουσα

mefistofèlic /me.fis.toˈfɛ.ɫik/ /mə.fis.toˈfɛ.ɫik/ /mə.fis.tuˈfɛ.ɫik/ adj masc
μεφιστοφελικός

megaduc /me.ɣaˈðuk/ /mə.ɣəˈðuk/ n masc
μέγας δουξ

megalític /me.ɣaˈɫi.tik/ /mə.ɣəˈɫi.tik/ adj masc
μεγαλιθικός

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ n fem
μισό

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ n masc
μαϊτνέριο

mel n fem
μέλι

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ n masc
μελάνωμα

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ n fem
μαρμελάδα

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ n fem
μελωδία

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ n fem
σπλήνα

melòdica /meˈɫɔ.ði.ka/ /məˈɫɔ.ði.kə/ n fem
μελόντικα

meló /məˈɫo/ n masc
πεπόνι

mem /ˈmɛm/ n masc
μιμίδιο
Entitat mínima de pensament.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n masc
μέλος
Cadascuna de les quatre extremitats del cos.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ n neut
μέλος
Persona que forma part d'una organització, societat, etc.

memoritzar /me.mo.ɾiˈd͡za/ /me.mo.ɾiˈza/ /me.mo.ɾiˈzaɾ/ /mə.mo.ɾiˈd͡za/ /mə.mu.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) memoritz memoritza memoritzada memoritzades memoritzam memoritzant memoritzar memoritzara memoritzaran memoritzarem memoritzaren memoritzares memoritzareu memoritzaria memoritzarien memoritzaries memoritzarà memoritzaràs memoritzaré memoritzaríem memoritzaríeu memoritzassen memoritzasses memoritzassin memoritzassis memoritzat memoritzats memoritzau memoritzava memoritzaven memoritzaves memoritze memoritzem memoritzen memoritzes memoritzessen memoritzesses memoritzessin memoritzessis memoritzeu memoritzi memoritzin memoritzis memoritzo memoritzà memoritzàrem memoritzàreu memoritzàs memoritzàssem memoritzàsseu memoritzàssim memoritzàssiu memoritzàvem memoritzàveu memoritzés memoritzéssem memoritzésseu memoritzéssim memoritzéssiu memoritzí occ sept val v
απομνημονεύω

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ n fem
μνήμη

mena /ˈme.na/ /ˈmə.nə/ /ˈmɛ.nə/ n fem
μετάλλευμα
Part d'una mina o rocalla d'on s'extreu un determinat mineral.

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ n masc
μεντελέβιο

meninge /meˈniɲ.d͡ʒe/ /məˈniɲ.ʒə/ n fem
μήνιγγα

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ n fem
μηνιγγίτιδα

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ n masc
τραπεζαρία
Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ n masc
τροφή
Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) menge mengem mengen menges mengessen mengesses mengessin mengessis mengeu mengi mengin mengis mengés mengéssem mengésseu mengéssim mengéssiu mengí menj menja menjada menjades menjam menjant menjar menjara menjaran menjarem menjaren menjares menjareu menjaria menjarien menjaries menjarà menjaràs menjaré menjaríem menjaríeu menjassen menjasses menjassin menjassis menjat menjats menjau menjava menjaven menjaves menjo menjà menjàrem menjàreu menjàs menjàssem menjàsseu menjàssim menjàssiu menjàvem menjàveu occ sept val v
τρώγω τρώω
Ingerir aliments.

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ n fem
εμμηνόρροια περίοδος

menstrual /mens.tɾuˈaɫ/ /məns.tɾuˈaɫ/ adj
εμμηνορροϊκός

ment /ˈmen/ /ˈment/ n fem
νους μυαλό

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ n fem
μέντα
Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
(especialment) menta pebrera (Mentha piperita)

mental /menˈtaɫ/ /mənˈtaɫ/ adj
διανοητικός
Relatiu a la ment.

mentida /menˈti.ða/ n fem
ψέμα
Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ bal centr ment menta menteix menteixen menteixes menteixi menteixin menteixis menteixo menten mentes mentesc mentesqui mentesquin mentesquis menti mentia mentida mentides mentien menties mentiguem mentigueu mentim mentin mentint mentir mentira mentiran mentirem mentiren mentires mentireu mentiria mentirien mentiries mentirà mentiràs mentiré mentiríem mentiríeu mentis mentisc mentisca mentisquen mentisques mentissen mentisses mentissin mentissis mentit mentits mentiu mentix mentixen mentixes mentixo mento ments mentí mentíem mentíeu mentírem mentíreu mentís mentíssem mentísseu mentíssim mentíssiu n-occ occ sept val v
ψεύδομαι
Dir mentides o falsedats.

mentor /menˈto/ /menˈtoɾ/ /mənˈto/ n masc
μέντορας

mentre /ˈmen.tɾe/ conjunction
καθώς
Durant el mateix temps en què.
en cas que

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ adv
εν τω μεταξύ

mentó /menˈto/ n masc
σαγόνι

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ adv
λιγότερο

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ n masc
μείον

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ n masc
περιφρόνηση

menú /meˈnu/ /məˈnu/ n masc
εδεσματολόγιο

meravella /me.ɾaˈve.ʎa/ /me.ɾaˈβe.ʎa/ /mə.ɾəˈvə.ʎə/ /mə.ɾəˈvɛ.jə/ /mə.ɾəˈβe.ʎə/ /mə.ɾəˈβɛ.ʎə/ n fem
θαύμα

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ n masc
έμπορος

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ n fem
εμπόρευμα

mercat /meɾˈkat/ n masc
αγορά παζάρι
Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercat negre /meɾˌkadˈne.ɣɾe/ /mərˌkadˈnɛ.ɣɾə/ /məɾˌkadˈnə.ɣɾə/ n masc
μαύρη αγορά

mercenari /meɾ.seˈna.ɾi/ /mər.səˈna.ɾi/ n masc
μισθοφόρος

mercuri /mərˈku.ɾi/ n masc
υδράργυρος

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ n fem
σκατό σκατά
Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

merenga /meˈɾeŋ.ɡa/ n fem
mαρέγκα

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ adj masc
μεσημβρινός

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ n fem
κότσυφας
(ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ alg bal mereix mereixem mereixen mereixent mereixeran mereixerem mereixeren mereixeres mereixereu mereixeria mereixerien mereixeries mereixerà mereixeràs mereixeré mereixeríem mereixeríeu mereixes mereixessin mereixessis mereixeu mereixi mereixia mereixien mereixies mereixin mereixis mereixo mereixé mereixérem mereixéreu mereixés mereixéssim mereixéssiu mereixí mereixíem mereixíeu meresc meresca merescuda merescudes merescut merescuts meresquem meresquen meresquera meresqueren meresqueres meresques meresquessen meresquesses meresquessin meresquessis meresqueu meresqui meresquin meresquis meresqué meresquérem meresquéreu meresqués meresquéssem meresquésseu meresquéssim meresquéssiu meresquí merèixer occ sept val v
αξίζω

merònim /meˈɾɔ.nim/ /məˈɾɔ.nim/ n masc
μερώνυμο

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ n masc
μήνας

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ n fem
κράμα

mesclar /mesˈkɫa/ /mesˈkɫaɾ/ /məsˈkɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mescl mescla mesclada mesclades mesclam mesclant mesclar mesclara mesclaran mesclarem mesclaren mesclares mesclareu mesclaria mesclarien mesclaries mesclarà mesclaràs mesclaré mesclaríem mesclaríeu mesclassen mesclasses mesclassin mesclassis mesclat mesclats mesclau mesclava mesclaven mesclaves mescle mesclem mesclen mescles mesclessen mesclesses mesclessin mesclessis mescleu mescli mesclin mesclis mesclo mesclà mesclàrem mesclàreu mesclàs mesclàssem mesclàsseu mesclàssim mesclàssiu mesclàvem mesclàveu mesclés mescléssem mesclésseu mescléssim mescléssiu mesclí occ sept val v
ανακατεύω
Ajuntar diversos elements de forma aparentment homogènia.
Formar desordre en la col·locació de les coses.

mesquita /mesˈki.ta/ n fem
τζαμί τέμενος

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ n masc
μαΐστρος

mestre /ˈmes.tɾe/ n masc
δάσκαλος
Persona que ensenya d'altres.

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ n fem
κυρία
Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa n fem
οικοδέσποινα

mesurament /me.zu.ɾaˈmen/ /me.zu.ɾaˈment/ /mə.zu.ɾəˈmen/ /mə.zu.ɾəˈment/ n masc
επιμέτρηση

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mesur mesura mesurada mesurades mesuram mesurant mesurar mesurara mesuraran mesurarem mesuraren mesurares mesurareu mesuraria mesurarien mesuraries mesurarà mesuraràs mesuraré mesuraríem mesuraríeu mesurassen mesurasses mesurassin mesurassis mesurat mesurats mesurau mesurava mesuraven mesuraves mesure mesurem mesuren mesures mesuressen mesuresses mesuressin mesuressis mesureu mesuri mesurin mesuris mesuro mesurà mesuràrem mesuràreu mesuràs mesuràssem mesuràsseu mesuràssim mesuràssiu mesuràvem mesuràveu mesurés mesuréssem mesurésseu mesuréssim mesuréssiu mesurí occ sept val v
μετρώ

mesó n masc
μεσόνιο

metaanàlisi /ˌme.ta.aˈna.ɫi.zi/ /ˌmɛ.təˈna.ɫi.zi/ n fem
μεταανάλυση

metall /meˈtaʎ/ n masc
μέταλλο

metallenguatge /ˌme.ta.ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ /ˌmɛ.tə.ʎəŋˈɡwa.d͡ʒə/ n masc
μεταγλώσσα

metal·lúrgia /me.taɫˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /me.taˈɫuɾ.d͡ʒi.a/ /mə.təɫˈɫur.ʒi.ə/ /mə.təɫˈɫuɾ.ʒi.ə/ /mə.təˈɫur.ʒi.ə/ n fem
μεταλλουργία

metamorfosi /me.ta.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.murˈfɔ.zi/ n fem
μεταμόρφωση
Canvi en la forma d'un cos, que pot estar induït per processos químics o físics, per exemple en les papallones, o per processos màgics com en la mitologia grega o romana.
(informàtica) Procediment informàtic consistent en la transformació progressiva d'una imatge en una altra de predeterminada per mitjà de la interpolació de dades numèriques.

metamòrfic /me.taˈmɔɾ.fik/ /mə.təˈmɔɾ.fik/ adj masc
μεταμορφωσιγενές

meteor /me.teˈoɾ/ /mə.teˈɔr/ n masc
μετέωρο

meteorit /me.te.oˈɾit/ /mə.tə.uˈɾit/ n masc
μετεωρίτης

metge /ˈme.d͡ʒe/ n neut
ιατρός γιατρός
Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.

metodista /me.toˈðis.ta/ /me.toˈðis.te/ /mə.toˈðis.tə/ /mə.tuˈðis.tə/ adj
μεθοδίστρια

metodologia n fem
μεθοδολογία

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ n fem
μετωνυμία

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ n masc
μέτρο

metre quadrat n masc
τετραγωνικό μέτρο

metro /ˈme.tɾo/ /ˈmɛ.tɾo/ /ˈmɛ.tɾu/ n masc
μετρό

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ adj masc
μητροπολίτης
Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
Relatiu o pertanyent al metro.

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ n masc
μητροπολίτης
metro

metrònom /meˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.num/ n masc
μετρονόμος

metròpolis /meˈtrɔ.po.ɫis/ /məˈtrɔ.pu.ɫis/ n fem
μητρόπολη

metxa /ˈme.t͡ʃa/ /ˈme.t͡ʃə/ n fem
θρυαλλίδα φιτίλι
Corda preparada amb combustibles per a calar foc a les peces d'artilleria, mines, pirotècnia, etc.

metzina /meˈd͡zi.na/ /məˈd͡zi.nə/ n fem
δηλητήριο

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ n fem
μεταφορά

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ adj masc
μεταλλικός
Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

metàtesi /meˈta.te.zi/ /məˈta.tə.zi/ n fem
αντιμετάθεση

metòdic /meˈtɔ.ðik/ /məˈtɔ.ðik/ adj masc
μεθοδικός

mexicà n masc
Μεξικανός
Persona que habita o és originària de Mèxic.

mezuzà /me.zuˈza/ /mə.zuˈza/ n fem
μεζουζά

mi /ˈmi/ n fem
μι
Dotzena lletra de l'alfabet grec: μ ‎(m) Μ ‎(M).

mica /ˈmi.ka/ n fem
μαρμαρυγίας
Mineral d’un grup de la classe dels fil·losilicats, brillant, amb aspecte de làmines.

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ n masc
πίθηκος μαϊμού
Simi de cua llarga i prènsil.

microfilmar /mi.kɾo.fiɫˈma/ /mi.kɾo.fiɫˈmaɾ/ /mi.kɾu.fiɫˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) microfilm microfilma microfilmada microfilmades microfilmam microfilmant microfilmar microfilmara microfilmaran microfilmarem microfilmaren microfilmares microfilmareu microfilmaria microfilmarien microfilmaries microfilmarà microfilmaràs microfilmaré microfilmaríem microfilmaríeu microfilmassen microfilmasses microfilmassin microfilmassis microfilmat microfilmats microfilmau microfilmava microfilmaven microfilmaves microfilme microfilmem microfilmen microfilmes microfilmessen microfilmesses microfilmessin microfilmessis microfilmeu microfilmi microfilmin microfilmis microfilmo microfilmà microfilmàrem microfilmàreu microfilmàs microfilmàssem microfilmàsseu microfilmàssim microfilmàssiu microfilmàvem microfilmàveu microfilmés microfilméssem microfilmésseu microfilméssim microfilméssiu microfilmí occ sept val v
αναπαράγω στο μικροφίλμ

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ n masc
μικρόφωνο

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ n fem
μέγεθος
Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.

midó /miˈðo/ n masc
άμυλο

mig /ˈmit͡ʃ/ mitja mitjos adj
μισός
Que és la meitat d'un tot.

mig /ˈmit͡ʃ/ n masc
μισός
(matemàtiques) Meitat, part equivalent a la fracció 1/2.

mig /ˈmit͡ʃ/ n neut
μισός
(esports de pilota) Cadascun dels jugadors situats preferentment en la zona compresa entre la línia defensiva i la línia davantera.

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ n masc
μεσημέρι
Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ n fem
σιέστα
Temps destinat a dormir havent dinat.

migjorn /ˌmid͡ʒˈd͡ʒoɾn/ /ˌmiˈd͡ʒorn/ /ˌmiˈd͡ʒoɾn/ n masc
όστρια

migranya /miˈɣɾa.ɲa/ /miˈɣɾa.ɲə/ n fem
ημικρανία

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) migr migra migrada migrades migram migrant migrar migrara migraran migrarem migraren migrares migrareu migraria migrarien migraries migrarà migraràs migraré migraríem migraríeu migrassen migrasses migrassin migrassis migrat migrats migrau migrava migraven migraves migre migrem migren migres migressen migresses migressin migressis migreu migri migrin migris migro migrà migràrem migràreu migràs migràssem migràsseu migràssim migràssiu migràvem migràveu migrés migréssem migrésseu migréssim migréssiu migrí occ sept val v
αποδημώ

mil number
χίλιοι
(cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
(valor ordinal) Milè, milena.

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ adj masc
μιλανέζικος
Relatiu o pertanyent a Milà.

miliard /mi.ɫiˈart/ number masc
δισεκατομμύριο

milionari /mi.ɫi.oˈna.ɾi/ /mi.ɫi.uˈna.ɾi/ adj masc
εκατομμυριούχος

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ adj
στρατιωτικός
Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ n neut
στρατιώτης
Persona que forma part d'un exèrcit.

militància /mi.ɫiˈtan.si.a/ /mi.ɫiˈtan.si.ə/ n fem
μαχητικότητα

milió number masc
εκατομμύριο

mill /ˈmiʎ/ n masc
κεχρί

milla /ˈmi.ʎa/ /ˈmi.ʎə/ n fem
μίλι

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ adj
καλύτερος
En grau superior comparat amb un altre.

millorar /mi.ʎoˈɾa/ /mi.ʎoˈɾaɾ/ /mi.ʎuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) millor millora millorada millorades milloram millorant millorar millorara milloraran millorarem milloraren millorares millorareu milloraria millorarien milloraries millorarà milloraràs milloraré milloraríem milloraríeu millorassen millorasses millorassin millorassis millorat millorats millorau millorava milloraven milloraves millore millorem milloren millores milloressen milloresses milloressin milloressis milloreu millori millorin milloris milloro millorà milloràrem milloràreu milloràs milloràssem milloràsseu milloràssim milloràssiu milloràvem milloràveu millorés milloréssem millorésseu milloréssim milloréssiu millorí occ sept val v
βελτιώνω
(pronominal) Fer-se una cosa millor a ella mateixa.

mil·lenni /miɫˈɫɛn.ni/ /miˈɫɛn.ni/ n masc
χιλιετία

mil·lennista /mi.ɫenˈnis.ta/ /mi.ɫenˈnis.te/ /mi.ɫənˈnis.tə/ /miɫ.ɫenˈnis.ta/ /miɫ.ɫenˈnis.te/ /miɫ.ɫənˈnis.tə/ n neut
παιδί της χιλιετίας

mil·li- prefix
χιλιοστό-

mil·lisegon /mi.ɫi.seˈɣon/ /mi.ɫi.səˈɣon/ /miɫ.ɫi.seˈɣon/ /miɫ.ɫi.səˈɣon/ n masc
μιλιδευτερόλεπτο

mil·límetre /miɫˈɫi.me.tɾe/ /miɫˈɫi.mə.tɾə/ /miˈɫi.me.tɾe/ /miˈɫi.mə.tɾə/ n masc
χιλιοστόμετρο

milà /miˈɫa/ n masc
τσίφτης
Au rapinyaire de la família Accipitridae i subfamília Milvinae.

mimar /miˈma/ /miˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) mim mima mimada mimades mimam mimant mimar mimara mimaran mimarem mimaren mimares mimareu mimaria mimarien mimaries mimarà mimaràs mimaré mimaríem mimaríeu mimassen mimasses mimassin mimassis mimat mimats mimau mimava mimaven mimaves mime mimem mimen mimes mimessen mimesses mimessin mimessis mimeu mimi mimin mimis mimo mimà mimàrem mimàreu mimàs mimàssem mimàsseu mimàssim mimàssiu mimàvem mimàveu mimés miméssem mimésseu miméssim miméssiu mimí occ sept val v
μιμούμαι

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ n fem
ορυχείο μεταλλείο

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) min mina minada minades minam minant minar minara minaran minarem minaren minares minareu minaria minarien minaries minarà minaràs minaré minaríem minaríeu minassen minasses minassin minassis minat minats minau minava minaven minaves mine minem minen mines minessen minesses minessin minessis mineu mini minin minis mino minà minàrem minàreu minàs minàssem minàsseu minàssim minàssiu minàvem minàveu minés minéssem minésseu minéssim minéssiu miní occ sept val v
εξορύσσω
Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ n masc
μιναρές

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ n masc
ορυκτό μετάλλευμα
Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mineria /mi.neˈɾi.a/ /mi.nəˈɾi.ə/ n fem
όρυξη εξόρυξη

mini /ˈmi.ni/ n masc
ερυθρομόλυβδος

minifaldilla /mi.ni.faɫˈdi.ʎa/ /mi.ni.fəɫˈdi.ʎə/ n fem
μίνι φούστα

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) minimitz minimitza minimitzada minimitzades minimitzam minimitzant minimitzar minimitzara minimitzaran minimitzarem minimitzaren minimitzares minimitzareu minimitzaria minimitzarien minimitzaries minimitzarà minimitzaràs minimitzaré minimitzaríem minimitzaríeu minimitzassen minimitzasses minimitzassin minimitzassis minimitzat minimitzats minimitzau minimitzava minimitzaven minimitzaves minimitze minimitzem minimitzen minimitzes minimitzessen minimitzesses minimitzessin minimitzessis minimitzeu minimitzi minimitzin minimitzis minimitzo minimitzà minimitzàrem minimitzàreu minimitzàs minimitzàssem minimitzàsseu minimitzàssim minimitzàssiu minimitzàvem minimitzàveu minimitzés minimitzéssem minimitzésseu minimitzéssim minimitzéssiu minimitzí occ sept val v
ελαχιστοποιώ
Reduir la importància d'una cosa.
(informàtica) Fer que un element visual ocupi un espai reduït preestablert en pantalla.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ n masc
υπουργείο

minoria /mi.noˈɾi.a/ /mi.noˈɾi.ə/ /mi.nuˈɾi.ə/ n fem
μειονότητα μειοψηφία

minut n masc
λεπτό

minutera /mi.nuˈte.ɾa/ /mi.nuˈte.ɾə/ n fem
λεπτοδείκτη

minúscul /miˈnus.kuɫ/ adj masc
μικροσκοπικός

miocardi /mi.oˈkaɾ.ði/ /mi.uˈkar.di/ n masc
μυοκάρδιο

miol /miˈɔɫ/ n masc
νιαούρισμα

miolar /mi.oˈɫa/ /mi.oˈɫaɾ/ /mi.uˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) miol miola miolada miolades miolam miolant miolar miolara miolaran miolarem miolaren miolares miolareu miolaria miolarien miolaries miolarà miolaràs miolaré miolaríem miolaríeu miolassen miolasses miolassin miolassis miolat miolats miolau miolava miolaven miolaves miole miolem miolen mioles miolessen miolesses miolessin miolessis mioleu mioli miolin miolis miolo miolà miolàrem miolàreu miolàs miolàssem miolàsseu miolàssim miolàssiu miolàvem miolàveu miolés mioléssem miolésseu mioléssim mioléssiu miolí occ sept val v
νιαουρίζω

miop /miˈop/ adj
μυωπικός
Que té dificultat per a distingir objectes distants.

miop /miˈop/ n neut
μυωπικός
Persona afectada de miopia.

miracle /miˈɾa.kɫe/ n masc
θαύμα

mirada /miˈɾa.ða/ /miˈɾa.ðə/ n fem
βλέμμα

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ n masc
καθρέφτης
Material polit que reflecteix imatges.

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[mirar-se]], [[mirar-s'hi]] alg bal bal (1) mir mira mirada mirades miram mirant mirar mirara miraran mirarem miraren mirares mirareu miraria mirarien miraries mirarà miraràs miraré miraríem miraríeu mirassen mirasses mirassin mirassis mirat mirats mirau mirava miraven miraves mire mirem miren mires miressen miresses miressin miressis mireu miri mirin miris miro mirà miràrem miràreu miràs miràssem miràsseu miràssim miràssiu miràvem miràveu mirés miréssem mirésseu miréssim miréssiu mirí occ sept val v
κοιτάζω
Fixar l'atenció visual.

miratge /miˈɾa.d͡ʒe/ /miˈɾa.d͡ʒə/ n masc
αντικατοπτρισμός οφθαλμαπάτη
Il·lusió òptica causada per la refracció de la llum.

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ n fem
σμύρνα

misantrop /mi.zanˈtɾɔp/ /mi.zənˈtɾɔp/ n masc
μισάνθρωπος

miscel·lani /mi.seɫˈɫa.ni/ /mi.seˈɫa.ni/ /mi.səɫˈɫa.ni/ /mi.səˈɫa.ni/ /mis.səɫˈɫa.ni/ adj masc
διάφορος

misogínia /mi.zoˈd͡ʒi.ni.a/ /mi.zoˈʒi.ni.a/ /mi.zoˈʒi.ni.ə/ /mi.zuˈʒi.ni.ə/ n fem
μισογυνία

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ n fem
λειτουργία

missal /miˈsaɫ/ n masc
λειτουργικό

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ n masc
μήνυμα

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ n masc
αγγελιοφόρος

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ n masc
ιεραπόστολος

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ n fem
επιστολή

missió n fem
αποστολή

misteri n masc
μυστήριο
Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ adj masc
μυστήριος

misto /ˈmis.to/ /ˈmis.tu/ n masc
σπίρτο
Petita tija dotada d'un pantaló curt de fusta o cartó amb un cap de productes químics inflamables que s'empra per a l'obtenció de foc.

misàndria /miˈzan.dɾi.a/ /miˈzan.dɾi.ə/ n fem
μισανδρία

misèria /miˈzɛ.ɾi.a/ /miˈzɛ.ɾi.ə/ n fem
αθλιότης
Situació de pobresa.

mite n masc
μύθος
Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitja lluna n masc
ημισέληνος
Figura que representa la lluna minvant o creixent amb un quart de la cara visible.

mitjana /miˈd͡ʒa.na/ /miˈd͡ʒa.nə/ n fem
μέσος όρος
Quocient de la suma entre diverses quantitats pel nombre de dites quantitats.

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ n fem
μεσάνυχτα

mitjà adj
μέσος
Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjà n masc
μέσο
Allò necessari perquè es realitzi algun fet.

mitjó /miˈd͡ʒo/ n masc
κάλτσα

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
μυθολογία

mitomania /mi.to.maˈni.a/ /mi.to.məˈni.ə/ /mi.tu.məˈni.ə/ n fem
μυθομανία

mitosi /miˈtɔ.zi/ n fem
μίτωση

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ n fem
κινητικότητα

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ n masc
μύξα
Humor que penja del nas.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ n masc
μαντήλι
Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.

moció /mo.siˈo/ /mu.siˈo/ n fem
πρόταση

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ n fem
μόδα
Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.

model /moˈðɛɫ/ /muˈðɛɫ/ n masc
μακέτα

modern /moˈðɛɾn/ /muˈðɛrn/ adj masc
μοντέρνος
Relatiu al temps present o recent.

modernisme /mo.ðeɾˈniz.me/ /mo.ðəɾˈniz.mə/ /mu.ðərˈniz.mə/ n masc
νεωτερισμός
Tendència a desprendre’s de les tradicions adoptant gustos i idees moderns.
(sovint en majúscula) Moviment cultural occidental, especialment arquitectònic i decoratiu, de final del segle XIX i principi del segle XX, caracteritzat per l'ús de formes i motius molt innovadors.

modernitzar /mo.ðer.niˈd͡za/ /mo.ðeɾ.niˈza/ /mo.ðeɾ.niˈzaɾ/ /mo.ðəɾ.niˈd͡za/ /mu.ðər.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) modernitz modernitza modernitzada modernitzades modernitzam modernitzant modernitzar modernitzara modernitzaran modernitzarem modernitzaren modernitzares modernitzareu modernitzaria modernitzarien modernitzaries modernitzarà modernitzaràs modernitzaré modernitzaríem modernitzaríeu modernitzassen modernitzasses modernitzassin modernitzassis modernitzat modernitzats modernitzau modernitzava modernitzaven modernitzaves modernitze modernitzem modernitzen modernitzes modernitzessen modernitzesses modernitzessin modernitzessis modernitzeu modernitzi modernitzin modernitzis modernitzo modernitzà modernitzàrem modernitzàreu modernitzàs modernitzàssem modernitzàsseu modernitzàssim modernitzàssiu modernitzàvem modernitzàveu modernitzés modernitzéssem modernitzésseu modernitzéssim modernitzéssiu modernitzí occ sept val v
εκμοντερνίζω

modificació /mo.ði.fi.ka.siˈo/ /mo.ði.fi.kə.siˈo/ /mu.ði.fi.kə.siˈo/ n fem
τροπολογία

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) modific modifica modificada modificades modificam modificant modificar modificara modificaran modificarem modificaren modificares modificareu modificaria modificarien modificaries modificarà modificaràs modificaré modificaríem modificaríeu modificassen modificasses modificassin modificassis modificat modificats modificau modificava modificaven modificaves modifico modificà modificàrem modificàreu modificàs modificàssem modificàsseu modificàssim modificàssiu modificàvem modificàveu modifique modifiquem modifiquen modifiques modifiquessen modifiquesses modifiquessin modifiquessis modifiqueu modifiqui modifiquin modifiquis modifiqués modifiquéssem modifiquésseu modifiquéssim modifiquéssiu modifiquí occ sept val v
μετατρέπω

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ n fem
μετριοφροσύνη

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ n fem
μεφίτιδα

moixera de pastor n fem
σουρβιά η δυσεντερική

mol /ˈmɔɫ/ n masc
γραμμομόριο
Unitat de mesura de quantitat de substància que equival a la constant d'Avogadro.

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ n fem
μυλόπετρα
Pedra rodona i plana del molí.
Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ bal mol molc moldran moldre moldrem moldreu moldria moldrien moldries moldrà moldràs moldré moldríem moldríeu molem molen molent moleu molga molguem molguen molguera molgueren molgueres molgues molguessen molguesses molguessin molguessis molgueu molgui molguin molguis molgué molguérem molguéreu molgués molguéssem molguésseu molguéssim molguéssiu molguí molia molien molies mols molíem molíeu mòlt mòlta mòltes mòlts occ val v
αλέθω

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) molest molesta molestada molestades molestam molestant molestar molestara molestaran molestarem molestaren molestares molestareu molestaria molestarien molestaries molestarà molestaràs molestaré molestaríem molestaríeu molestassen molestasses molestassin molestassis molestat molestats molestau molestava molestaven molestaves moleste molestem molesten molestes molestessen molestesses molestessin molestessis molesteu molesti molestin molestis molesto molestà molestàrem molestàreu molestàs molestàssem molestàsseu molestàssim molestàssiu molestàvem molestàveu molestés molestéssem molestésseu molestéssim molestéssiu molestí occ sept val v
ενοχλώ

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ n masc
μολυβδαίνιο

moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ n masc
μυλωνάς

moll adj masc
υγρός
Ple d'aigua.

moll n masc
μεδούλι
Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.
αποβάθρα
Obra construïda a la riba d'aigües navegables per amarrar embarcacions i poder embarcar i desembarcar.

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ n fem
ψίχουλο
Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.
ελατήριο
Peça metàl·lica pensada perquè es pugui deformar en fer-hi força, però que quan la força de pressió desapareix, la peça torna a la seva forma original, arrossegant, si s'escau, alguna altra peça. Típicament, consisteix en un filferro torçat en alguna forma d'espiral.

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ n fem
βρύο μούσκλο
Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ adj
πολλά
En gran quantitat o nombre.

mol·lusc /moɫˈɫusk/ /moˈɫusk/ /muɫˈɫusk/ /muˈɫusk/ n masc
μαλάκιο

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ n fem
μόριο
Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ n masc
μύλος

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ n masc
στιγμή

momificar /mo.mi.fiˈka/ /mo.mi.fiˈkaɾ/ /mu.mi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) momific momifica momificada momificades momificam momificant momificar momificara momificaran momificarem momificaren momificares momificareu momificaria momificarien momificaries momificarà momificaràs momificaré momificaríem momificaríeu momificassen momificasses momificassin momificassis momificat momificats momificau momificava momificaven momificaves momifico momificà momificàrem momificàreu momificàs momificàssem momificàsseu momificàssim momificàssiu momificàvem momificàveu momifique momifiquem momifiquen momifiques momifiquessen momifiquesses momifiquessin momifiquessis momifiqueu momifiqui momifiquin momifiquis momifiqués momifiquéssem momifiquésseu momifiquéssim momifiquéssiu momifiquí occ sept val v
ταριχεύω

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ n fem
μοναρχία
Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ n fem
κέρμα νόμισμα

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ n masc
πορτοφόλι
Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ n masc
μοναστήρι μονή

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ adj masc
νομισματικός

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ n fem
φασόλι

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ n masc
μογγολικά
(masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

moniato /mo.niˈa.to/ /mu.niˈa.tu/ n masc
γλυκοπατάτα

monitor /mo.niˈto/ /mo.niˈtoɾ/ /mu.niˈto/ n masc
οθόνη
Aparell per supervisar gravacions.

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ n fem
μοναχή

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ n masc
μοναχός

monologar /mo.no.ɫoˈɣa/ /mo.no.ɫoˈɣaɾ/ /mu.nu.ɫuˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) monolog monologa monologada monologades monologam monologant monologar monologara monologaran monologarem monologaren monologares monologareu monologaria monologarien monologaries monologarà monologaràs monologaré monologaríem monologaríeu monologassen monologasses monologassin monologassis monologat monologats monologau monologava monologaven monologaves monologo monologue monologuem monologuen monologues monologuessen monologuesses monologuessin monologuessis monologueu monologui monologuin monologuis monologués monologuéssem monologuésseu monologuéssim monologuéssiu monologuí monologà monologàrem monologàreu monologàs monologàssem monologàsseu monologàssim monologàssiu monologàvem monologàveu occ sept val v
μονολογώ

monopatí /mo.no.paˈti/ /mo.no.pəˈti/ /mu.nu.pəˈti/ n masc
σκέιτμπορντ

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ n masc
τέρας

monsó /monˈso/ /munˈso/ n masc
μουσώνας

montenegrí /mon.te.neˈɣɾi/ /mon.tə.nəˈɣɾi/ /mun.tə.nəˈɣɾi/ adj masc
Μαυροβούνια
Relatiu o pertanyent a Montenegro.

montenegrí /mon.te.neˈɣɾi/ /mon.tə.nəˈɣɾi/ /mun.tə.nəˈɣɾi/ n masc
Μαυροβούνια
Persona que habita o és originària de Montenegro.
Persona que pertany al grup ètnic dels montenegrins.

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ n masc
μνημείο

monumental /mo.nu.menˈtaɫ/ /mo.nu.mənˈtaɫ/ /mu.nu.mənˈtaɫ/ adj
μνημειώδης

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ adj
ηθικός

moralitat n fem
ηθική

moralment /moˌɾaɫˈmen/ /moˌɾaɫˈment/ /muˌɾaɫˈmen/ adv
ηθικά

mordassa /moɾˈða.sa/ /moɾˈða.sə/ /murˈda.sə/ /murˈða.sə/ n fem
φίμωτρο
Element emprat per impedir de parlar a algú.

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ n fem
σμέρνα
(peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ n masc
μόρφημα

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ n fem
μορφολογία

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ alg bal mor mora moren mores mori moria morien mories moriguem morigueu morim morin morint morir morira moriran morirem moriren morires morireu moriria moririen moriries morirà moriràs moriré moriríem moriríeu moris morissen morisses morissin morissis moriu moro mors mort morta mortes morts morí moríem moríeu morírem moríreu morís moríssem morísseu moríssim moríssiu muir muira muiren muires muiri muirin muiris n-occ sept val v
πεθαίνω αποβιώνω
Deixar d'existir, cessar.

morrejar /mo.reˈd͡ʒa/ /mo.reˈd͡ʒaɾ/ /mo.reˈʒa/ /mo.rəˈd͡ʒa/ /mu.rəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) morrege morregem morregen morreges morregessen morregesses morregessin morregessis morregeu morregi morregin morregis morregés morregéssem morregésseu morregéssim morregéssiu morregí morreig morreja morrejada morrejades morrejam morrejant morrejar morrejara morrejaran morrejarem morrejaren morrejares morrejareu morrejaria morrejarien morrejaries morrejarà morrejaràs morrejaré morrejaríem morrejaríeu morrejassen morrejasses morrejassin morrejassis morrejat morrejats morrejau morrejava morrejaven morrejaves morrejo morrejà morrejàrem morrejàreu morrejàs morrejàssem morrejàsseu morrejàssim morrejàssiu morrejàvem morrejàveu occ sept val v
φασώνομαι
(col·loquial, també pronominal) Besar a algú a la boca persistentment.

morsa /ˈmor.sə/ /ˈmoɾ.sa/ n fem
θαλάσσιος ίππος

mort adj masc
νεκρός θάνατος
Que no viu.
νεκρός πεθαμένος
(esports de pilota) Dit de la pilota, la bola, el volant o el disc que no està en condicions de ser jugat en el transcurs d'un partit o una partida.

mort n fem
θάνατος θανατάς
Fi de la vida.

mort sobtada n fem
αιφνίδιος θάνατος
(golf) Sistema de desempat de determinades competicions consistent en l'eliminació successiva del perdedor de cada forat a mesura que es van jugant els diversos forats.

mortadel·la /mor.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫɛ/ /moɾ.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.təˈðɛɫ.ɫə/ /mur.təˈðɛ.ɫə/ /mur.təˈðɛɫ.ɫə/ n fem
μορταδέλα

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ adj
θανάσιμος
Que pot morir.
Que pot matar, letal.

mortalitat /moɾ.ta.ɫiˈtat/ /mur.tə.ɫiˈtat/ n fem
θνησιμότητα

mosca /ˈmos.kə/ n fem
μύγα
Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ n masc
μοσκόβιο

moscovita /mos.koˈvi.ta/ /mos.koˈvi.tə/ /mos.koˈβi.ta/ /mus.kuˈvi.tə/ /mus.kuˈβi.tə/ adj neut
Μοσχοβίτης
Relatiu o pertanyent a Moscou o a Moscòvia.

moscovita /mos.koˈvi.ta/ /mos.koˈvi.tə/ /mos.koˈβi.ta/ /mus.kuˈvi.tə/ /mus.kuˈβi.tə/ n neut
Μοσχοβίτης
Persona que habita o és originària de Moscou o a Moscòvia.

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ n masc
μουσκέτο

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ n masc
κουνούπι
Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossegada /mo.seˈɣa.ða/ /mo.səˈɣa.ðə/ /mu.səˈɣa.ðə/ n fem
δάγκωμα
Acció i efecte de mossegar.

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mosseg mossega mossegada mossegades mossegam mossegant mossegar mossegara mossegaran mossegarem mossegaren mossegares mossegareu mossegaria mossegarien mossegaries mossegarà mossegaràs mossegaré mossegaríem mossegaríeu mossegassen mossegasses mossegassin mossegassis mossegat mossegats mossegau mossegava mossegaven mossegaves mossego mossegue mosseguem mosseguen mossegues mosseguessen mosseguesses mosseguessin mosseguessis mossegueu mossegui mosseguin mosseguis mossegués mosseguéssem mosseguésseu mosseguéssim mosseguéssiu mosseguí mossegà mossegàrem mossegàreu mossegàs mossegàssem mossegàsseu mossegàssim mossegàssiu mossegàvem mossegàveu occ sept val v
δαγκώνω
Clavar les dents en alguna cosa.

most /ˈmost/ n masc
μούστος

mostassa /mosˈta.sə/ /musˈta.sə/ n fem
μουστάρδα

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ n masc
μουστάκι

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ n fem
νυφίτσα

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ n fem
δείγμα
(estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.

mostra aleatòria n fem
τυχαίο δείγμα

mostratge /mosˈtɾa.d͡ʒe/ /mosˈtɾa.d͡ʒə/ /musˈtɾa.d͡ʒə/ n masc
δειγματοληψία

mot n masc
λέξη

motivació /mo.ti.va.siˈo/ /mo.ti.və.siˈo/ /mo.ti.βa.siˈo/ /mu.ti.və.siˈo/ /mu.ti.βə.siˈo/ n fem
προθυμία κίνητρο

motlle /ˈmɔɫ.ɫe/ /ˈmɔɫ.ɫə/ /ˈmɔʎ.ʎe/ /ˈmɔʎ.ʎə/ n masc
καλούπι

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ n fem
μοτοσικλέτα

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ n masc
μηχανή κινητήρας
Màquina que genera un moviment.

mots encreuats n masc
σταυρόλεξα

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ n fem
σακίδιο

motí /moˈti/ /muˈti/ n masc
ανταρσία

moure /ˈmɔw.ɾe/ bal moc moem moeu moga moguda mogudes moguem moguen moguera mogueren mogueres mogues moguessen moguesses moguessin moguessis mogueu mogui moguin moguis mogut moguts mogué moguérem moguéreu mogués moguéssem moguésseu moguéssim moguéssiu moguí mou mouen mouran moure mourem moureu mouria mourien mouries mourà mouràs mouré mouríem mouríeu mous movem movent moveu movia movien movies movíem movíeu occ val v
κινώ
Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ n masc
κίνηση κίνημα
Acció de moure.

mudar /muˈða/ /muˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mud muda mudada mudades mudam mudant mudar mudara mudaran mudarem mudaren mudares mudareu mudaria mudarien mudaries mudarà mudaràs mudaré mudaríem mudaríeu mudassen mudasses mudassin mudassis mudat mudats mudau mudava mudaven mudaves mude mudem muden mudes mudessen mudesses mudessin mudessis mudeu mudi mudin mudis mudo mudà mudàrem mudàreu mudàs mudàssem mudàsseu mudàssim mudàssiu mudàvem mudàveu mudés mudéssem mudésseu mudéssim mudéssiu mudí occ sept val v
μετακομίζω
Canviar de domicili.

mugró n masc
ρώγα θηλή

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ n fem
σύζυγος

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ n fem
πρόστιμο

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) mult multa multada multades multam multant multar multara multaran multarem multaren multares multareu multaria multarien multaries multarà multaràs multaré multaríem multaríeu multassen multasses multassin multassis multat multats multau multava multaven multaves multe multem multen multes multessen multesses multessin multessis multeu multi multin multis multo multà multàrem multàreu multàs multàssem multàsseu multàssim multàssiu multàvem multàveu multés multéssem multésseu multéssim multéssiu multí occ sept val v
επιβάλλω πρόστιμο

multiculturalisme /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾaˈɫiz.me/ /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾəˈɫiz.mə/ n masc
πολυπολιτισμικότητα

multimèdia /muɫ.tiˈmɛ.ði.a/ /muɫ.tiˈmɛ.ði.ə/ multimèdia multimèdies adj
πολυμέσο

multiplicació /muɫ.ti.pli.ka.siˈo/ /muɫ.ti.pɫi.kə.siˈo/ n fem
πολλαπλασιασμός

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) multiplic multiplica multiplicada multiplicades multiplicam multiplicant multiplicar multiplicara multiplicaran multiplicarem multiplicaren multiplicares multiplicareu multiplicaria multiplicarien multiplicaries multiplicarà multiplicaràs multiplicaré multiplicaríem multiplicaríeu multiplicassen multiplicasses multiplicassin multiplicassis multiplicat multiplicats multiplicau multiplicava multiplicaven multiplicaves multiplico multiplicà multiplicàrem multiplicàreu multiplicàs multiplicàssem multiplicàsseu multiplicàssim multiplicàssiu multiplicàvem multiplicàveu multiplique multipliquem multipliquen multipliques multipliquessen multipliquesses multipliquessin multipliquessis multipliqueu multipliqui multipliquin multipliquis multipliqués multipliquéssem multipliquésseu multipliquéssim multipliquéssiu multipliquí occ sept val v
πολλαπλασιάζω

mundialment /mun.diˌaɫˈmen/ /mun.diˌaɫˈment/ adv
παγκοσμίως

municipi n masc
δήμος

munició /mu.ni.siˈo/ n fem
πολεμοφόδια

munt /ˈmun/ /ˈmunt/ n masc
σωρός
(per extensió) Pila de coses (coses que s'apilen fent forma de muntanya).

muntanya /munˈta.ɲa/ n fem
όρος βουνό

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ adj masc
βουνίσιος

munyir /muˈɲi/ /muˈɲiɾ/ alg bal muny munya munyen munyes munyi munyia munyida munyides munyien munyies munyiguem munyigueu munyim munyin munyint munyir munyira munyiran munyirem munyiren munyires munyireu munyiria munyirien munyiries munyirà munyiràs munyiré munyiríem munyiríeu munyis munyissen munyisses munyissin munyissis munyit munyits munyiu munyo munys munyí munyíem munyíeu munyírem munyíreu munyís munyíssem munyísseu munyíssim munyíssiu occ sept val v
αρμέγω

mur /ˈmu/ /ˈmuɾ/ n masc
τείχος
Paret gruixuda.

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ n fem
τείχος
Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.

murmurar /mur.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) murmur murmura murmurada murmurades murmuram murmurant murmurar murmurara murmuraran murmurarem murmuraren murmurares murmurareu murmuraria murmurarien murmuraries murmurarà murmuraràs murmuraré murmuraríem murmuraríeu murmurassen murmurasses murmurassin murmurassis murmurat murmurats murmurau murmurava murmuraven murmuraves murmure murmurem murmuren murmures murmuressen murmuresses murmuressin murmuressis murmureu murmuri murmurin murmuris murmuro murmurà murmuràrem murmuràreu murmuràs murmuràssem murmuràsseu murmuràssim murmuràssiu murmuràvem murmuràveu murmurés murmuréssem murmurésseu murmuréssim murmuréssiu murmurí occ sept val v
μουρμούρισμα

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ n fem
μούσα

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ n masc
μύδι

musell n masc
ρύγχος

museu /muˈzew/ n masc
μουσείο
Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

musical n masc
μιούζικαλ
Espectacle teatral amb música i cançons.

mussol n masc
κουκουβάγια
Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).

musulmà /mu.zuɫˈma/ adj masc
μουσουλμάνος μουσουλμανικός
Relatiu a l'Islam.

musulmà /mu.zuɫˈma/ n masc
μουσουλμάνος μουσουλμανικός
Persona seguidora de l'Islam

mut /ˈmut/ adj masc
άλαλος

muó n masc
μιόνιο

mà n fem
γέρι χέρι
(anatomia) Part final del braç, dividida en dits.

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ n fem
μαγεία

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ adj masc
μαγικός

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ n masc
χειρολαβή
Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.

mànega /ˈma.ne.ɣa/ n fem
λάστιχο
Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.
υδροστρόβιλος
Tornado format sobre la superfície de l'aigua.

màniga n fem
μανίκι

màquia /ˈma.ki.a/ /ˈma.ki.ə/ n fem
θαμνώνες

màquina /ˈma.ki.na/ n fem
μηχανή μηχάνημα

màquina de cosir n fem
ραπτομηχανή

màrqueting /ˈmar.kə.tiŋ/ /ˈmaɾ.ke.tiŋ/ /ˈmaɾ.kə.tiŋk/ n masc
αγοραία προώθηση

màrtir /ˈmar.tir/ n neut
μάρτυρας

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ n fem
μορμολύκειο μάσκα
Careta per amagar o cobrir el rostre.

màstil /ˈmas.tiɫ/ n masc
κατάρτι

màxim /ˈmak.sim/ adj masc
άκρον άωτον

mèdic adj masc
ιατρικός
Que té relació amb la medicina.

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ n masc
μέθοδος

mèu /ˈmɛw/ Interjection
νιάου

més adv
περισσότερος
Diferència comparativa per excés.

més n masc
συν
(aritmètica) El signe + usat per l'operació d'addició i per indicar els nombres positius.

mínim /ˈmi.nim/ adj masc
ελάχιστο όριο

mític /ˈmi.tik/ adj masc
μυθικός

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ n masc
κινητός
Telèfon mòbil.

mòdem /ˈmɔ.ðem/ n masc
διαποδιαμορφωτής

mòdul n masc
δομοστοιχείο

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ n fem
μούμια

món n masc
κόσμος
Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ n fem
μούρο
Fruit de la morera.

múscul n masc
μυς

músic /ˈmu.zik/ n masc
μουσικός

música /ˈmu.zi.ka/ n fem
μουσική
Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ n masc
μύρτιλο

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ adj
εθνικός

nacionalisme /na.si.o.naˈɫiz.me/ /nə.si.o.nəˈɫiz.mə/ /nə.si.u.nəˈɫiz.mə/ n masc
εθνικισμός

nacionalista /na.si.o.naˈɫis.ta/ /na.si.o.naˈɫis.te/ /nə.si.o.nəˈɫis.tə/ /nə.si.u.nəˈɫis.tə/ adj
εθνικίστρια
Relatiu o pertanyent al nacionalisme.

nacionalista /na.si.o.naˈɫis.ta/ /na.si.o.naˈɫis.te/ /nə.si.o.nəˈɫis.tə/ /nə.si.u.nəˈɫis.tə/ n neut
εθνικίστρια
Partidari del nacionalisme.

nacionalitzar /na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /na.si.o.na.ɫiˈza/ /na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ /nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) nacionalitz nacionalitza nacionalitzada nacionalitzades nacionalitzam nacionalitzant nacionalitzar nacionalitzara nacionalitzaran nacionalitzarem nacionalitzaren nacionalitzares nacionalitzareu nacionalitzaria nacionalitzarien nacionalitzaries nacionalitzarà nacionalitzaràs nacionalitzaré nacionalitzaríem nacionalitzaríeu nacionalitzassen nacionalitzasses nacionalitzassin nacionalitzassis nacionalitzat nacionalitzats nacionalitzau nacionalitzava nacionalitzaven nacionalitzaves nacionalitze nacionalitzem nacionalitzen nacionalitzes nacionalitzessen nacionalitzesses nacionalitzessin nacionalitzessis nacionalitzeu nacionalitzi nacionalitzin nacionalitzis nacionalitzo nacionalitzà nacionalitzàrem nacionalitzàreu nacionalitzàs nacionalitzàssem nacionalitzàsseu nacionalitzàssim nacionalitzàssiu nacionalitzàvem nacionalitzàveu nacionalitzés nacionalitzéssem nacionalitzésseu nacionalitzéssim nacionalitzéssiu nacionalitzí occ sept val v
πολιτογραφώ

nació /na.siˈo/ n fem
έθνος
Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).

nacre /ˈna.kɾe/ /ˈna.kɾə/ n masc
φίλντισι

nadala /naˈða.ɫa/ /nəˈða.ɫə/ n fem
κάλαντα

nadalenc /na.ðaˈɫeŋ/ /na.ðaˈɫeŋk/ /nə.ðəˈɫəŋk/ /nə.ðəˈɫɛŋ/ /nə.ðəˈɫɛŋk/ adj masc
χριστουγεννιάτικος

nadó /naˈðo/ /nəˈðo/ n masc
μωρό

naixement n masc
γέννα

nan /ˈnan/ adj
νάνος

nansa /ˈnan.sa/ /ˈnan.sə/ n fem
ψαροκόφινο
Mena de gàbia, generalment feta de vímet, que es fa servir com a parany per pescar.

nap n masc
γογγύλι
Planta de la família de les crucíferes (Brassica napus) que es conrea per la seva arrel comestible i les seves llavors.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ adj masc
ναπολιτάνικος
Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ n masc
ναπολιτάνικος
Persona que habita o és originària de Nàpols.

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ n masc
ρουθούνι

narració /na.ra.siˈo/ /nə.rə.siˈo/ n fem
αφήγηση

narval /narˈβaɫ/ /naɾˈvaɫ/ /naɾˈβaɫ/ /nərˈbaɫ/ /nəɾˈvaɫ/ n masc
φάλαινα νάρβαλ

nas n masc
μύτη
En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nata /ˈna.tə/ n fem
ανθόγαλα
Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ n fem
κολύμβηση

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ n fem
γλουτός

natura /naˈtu.ɾa/ n fem
φύση
Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ adj
φυσικός
Relatiu a la natura.

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ adv
φυσικά

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ adj masc
Ναζωραίος
Relatiu o pertanyent a Natzaret.

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ n masc
Ναζωραίος
Persona que habita o és originària de Natzaret.
Imatge de Jesucrist portant la creu durant el via crucis.
Penitent durant una processó de setmana santa, típicament vestit amb una túnica morada.

nau n fem
καράβι
Embarcació.
Vehicle aeri o espacial.
ναυς
(arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ n masc
ναυάγιο

navalla /naˈva.ʎa/ /naˈβa.ʎa/ /nəˈva.ʎə/ /nəˈβa.ʎə/ n fem
ξυράφι
Ganivet de fulla giratòria que es pot amagar dins el mànec.

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ n fem
ναυσιπλοΐα

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) naveg navega navegada navegades navegam navegant navegar navegara navegaran navegarem navegaren navegares navegareu navegaria navegarien navegaries navegarà navegaràs navegaré navegaríem navegaríeu navegassen navegasses navegassin navegassis navegat navegats navegau navegava navegaven navegaves navego navegue naveguem naveguen navegues naveguessen naveguesses naveguessin naveguessis navegueu navegui naveguin naveguis navegués naveguéssem naveguésseu naveguéssim naveguéssiu naveguí navegà navegàrem navegàreu navegàs navegàssem navegàsseu navegàssim navegàssiu navegàvem navegàveu occ sept val v
πλέω

nazi /ˈna.zi/ n neut
ναζί

naïf /naˈif/ /nəˈif/ adj
ναΐφ

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ n fem
ανεψιά ανιψιά

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ n masc
ανιψιός ανεψιός

necessari /ne.seˈsa.ɾi/ adj masc
απαραίτητος

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) necessit necessita necessitada necessitades necessitam necessitant necessitar necessitara necessitaran necessitarem necessitaren necessitares necessitareu necessitaria necessitarien necessitaries necessitarà necessitaràs necessitaré necessitaríem necessitaríeu necessitassen necessitasses necessitassin necessitassis necessitat necessitats necessitau necessitava necessitaven necessitaves necessite necessitem necessiten necessites necessitessen necessitesses necessitessin necessitessis necessiteu necessiti necessitin necessitis necessito necessità necessitàrem necessitàreu necessitàs necessitàssem necessitàsseu necessitàssim necessitàssiu necessitàvem necessitàveu necessités necessitéssem necessitésseu necessitéssim necessitéssiu necessití occ sept val v
χρειάζομαι

necessàriament /ne.seˌsa.ɾi.aˈmen/ /ne.seˌsa.ɾi.aˈment/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈmen/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈment/ adv
αναγκαστικά

necrosi /neˈkɾɔ.zi/ /nəˈkɾɔ.zi/ n fem
νέκρωση

necròpsia /neˈkɾɔp.si.a/ n fem
νεκροψία

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) ned neda nedada nedades nedam nedant nedar nedaran nedarem nedaren nedares nedareu nedaria nedarien nedaries nedarà nedaràs nedaré nedaríem nedaríeu nedassen nedasses nedassin nedassis nedat nedats nedau nedava nedaven nedaves nedem neden nedes nedessen nedesses nedessin nedessis nedeu nedi nedin nedis nedo nedà nedàrem nedàreu nedàs nedàssem nedàsseu nedàssim nedàssiu nedàvem nedàveu nedés nedéssem nedésseu nedéssim nedéssiu nedí sept v
κολυμπώ κολυμπάω

nefrologia /ne.fɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.fɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.fɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.fɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
νεφρολογία

nefropatia /ne.fɾo.paˈti.a/ /nə.fɾo.pəˈti.ə/ /nə.fɾu.pəˈti.ə/ n fem
νεφροπάθεια

negació /ne.ɣa.siˈo/ /nə.ɣə.siˈo/ n fem
άρνηση

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) neg nega negada negades negam negant negar negara negaran negarem negaren negares negareu negaria negarien negaries negarà negaràs negaré negaríem negaríeu negassen negasses negassin negassis negat negats negau negava negaven negaves nego negue neguem neguen negues neguessen neguesses neguessin neguessis negueu negui neguin neguis negués neguéssem neguésseu neguéssim neguéssiu neguí negà negàrem negàreu negàs negàssem negàsseu negàssim negàssiu negàvem negàveu occ sept val v
αρνούμαι
Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.

negatiu /ne.ɣaˈtiw/ /nə.ɣəˈtiw/ negativa adj masc
αρνητικός
Que no és positiu.
Pessimista.
En matemàtiques, nombre menor que zero.
Revers, oposat.

negligent /ne.ɣɫiˈd͡ʒen/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒent/ /ne.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒen/ /nə.ɣɫiˈʒent/ adj
αμελής

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ bal n-occ negligeix negligeixen negligeixes negligeixi negligeixin negligeixis negligeixo negligesc negligesqui negligesquin negligesquis negligia negligida negligides negligien negligies negligiguem negligigueu negligim negligint negligir negligira negligiran negligirem negligiren negligires negligireu negligiria negligirien negligiries negligirà negligiràs negligiré negligiríem negligiríeu negligisc negligisca negligisquen negligisques negligissen negligisses negligissin negligissis negligit negligits negligiu negligix negligixen negligixes negligixo negligí negligíem negligíeu negligírem negligíreu negligís negligíssem negligísseu negligíssim negligíssiu occ sept val v
παραμελώ
Deixar de tenir cura.
No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ n fem
αμέλεια

negociació /ne.ɣo.si.a.siˈo/ /nə.ɣo.si.ə.siˈo/ /nə.ɣu.si.ə.siˈo/ n fem
παζάρεμα

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) negocia negociada negociades negociam negociant negociar negociara negociaran negociarem negociaren negociares negociareu negociaria negociarien negociaries negociarà negociaràs negociaré negociaríem negociaríeu negociassen negociasses negociassin negociassis negociat negociats negociau negociava negociaven negociaves negocie negociem negocien negocies negociessen negociesses negociessin negociessis negocieu negocii negocio negocià negociàrem negociàreu negociàs negociàssem negociàsseu negociàssim negociàssiu negociàvem negociàveu negociés negociéssem negociésseu negociéssim negociéssiu negocií negociï negociïn negociïs occ sept val v
διαπραγματεύομαι
Fer negoci amb béns, mercaderies.
Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ adj masc
μαύρος μαύρο
Del color del carbó, fosc, sense blancor.

nen /ˈnen/ n masc
παιδί αγορακι
Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ n masc
νεοδύμιο

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
νεολογισμός

neonazi /ˌne.oˈna.zi/ /ˌnɛ.oˈna.zi/ /ˌnɛ.uˈna.zi/ adj
νεοναζί

neonazisme /ˌne.o.naˈziz.me/ /ˌnɛ.o.nəˈziz.mə/ /ˌnɛ.u.nəˈziz.mə/ n masc
νεοναζισμός

neptuni /nəpˈtu.ni/ n masc
ποσειδώνιο

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ n masc
νεύρο
Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.

nerviós /ner.βiˈos/ /neɾ.viˈos/ /neɾ.βiˈos/ /nər.biˈos/ /nəɾ.viˈos/ adj masc
αγχωμένος
Relatiu al nervi.
Dit d'algú que es mou molt, que canvia d'estat d'humor o que es mostra intranquil.

nespla /ˈnes.pɫa/ /ˈnes.pɫə/ n fem
μέσπιλο

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ adj masc
καθαρός
Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netbol n masc
νέτμπολ

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) netege netegem netegen neteges netegessen netegesses netegessin netegessis netegeu netegi netegin netegis netegés netegéssem netegésseu netegéssim netegéssiu netegí neteig neteja netejada netejades netejam netejant netejar netejara netejaran netejarem netejaren netejares netejareu netejaria netejarien netejaries netejarà netejaràs netejaré netejaríem netejaríeu netejassen netejasses netejassin netejassis netejat netejats netejau netejava netejaven netejaves netejo netejà netejàrem netejàreu netejàs netejàssem netejàsseu netejàssim netejàssiu netejàvem netejàveu occ sept val v
καθαρίζω

neu n fem
χιόνι

neula /ˈnew.ɫa/ /ˈnew.ɫə/ n fem
γκοφρέτα
Pasta de full enrotllada en canó feta de farina, sucre i essència.

neumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ n masc
λάστιχο

neuro- /ˈnew.ɾo/ /ˈnɛw.ɾo/ /ˈnɛw.ɾu/ prefix
νευρο-

neurociència /ˌnew.ɾo.siˈɛn.si.a/ /ˌnɛw.ɾo.siˈɛn.si.ə/ /ˌnɛw.ɾu.siˈɛn.si.ə/ n fem
νευροεπιστήμη

neurodegeneratiu /new.ɾo.ðe.d͡ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /new.ɾo.ðe.ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /nəw.ɾo.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ /nəw.ɾu.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ adj masc
νευροεκφυλιστικός

neurologia /new.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
νευρολογία

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ n fem
νευρώνας

neurosi /newˈɾɔ.zi/ /nəwˈɾɔ.zi/ n fem
νεύρωση

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ n fem
ουδετερότητα

neutralitzar /new.tɾa.ɫiˈd͡za/ /new.tɾa.ɫiˈza/ /new.tɾa.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) neutralitz neutralitza neutralitzada neutralitzades neutralitzam neutralitzant neutralitzar neutralitzara neutralitzaran neutralitzarem neutralitzaren neutralitzares neutralitzareu neutralitzaria neutralitzarien neutralitzaries neutralitzarà neutralitzaràs neutralitzaré neutralitzaríem neutralitzaríeu neutralitzassen neutralitzasses neutralitzassin neutralitzassis neutralitzat neutralitzats neutralitzau neutralitzava neutralitzaven neutralitzaves neutralitze neutralitzem neutralitzen neutralitzes neutralitzessen neutralitzesses neutralitzessin neutralitzessis neutralitzeu neutralitzi neutralitzin neutralitzis neutralitzo neutralitzà neutralitzàrem neutralitzàreu neutralitzàs neutralitzàssem neutralitzàsseu neutralitzàssim neutralitzàssiu neutralitzàvem neutralitzàveu neutralitzés neutralitzéssem neutralitzésseu neutralitzéssim neutralitzéssiu neutralitzí occ sept val v
εξουδετερώνω

neutrí n masc
νετρίνο

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ n masc
νετρόνιο

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ n fem
χιονόπτωση

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ v
χιονίζω

newton /ˈniw.ton/ n masc
νιούτον

neó /nəˈo/ n masc
νέο νέον

ni /ni/ /ˈni/ n fem
νι

nicaragüenc /ni.ka.ɾaˈɣweŋ/ /ni.ka.ɾaˈɣweŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwəŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋ/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋk/ adj masc
νικαραγουανός
Relatiu o pertanyent a Nicaragua.

nicaragüenc /ni.ka.ɾaˈɣweŋ/ /ni.ka.ɾaˈɣweŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwəŋk/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋ/ /ni.kə.ɾəˈɣwɛŋk/ n masc
νικαραγουανός
Persona que habita o és originària de Nicaragua.

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ n fem
νικοτίνη

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ n fem
νεκρομαντεία

nihoni n masc
νιχόνιο

nimfa /ˈniɱ.fa/ /ˈniɱ.fə/ n fem
νύμφη

nina /ˈni.na/ n fem
κούκλα
Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ningú /niŋˈɡu/ pronoun
κανένας

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ n masc
κούκλα
Joguina que representa una figura humana masculina.
(plural) Joguina que representa un animal.

ninot /niˈnɔt/ n masc
ανδρείκελο
Persona que es deixa dominar pels altres.

ninot de neu n masc
χιονάνθρωπος

niobi n masc
νιόβιο

nit n fem
νύχτα
Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ n masc
άζωτο

niu n masc
φωλιά
Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.
Indret arrecerat on els insectes, els rèptils i els rosegadors alimenten les cries.
Nucli on s’acumulen persones amb unes característiques comunes, especialment perilloses.
Gran quantitat, multitud.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ n masc
επίπεδο

no adv
όχι μη
Partícula de negació o contradicció.

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ n masc
νομπέλιο

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ adj
αριστοκρατικός
Relatiu o pertanyent a la noblesa.
Allò que és especialment digne i ètic.

noblesa /nobˈbɫe.za/ /nobˈbɫə.zə/ /noˈbɫe.za/ /noˈβɫe.za/ /nubˈbɫɛ.zə/ /nuˈβɫɛ.zə/ n fem
αριστοκρατία
Classe social formada per aquells que en una alguna època foren distingits amb un títol nobiliari. També els seus hereus quan el títol és hereditari.
Qualitat de noble (en qualsevol dels seus significats).

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ n fem
άποψη
concepte, idea

nocturn /nokˈtuɾn/ /nukˈturn/ adj masc
νυχτερινός

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ n masc
καρυδιά

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ n fem
κορίτσι

noli /ˈnɔ.ɫi/ n masc
ναύλος

nom /ˈnom/ n masc
όνομα
Apel·latiu personal.

nom propi n masc
κύριο όνομα

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ n masc
αριθμός

nombre atòmic n masc
ατομικός αριθμός

nomenclatura /no.meŋ.kɫaˈtu.ɾa/ /no.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ /nu.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ n fem
νομενκλατούρα

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ adj masc
ονομαστική

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ n masc
ονομαστική

només /noˈmes/ /nuˈmes/ adv
μόνο

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ n fem
νύφη

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ number
ενενήντα

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ number
ενενήντα πέντε

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ number
ενενήντα δύο

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ number
ενενήντα εννέα

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
ενενήντα τέσσαρες

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ number
ενενήντα επτά

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ number
ενενήντα έξ

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ number
ενενήντα τρείς

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ number
ενενήντα έν

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ number
ενενηκοστή

nord n masc
βορράς

nord-coreà /ˌnɔrk.ku.ɾeˈa/ /ˌnɔrt.ku.ɾeˈa/ /ˌnɔɾk.ko.ɾeˈa/ adj masc
Βορειοκορεάτης

nord-est /ˌnɔrˈtest/ n masc
Βορειοανατολικός

nord-nord-est /ˌnɔrdˌnɔrtˈest/ n masc
Βόρειος-Βορειοανατολικός

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ n masc
Βορειοδυτικός

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ n fem
κριτήριο

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ adj
φυσιολογικός
Que segueix una norma.

normalitat /noɾ.ma.ɫiˈtat/ /noɾ.mə.ɫiˈtat/ /nur.mə.ɫiˈtat/ n fem
κανονικότητα

normalització /nor.ma.ɫi.d͡za.siˈo/ /noɾ.ma.ɫi.za.siˈo/ /noɾ.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /nur.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
κανονικοποίηση

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ adv
κανονικά

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ noruega adj masc
νορβηγικά
Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ n masc
νορβηγικά
(només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ pronoun
εμείς

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ adj masc
μας

nostàlgia /nosˈtaɫ.d͡ʒi.a/ /nosˈtaɫ.ʒi.ə/ /nusˈtaɫ.ʒi.ə/ n fem
νοσταλγία

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ n fem
σημείωμα
Anotació ràpida, avís deixat a una altra persona, apunt.
νότα
Valoració, quantitativa o qualitativa, d'una assignatura, un examen, un exercici escolar, etc. amb vista a una avaluació educativa.
Cada un dels elements de l'escala musical.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ adj
αξιοσημείωτος
Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notari /noˈta.ɾi/ /nuˈta.ɾi/ n masc
συμβολαιογράφος

nou adj masc
νέος καινούργιος
Recent, modern, que implica novetat.

nou n fem
καρύδι
(botànica) Fruit o llavor de la noguera (Juglans regia); és mengívola i de forma molt rugosa.
(botànica) Tipus de fruit sec indehiscent.

nou number
εννέα εννιά
(cardinal) Vuit més un.

nounat /ˌnɔwˈnat/ adj masc
νεογέννητος

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ n fem
μυθιστόρημα

novel·lista /no.veɫˈɫis.ta/ /no.veɫˈɫis.te/ /no.vəɫˈɫis.tə/ /no.βeɫˈɫis.ta/ /no.βeɫˈɫis.te/ /no.βeˈɫis.ta/ /no.βeˈɫis.te/ /nu.vəɫˈɫis.tə/ /nu.βəɫˈɫis.tə/ /nu.βəˈɫis.tə/ n neut
μυθιστοριογράφος

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ n masc
Νοέμβριος
Onzè mes de l'any.

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ n masc
πρωτάρης

novè /noˈve/ /noˈvə/ /noˈβe/ /nuˈvɛ/ number
ένατος

nu adj masc
γυμνός
Sense roba o vestit.

nuclear /nu.kɫeˈar/ adj
πυρηνικός

nucleó n masc
νουκλεόνιο

nucli /ˈnu.kli/ n masc
πυρήνας

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ n fem
γυμνότητα

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) numer numera numerada numerades numeram numerant numerar numerara numeraran numerarem numeraren numerares numerareu numeraria numerarien numeraries numerarà numeraràs numeraré numeraríem numeraríeu numerassen numerasses numerassin numerassis numerat numerats numerau numerava numeraven numeraves numere numerem numeren numeres numeressen numeresses numeressin numeressis numereu numeri numerin numeris numero numerà numeràrem numeràreu numeràs numeràssem numeràsseu numeràssim numeràssiu numeràvem numeràveu numerés numeréssem numerésseu numeréssim numeréssiu numerí occ sept val v
αριθμώ

numismàtic n masc
νομισματικός

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ n fem
νομισματολογία
Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

numèric /nuˈmɛ.ɾik/ adj masc
αριθμητικός

nus n masc
κόμπος
Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nus gordià n masc
γόρδιος δεσμός

nutrició /nu.tɾi.siˈo/ n fem
διατροφή

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ n masc
γαμπρός

nyu /ˈɲu/ n masc
γκνου

nàusea /ˈnaw.ze.a/ n fem
ναυτία
(normalment en plural) Situació de malestar estomacal associada a la sensació de la proximitat del vòmit.

nàutic /ˈnaw.tik/ adj masc
ναυτικός

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ alg bal n-occ nada nades naix naixem naixen naixent naixeran naixerem naixeren naixeres naixereu naixeria naixerien naixeries naixerà naixeràs naixeré naixeríem naixeríeu naixes naixessin naixessis naixeu naixi naixia naixien naixies naixin naixis naixo naixé naixérem naixéreu naixés naixéssim naixéssiu naixí naixíem naixíeu nasc nasca nascuda nascudes nascut nascuts nasquem nasquen nasquera nasqueren nasqueres nasques nasquessen nasquesses nasquessin nasquessis nasqueu nasqué nasquérem nasquéreu nasqués nasquéssem nasquésseu nasquéssim nasquéssiu nasquí nat nats neix neixen neixes neixi neixin neixis neixo nesc nesqui nesquin nesquis néixer occ sept val v
γεννιέμαι
Sortir a llum del ventre de la mare.

nét n masc
εγγονός

néta /ˈne.ta/ n fem
εγγονή

níquel /ˈni.kəɫ/ n masc
νικέλιο

nòmina /ˈnɔ.mi.na/ /ˈnɔ.mi.nə/ n fem
μισθοδοσία
Full en el què s'anomena la quantitat de diners que rebrà un treballador a canvi del treball realitzat en un període de temps.

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ n masc
αριθμός
Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ n fem
νύφη

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ n masc
σύννεφο νέφος
Condensació d'aigua al cel.
σύννεφο
Espai d'internet per a desar arxius de manera que puguin ser consultats per l'usuari des de qualsevol lloc on hi hagi un ordinador.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ conjunction
ή
Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ n fem
όου

oasi /oˈa.zi/ /uˈa.zi/ n masc
όαση

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ bal n-occ obeeix obeeixen obeeixes obeeixi obeeixin obeeixis obeeixo obeesc obeesqui obeesquin obeesquis obeint obeir obeiran obeirem obeireu obeiria obeirien obeiries obeirà obeiràs obeiré obeiríem obeiríeu obeí obeíem obeíeu obeírem obeíreu obeís obeíssem obeísseu obeíssim obeíssiu obeïa obeïda obeïdes obeïen obeïes obeïguem obeïgueu obeïm obeïra obeïren obeïres obeïsc obeïsca obeïsquen obeïsques obeïssen obeïsses obeïssin obeïssis obeït obeïts obeïu obeïx obeïxen obeïxes obeïxo occ sept val v
υπακούω

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ n masc
οβελίσκος

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ adj masc
ανοιχτός

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ n fem
παχυσαρκία

objecte /obˈd͡ʒɛk.te/ /obˈʒɛk.tə/ /ubˈʒek.tə/ /ubˈʒɛk.tə/ n masc
αντικείμενο

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ adj masc
αντικειμενικός
Imparcial i no subjectiu.

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ n masc
στόχος
(militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.
αντικείμενο
Meta, fi o objecte sobre el que es dirigeix una acció.

objectivament /ob.d͡ʒekˌti.vaˈment/ /ob.d͡ʒekˌti.βaˈmen/ /ob.ʒəkˌti.vəˈment/ /ub.ʒəkˌti.vəˈmen/ /ub.ʒəkˌti.βəˈmen/ adv
αντικειμενικά

objectivitat /ob.d͡ʒek.ti.viˈtat/ /ob.d͡ʒek.ti.βiˈtat/ /ob.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.βiˈtat/ n fem
αντικειμενικότητα

oblada /oˈbɫa.ða/ /oˈbɫa.ðə/ /uˈbɫa.ðə/ /uˈβɫa.ðə/ n fem
μελανούρι

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) oblid oblida oblidada oblidades oblidam oblidant oblidar oblidara oblidaran oblidarem oblidaren oblidares oblidareu oblidaria oblidarien oblidaries oblidarà oblidaràs oblidaré oblidaríem oblidaríeu oblidassen oblidasses oblidassin oblidassis oblidat oblidats oblidau oblidava oblidaven oblidaves oblide oblidem obliden oblides oblidessen oblidesses oblidessin oblidessis oblideu oblidi oblidin oblidis oblido oblidà oblidàrem oblidàreu oblidàs oblidàssem oblidàsseu oblidàssim oblidàssiu oblidàvem oblidàveu oblidés oblidéssem oblidésseu oblidéssim oblidéssiu oblidí occ sept val v
ξεχνώ
No recordar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ n fem
υποχρέωση

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) oblig obliga obligada obligades obligam obligant obligar obligara obligaran obligarem obligaren obligares obligareu obligaria obligarien obligaries obligarà obligaràs obligaré obligaríem obligaríeu obligassen obligasses obligassin obligassis obligat obligats obligau obligava obligaven obligaves obligo obligue obliguem obliguen obligues obliguessen obliguesses obliguessin obliguessis obligueu obligui obliguin obliguis obligués obliguéssem obliguésseu obliguéssim obliguéssiu obliguí obligà obligàrem obligàreu obligàs obligàssem obligàsseu obligàssim obligàssiu obligàvem obligàveu occ sept val v
αναγκάζω

obligatori /o.bɫi.ɣaˈtɔ.ɾi/ /ob.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /u.βɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /ub.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ obligatòria adj masc
υποχρεωτικός

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ n masc
λησμονιά

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ adj masc
στενόμακρος

oboè /o.boˈe/ /o.boˈɛ/ /u.buˈɛ/ n masc
όμποε οξύαυλος

obreampolles /ˌɔ.bɾe.amˈpo.ʎes/ /ˌɔ.βɾəmˈpo.ʎəs/ n masc
ανοιχτήρι

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ alg bal obert oberta obertes oberts obr obre obren obres obri obria obrien obries obriguem obrigueu obrim obrin obrint obrir obrira obriran obrirem obriren obrires obrireu obriria obririen obriries obrirà obriràs obriré obriríem obriríeu obris obrissen obrisses obrissin obrissis obriu obro obrí obríem obríeu obrírem obríreu obrís obríssem obrísseu obríssim obríssiu occ sept val òbric òbriga òbriguen òbrigues v
ανοίγω

obscè /opˈse/ /upˈse/ /upˈsɛ/ adj masc
αισχρός

observació /op.ser.βa.siˈo/ /op.seɾ.va.siˈo/ /op.seɾ.βa.siˈo/ /op.səɾ.və.siˈo/ /up.sər.və.siˈo/ n fem
παρατήρηση
Acte o efecte d'observar.

observar /op.serˈβa/ /op.seɾˈvaɾ/ /op.seɾˈβaɾ/ /op.səɾˈva/ /up.sərˈba/ /up.səɾˈva/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) observ observa observada observades observam observant observar observara observaran observarem observaren observares observareu observaria observarien observaries observarà observaràs observaré observaríem observaríeu observassen observasses observassin observassis observat observats observau observava observaven observaves observe observem observen observes observessen observesses observessin observessis observeu observi observin observis observo observà observàrem observàreu observàs observàssem observàsseu observàssim observàssiu observàvem observàveu observés observéssem observésseu observéssim observéssiu observí occ sept val v
παρατηρώ
Seguir puntualment allò prescrit.
Mirar amb atenció.

obsessivament /op.seˌsi.vaˈment/ /op.seˌsi.βaˈmen/ /op.səˌsi.vəˈment/ /up.səˌsi.vəˈmen/ /up.səˌsi.βəˈmen/ adv
ιδεοληπτικά

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ n fem
ιδεοληψία

obsidiana /op.si.ðiˈa.na/ /op.si.ðiˈa.nə/ /up.si.ðiˈa.nə/ n fem
οψιδιανός

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ adj
απαρχαιωμένος

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ n masc
εμπόδιο

obvi /ˈɔb.bi/ /ˈɔb.vi/ /ˈɔb.vi/ òbvia adj masc
προφανής

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ adj masc
παχύσαρκος

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ n fem
χήνα εταχτόχηνα

ocarina /o.kaˈɾi.na/ /o.kəˈɾi.nə/ /u.kəˈɾi.nə/ n fem
οκαρίνα

ocasionalment /o.ka.zi.oˌnaɫˈmen/ /o.ka.zi.oˌnaɫˈment/ /o.kə.zi.oˌnaɫˈment/ /u.kə.zi.uˌnaɫˈmen/ adv
περιστασιακά

ocasió /o.ka.ziˈo/ /o.kə.ziˈo/ /u.kə.ziˈo/ n fem
ευκαιρία
Moment determinat, vegada, cop, cas.
Moment d'oportunitat.

occità /ok.siˈta/ /uk.siˈta/ n masc
οξιτανικά
(només singular) Llengua històricament parlada a l'Occitània.

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ n masc
πουλί πτηνό

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ n masc
ωκεανός

oceànic /o.seˈa.nik/ /u.seˈa.nik/ adj masc
ωκεάνιος
Pertanyent o relatiu als oceans.

ocra /ˈo.kɾa/ /ˈo.kɾə/ n fem
μπάμια

ocre /ˈɔ.kɾə/ n masc
ώχρα

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ n masc
Οκτώβριος Οκτώβρης
Desè mes de l'any.

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ n masc
οκτάγωνο

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ocup ocupa ocupada ocupades ocupam ocupant ocupar ocupara ocuparan ocuparem ocuparen ocupares ocupareu ocuparia ocuparien ocuparies ocuparà ocuparàs ocuparé ocuparíem ocuparíeu ocupassen ocupasses ocupassin ocupassis ocupat ocupats ocupau ocupava ocupaven ocupaves ocupe ocupem ocupen ocupes ocupessen ocupesses ocupessin ocupessis ocupeu ocupi ocupin ocupis ocupo ocupà ocupàrem ocupàreu ocupàs ocupàssem ocupàsseu ocupàssim ocupàssiu ocupàvem ocupàveu ocupés ocupéssem ocupésseu ocupéssim ocupéssiu ocupí sept val v
καταλαμβάνω
Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
Omplir un lloc o espai.
Exercir una ocupació.

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ n fem
ωδή

odi n masc
μίσος έχθρα

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ odia odiada odiades odiam odiant odiar odiara odiaran odiarem odiaren odiares odiareu odiaria odiarien odiaries odiarà odiaràs odiaré odiaríem odiaríeu odiassen odiasses odiassin odiassis odiat odiats odiau odiava odiaven odiaves odie odiem odien odies odiessen odiesses odiessin odiessis odieu odii odio odià odiàrem odiàreu odiàs odiàssem odiàsseu odiàssim odiàssiu odiàvem odiàveu odiés odiéssem odiésseu odiéssim odiéssiu odií odiï odiïn odiïs sept val v
μισώ

oest /oˈest/ /uˈest/ n masc
δύση

oest-nord-oest /oˌest /uˌest n masc
Δυτικός-Βορειοδυτικός

oest-sud-oest /oˌesˌsut.oˈest/ /oˌeˌsut.oˈest/ /uˌesˌsut.uˈest/ /uˌeˌsut.uˈest/ n masc
Δυτικός-Νοτιοδυτικός

ofegar /aw.feˈɣa/ /aw.feˈɣaɾ/ /o.feˈɣa/ /o.feˈɣaɾ/ /o.fəˈɣa/ /u.fəˈɣa/ /əw.fəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ ofeg ofega ofegada ofegades ofegam ofegant ofegar ofegara ofegaran ofegarem ofegaren ofegares ofegareu ofegaria ofegarien ofegaries ofegarà ofegaràs ofegaré ofegaríem ofegaríeu ofegassen ofegasses ofegassin ofegassis ofegat ofegats ofegau ofegava ofegaven ofegaves ofego ofegue ofeguem ofeguen ofegues ofeguessen ofeguesses ofeguessin ofeguessis ofegueu ofegui ofeguin ofeguis ofegués ofeguéssem ofeguésseu ofeguéssim ofeguéssiu ofeguí ofegà ofegàrem ofegàreu ofegàs ofegàssem ofegàsseu ofegàssim ofegàssiu ofegàvem ofegàveu sept val v
πνίγομαι
Impedir la respiració per immersió en aigua.

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ bal occ ofenc ofendran ofendre ofendrem ofendreu ofendria ofendrien ofendries ofendrà ofendràs ofendré ofendríem ofendríeu ofenem ofenen ofenent ofeneu ofenga ofenguem ofenguen ofenguera ofengueren ofengueres ofengues ofenguessen ofenguesses ofenguessin ofenguessis ofengueu ofengui ofenguin ofenguis ofengué ofenguérem ofenguéreu ofengués ofenguéssem ofenguésseu ofenguéssim ofenguéssiu ofenguí ofenia ofenien ofenies ofens ofeníem ofeníeu ofesa ofeses ofesos ofèn ofès ofén ofés val v
πικάρω

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ n fem
προσβολή

ofensiu /o.fenˈsiw/ /o.fənˈsiw/ /u.fənˈsiw/ adj masc
προσβλητικός

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ alg bal n-occ occ ofereix ofereixen ofereixes ofereixi ofereixin ofereixis ofereixo oferesc oferesqui oferesquin oferesquis oferia oferida oferides oferien oferies oferiguem oferigueu oferim oferint oferir oferira oferiran oferirem oferiren oferires oferireu oferiria oferirien oferiries oferirà oferiràs oferiré oferiríem oferiríeu oferisc oferisca oferisquen oferisques oferissen oferisses oferissin oferissis oferit oferits oferiu oferix oferixen oferixes oferixo ofert oferta ofertes oferts oferí oferíem oferíeu oferírem oferíreu oferís oferíssem oferísseu oferíssim oferíssiu sept val v
προσφέρομαι
Posar alguna cosa a disposició d'algú.

oferta /oˈfɛr.ta/ /oˈfɛɾ.ta/ /oˈfɛɾ.tə/ /oˈfɛɾ.tɛ/ /uˈfɛr.tə/ n fem
πρόταση
Producte que s’ofereix a millor preu.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ n masc
αξιωματικός
Càrrec militar de sergent en amunt.

oficina /o.fiˈsi.na/ /o.fiˈsi.nə/ /u.fiˈsi.nə/ n fem
γραφείο

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ n masc
ογκανέσσιο

ogre /ˈɔ.ɣɾe/ /ˈɔ.ɣɾə/ n masc
δράκοντας

oir /oˈi/ /oˈiɾ/ /uˈi/ bal n-occ occ oeix oeixen oeixes oeixi oeixin oeixis oeixo oesc oesqui oesquin oesquis oint oir oiran oirem oireu oiria oirien oiries oirà oiràs oiré oiríem oiríeu ou ouen ous oí oíem oíeu oírem oíreu oís oíssem oísseu oíssim oíssiu oïa oïda oïdes oïen oïes oïguem oïgueu oïm oïra oïren oïres oïsc oïsca oïsquen oïsques oïssen oïsses oïssin oïssis oït oïts oïu oïx oïxen oïxes oïxo sept val v
ακούω
sentir (amb l'oïda)
Atendre les al·legacions abans de dictar sentència.

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ n masc
όσφρηση

oli n masc
λάδι έλαιο
(normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ n fem
ολυμπιάδα

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ n fem
ελιά

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ n masc
ελαιόδεντρο

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ n fem
χύτρα

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ n fem
μυρωδιά άρωμα

olímpic /oˈɫim.pik/ /uˈɫim.pik/ adj masc
Ολυμπικός

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ n masc
λεύκα φτελιά

ombra /ˈom.bɾa/ n fem
σκιά ίσκιος
Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

omega /oˈme.ɣa/ /oˈmɛ.ɣə/ /uˈmɛ.ɣə/ n fem
ωμέγα

ometre /oˈme.tɾe/ /oˈmə.tɾə/ /uˈmɛ.tɾə/ bal occ omesa omeses omesos omet ometa ometem ometen ometent ometera ometeren ometeres ometes ometessen ometesses ometessin ometessis ometeu ometi ometia ometien ometies ometin ometis ometo ometran ometre ometrem ometreu ometria ometrien ometries ometrà ometràs ometré ometríem ometríeu omets ometé ometérem ometéreu ometés ometéssem ometésseu ometéssim ometéssiu ometí ometíem ometíeu omès omés sept val v
παραλείπω

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ n fem
παράλειψη
Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omniscient /om.ni.siˈen/ /om.ni.siˈent/ /om.nis.siˈent/ /um.ni.siˈen/ /um.nis.siˈen/ adj
παντογνώστης

on adv
πού

ona /ˈo.na/ n fem
κύμα

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ n fem
κύμα
Ona gran.
Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

oncle /ˈoŋ.kɫe/ n masc
θείος
Germà del pare o de la mare.

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ογκολογία

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ n fem
ονοματοποιία

onomatopeic /o.no.ma.toˈpɛjk/ /o.no.mə.toˈpɛjk/ /u.nu.mə.tuˈpɛjk/ adj masc
ηχομιμητικός

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ adv
οπουδήποτε

onze /ˈon.ze/ number
έντεκα

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ number
ενδέκατος

oníric /oˈni.ɾik/ /uˈni.ɾik/ adj
ονειρικός
Pertanyent o relatiu al somni.

opac /oˈpak/ /uˈpak/ adj masc
αδιαφανής

opció n fem
επιλογή
Elecció entre dues o més possibilitats.

operació /o.pe.ɾa.siˈo/ /o.pə.ɾə.siˈo/ /u.pə.ɾə.siˈo/ n fem
εγχείρηση
Intervenció quirúrgica realitzada per millorar la salut d'un malalt.

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ n fem
γνώμη

opinió pública /o.pi.niˌo /u.pi.niˌo n fem
κοινή γνώμη

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ n fem
ευκαιρία

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ adj masc
απέναντι

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ n fem
αντιπολίτευση
Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

optimisme /op.tiˈmiz.me/ /op.tiˈmiz.mə/ /up.tiˈmiz.mə/ n masc
αισιοδοξία

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ adj
αισιόδοξος
Persona que veu les coses de manera positiva

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ n masc
χρυσός χρυσάφι

orador /o.ɾaˈðo/ /o.ɾaˈðoɾ/ /o.ɾəˈðo/ /u.ɾəˈðo/ n masc
αγορητής

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ n masc
ουρακοτάγκος

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
ρητορική

orca /ˈɔr.ka/ /ˈɔr.kə/ /ˈɔɾ.ka/ /ˈɔɾ.kɔ/ n fem
όρκα

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ n masc
τάγμα

ordenar /or.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈnaɾ/ /oɾ.ðəˈna/ /ur.dəˈna/ /ur.ðəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ordena ordenada ordenades ordenam ordenant ordenar ordenara ordenaran ordenarem ordenaren ordenares ordenareu ordenaria ordenarien ordenaries ordenarà ordenaràs ordenaré ordenaríem ordenaríeu ordenassen ordenasses ordenassin ordenassis ordenat ordenats ordenau ordenava ordenaven ordenaves ordene ordenem ordenen ordenes ordenessen ordenesses ordenessin ordenessis ordeneu ordeni ordenin ordenis ordeno ordenà ordenàrem ordenàreu ordenàs ordenàssem ordenàsseu ordenàssim ordenàssiu ordenàvem ordenàveu ordenés ordenéssem ordenésseu ordenéssim ordenéssiu ordení ordén sept val v
διατάζω
Arranjar en un ordre.
Donar ordres, manar.
τακτοποιώ
Concedir un orde sagrat.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ n masc
κριθάρι

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ n masc
υπολογιστής κομπιούτερ

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ adj masc
κοινός

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n fem
διαταγή
Manament o prescripció d’una autoritat.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ n masc
τάξη διαταγή
Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ n fem
αυτί αφτί

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ n fem
χελιδόνι

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ n fem
ρίγανη
Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ n masc
ορφανός

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ n neut
χρυσοχόος

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ n masc
ορφανοτροφείο

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ n masc
οργανισμός

organista /oɾ.ɣaˈnis.ta/ /oɾ.ɣaˈnis.te/ /oɾ.ɣəˈnis.tə/ /ur.ɡəˈnis.tə/ /ur.ɣəˈnis.tə/ n neut
οργανίστας

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ n fem
οργάνωση οργανισμός
Acció i efecte d'organitzar o organitzar-se
(metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ organitz organitza organitzada organitzades organitzam organitzant organitzar organitzara organitzaran organitzarem organitzaren organitzares organitzareu organitzaria organitzarien organitzaries organitzarà organitzaràs organitzaré organitzaríem organitzaríeu organitzassen organitzasses organitzassin organitzassis organitzat organitzats organitzau organitzava organitzaven organitzaves organitze organitzem organitzen organitzes organitzessen organitzesses organitzessin organitzessis organitzeu organitzi organitzin organitzis organitzo organitzà organitzàrem organitzàreu organitzàs organitzàssem organitzàsseu organitzàssim organitzàssiu organitzàvem organitzàveu organitzés organitzéssem organitzésseu organitzéssim organitzéssiu organitzí sept val v
οργανώνω
Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ n masc
οργασμός

orgia /oɾˈd͡ʒi.a/ /oɾˈʒi.ə/ /urˈʒi.ə/ n fem
όργιο

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ n masc
όργανο εκκλησιαστικό όργανο

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ n masc
υπερηφάνεια

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ adj
περήφανος
Persona que té orgull.

orgànic /oɾˈɣa.nik/ /urˈɡa.nik/ /urˈɣa.nik/ adj masc
οργανικος

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ n masc
ανατολή

orientació /o.ɾi.en.ta.siˈo/ /o.ɾi.ən.tə.siˈo/ /u.ɾi.ən.tə.siˈo/ n fem
προσανατολισμός

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ adj
ανατολικός

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ n masc
αρχή

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ adj
αρχικός
Que es remunta a l’origen.
Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
πρωτότυπος
Creat des d'un punt de vista innovador.

originar /o.ɾi.d͡ʒiˈna/ /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɾ/ /o.ɾi.ʒiˈna/ /u.ɾi.ʒiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ origina originada originades originam originant originar originara originaran originarem originaren originares originareu originaria originarien originaries originarà originaràs originaré originaríem originaríeu originassen originasses originassin originassis originat originats originau originava originaven originaves origine originem originen origines originessen originesses originessin originessis origineu origini originin originis origino originà originàrem originàreu originàs originàssem originàsseu originàssim originàssiu originàvem originàveu originés originéssem originésseu originéssim originéssiu originí origín sept val v
γεννώ

orina /oˈɾi.na/ /oˈɾi.nə/ /uˈɾi.nə/ n fem
ούρα

orinar /o.ɾiˈna/ /o.ɾiˈnaɾ/ /u.ɾiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ orina orinada orinades orinam orinant orinar orinara orinaran orinarem orinaren orinares orinareu orinaria orinarien orinaries orinarà orinaràs orinaré orinaríem orinaríeu orinassen orinasses orinassin orinassis orinat orinats orinau orinava orinaven orinaves orine orinem orinen orines orinessen orinesses orinessin orinessis orineu orini orinin orinis orino orinà orinàrem orinàreu orinàs orinàssem orinàsseu orinàssim orinàssiu orinàvem orinàveu orinés orinéssem orinésseu orinéssim orinéssiu oriní orín sept val v
ουρώ

oriol /o.ɾiˈɔɫ/ /u.ɾiˈɔɫ/ n masc
συκοφάγος
Ocell passeriforme molt vistós, amb un groc brillant al cos i les ales i la cua principalment negra, de cant fort i aflautat amb un xiulet característic (Oriolus oriolus).

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ n masc
πλατύποδας

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ n fem
ορχήστρα

orquestrar /or.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾaɾ/ /oɾ.kəsˈtɾa/ /ur.kəsˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ orquestr orquestra orquestrada orquestrades orquestram orquestrant orquestrar orquestrara orquestraran orquestrarem orquestraren orquestrares orquestrareu orquestraria orquestrarien orquestraries orquestrarà orquestraràs orquestraré orquestraríem orquestraríeu orquestrassen orquestrasses orquestrassin orquestrassis orquestrat orquestrats orquestrau orquestrava orquestraven orquestraves orquestre orquestrem orquestren orquestres orquestressen orquestresses orquestressin orquestressis orquestreu orquestri orquestrin orquestris orquestro orquestrà orquestràrem orquestràreu orquestràs orquestràssem orquestràsseu orquestràssim orquestràssiu orquestràvem orquestràveu orquestrés orquestréssem orquestrésseu orquestréssim orquestréssiu orquestrí sept val v
ενορχηστρώνω

orquídia /oɾˈki.ði.ə/ /urˈki.ði.ə/ n fem
ορχιδέα

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ adj masc
ορθόδοξος
Relatiu o pertanyent a la ortodòxia.

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ n masc
ορθόδοξος
Individu membre o partidari d'una església ortodoxa.

ortodòxia /oɾ.toˈðɔk.si.a/ /oɾ.toˈðɔk.si.ə/ /ur.tuˈðɔk.si.ə/ n fem
ορθοδοξία

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
ορθογραφία

orwel·lià /oɾ.we.ɫiˈa/ /oɾ.weɫ.ɫiˈa/ /oɾ.wəɫ.ɫiˈa/ /ur.wə.ɫiˈa/ /ur.wəɫ.ɫiˈa/ adj masc
οργουελικός
(literatura) Corresponent o pertanyent a George Orwell o a la seva obra.

os /ˈos/ n masc
οστό κόκκαλο
Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ oscil oscil·la oscil·lada oscil·lades oscil·lam oscil·lant oscil·lar oscil·lara oscil·laran oscil·larem oscil·laren oscil·lares oscil·lareu oscil·laria oscil·larien oscil·laries oscil·larà oscil·laràs oscil·laré oscil·laríem oscil·laríeu oscil·lassen oscil·lasses oscil·lassin oscil·lassis oscil·lat oscil·lats oscil·lau oscil·lava oscil·laven oscil·laves oscil·le oscil·lem oscil·len oscil·les oscil·lessen oscil·lesses oscil·lessin oscil·lessis oscil·leu oscil·li oscil·lin oscil·lis oscil·lo oscil·là oscil·làrem oscil·làreu oscil·làs oscil·làssem oscil·làsseu oscil·làssim oscil·làssiu oscil·làvem oscil·làveu oscil·lés oscil·léssem oscil·lésseu oscil·léssim oscil·léssiu oscil·lí sept val v
ταλαντεύομαι
Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi n masc
όσμιο

osmòtic /ozˈmɔ.tik/ /uzˈmɔ.tik/ adj masc
ωσμωτικός

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ n neut
όμηρος

ostentació /os.ten.ta.siˈo/ /os.tən.tə.siˈo/ /us.tən.tə.siˈo/ n masc
επίδειξη

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ n fem
στρείδι

otitis /oˈti.tis/ /uˈti.tis/ n fem
ωτίτιδα

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ adj masc
οθωμανικός
Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ n masc
Οθωμανός
Persona que habita o és originària de l'Imperi Otomà.
Persona originària dels pobles turcs de l'Àsia Central

otorinolaringologia /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋ.ɡu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ωτορινολαρυγγολογία

otorinolaringòleg /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋˈɡɔ.ɫek/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ n masc
ωτορινολαρυγγολόγος

ou /ˈow/ n masc
αβγό
Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
(col·loquial) testicle
αβγό αυγό
(aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.

ou de Pasqua /ˌɔw.ðəˈpas.kwə/ n masc
πασχαλινό αβγό

ou ferrat n masc
τηγανητό αβγό

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ adj
ωόδης
De forma curvilínia allargada per un dels caps, com un ou.

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ n masc
ωόδης
Figura geomètrica tancada, oblonga amb corba convexa i simètrica respecte a un o a dos eixos.

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ n masc
ωοθήκη

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ n fem
πρόβατο

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ ovul ovula ovulada ovulades ovulam ovulant ovular ovulara ovularan ovularem ovularen ovulares ovulareu ovularia ovularien ovularies ovularà ovularàs ovularé ovularíem ovularíeu ovulassen ovulasses ovulassin ovulassis ovulat ovulats ovulau ovulava ovulaven ovulaves ovule ovulem ovulen ovules ovulessen ovulesses ovulessin ovulessis ovuleu ovuli ovulin ovulis ovulo ovulà ovulàrem ovulàreu ovulàs ovulàssem ovulàsseu ovulàssim ovulàssiu ovulàvem ovulàveu ovulés ovuléssem ovulésseu ovuléssim ovuléssiu ovulí sept val v
έχω ωορρηξία
L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ n masc
οξυγόνο

oxigenar /ok.si.d͡ʒeˈna/ /ok.si.d͡ʒeˈnaɾ/ /ok.si.ʒeˈna/ /ok.si.ʒəˈna/ /uk.si.ʒəˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ oxigena oxigenada oxigenades oxigenam oxigenant oxigenar oxigenara oxigenaran oxigenarem oxigenaren oxigenares oxigenareu oxigenaria oxigenarien oxigenaries oxigenarà oxigenaràs oxigenaré oxigenaríem oxigenaríeu oxigenassen oxigenasses oxigenassin oxigenassis oxigenat oxigenats oxigenau oxigenava oxigenaven oxigenaves oxigene oxigenem oxigenen oxigenes oxigenessen oxigenesses oxigenessin oxigenessis oxigeneu oxigeni oxigenin oxigenis oxigeno oxigenà oxigenàrem oxigenàreu oxigenàs oxigenàssem oxigenàsseu oxigenàssim oxigenàssiu oxigenàvem oxigenàveu oxigenés oxigenéssem oxigenésseu oxigenéssim oxigenéssiu oxigení oxigèn sept val v
οξυγονώνω

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ n masc
οξύμωρο σχήμα

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ n masc
όζον

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ n fem
ακοή
Sentit responsable de la percepció dels sons.

pa n masc
ψωμί άρτος
(aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ adj
υπομονετικός
Que té paciència.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ n neut
ασθενής

pacientment /pa.siˌemˈmen/ /pa.siˌemˈment/ /pə.siˌemˈmen/ /pə.siˌemˈment/ adv
υπομονετικά

pacifisme /pa.siˈfiz.me/ /pə.siˈfiz.mə/ n masc
πασιφισμός

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ n fem
υπομονή
(no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
(no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ n masc
θετός πατέρας
El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ n fem
νονά

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ n masc
νονός κουμπάρος
Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

paella /paˈe.ʎa/ n fem
τηγάνι
Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ n masc
πληρωμή

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pag paga pagada pagades pagam pagant pagar pagara pagaran pagarem pagaren pagares pagareu pagaria pagarien pagaries pagarà pagaràs pagaré pagaríem pagaríeu pagassen pagasses pagassin pagassis pagat pagats pagau pagava pagaven pagaves pago pague paguem paguen pagues paguessen paguesses paguessin paguessis pagueu pagui paguin paguis pagués paguéssem paguésseu paguéssim paguéssiu paguí pagà pagàrem pagàreu pagàs pagàssem pagàsseu pagàssim pagàssiu pagàvem pagàveu sept val v
πληρώνω

pagès /paˈd͡ʒes/ /paˈʒes/ /pəˈʒəs/ /pəˈʒɛs/ n masc
αγρότης

paisatge /pajˈza.d͡ʒe/ /pəjˈza.d͡ʒə/ n masc
τοπίο

pakistanès /pa.kis.taˈnes/ /pə.kis.təˈnəs/ /pə.kis.təˈnɛs/ adj masc
Πακιστανός
Relatiu o pertanyent a Pakistan.

pakistanès /pa.kis.taˈnes/ /pə.kis.təˈnəs/ /pə.kis.təˈnɛs/ n masc
Πακιστανός
Persona que habita o és originària de Pakistan.

paladar /pa.ɫaˈða/ /pa.ɫaˈðaɾ/ /pə.ɫəˈða/ n masc
ουρανίσκος
Sostre de la boca en els humans i els animals vertebrats.
Sentit del gust

palanca /paˈɫaŋ.ka/ n fem
μοχλός

palangre /paˈɫaŋ.ɡɾe/ /pəˈɫaŋ.ɡɾə/ n masc
παραγάδι

palau n masc
παλάτι

palejar /pa.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɫeˈʒa/ /pə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɫəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ palege palegem palegen paleges palegessen palegesses palegessin palegessis palegeu palegi palegin palegis palegés palegéssem palegésseu palegéssim palegéssiu palegí paleig paleja palejada palejades palejam palejant palejar palejara palejaran palejarem palejaren palejares palejareu palejaria palejarien palejaries palejarà palejaràs palejaré palejaríem palejaríeu palejassen palejasses palejassin palejassis palejat palejats palejau palejava palejaven palejaves palejo palejà palejàrem palejàreu palejàs palejàssem palejàsseu palejàssim palejàssiu palejàvem palejàveu sept val v
φτυαρίζω
Treballar amb la pala.

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ n fem
παλαιογραφία

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ adj masc
παλαιολιθικός

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ n neut
χτίστης
Mestre obrer de la construcció.

pali /ˈpa.li/ n masc
πάλι
Llengua indoària, usada en els llibres canònics del budisme theravada.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ n masc
παλίμψηστο
Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ n fem
άχυρο

paller /paˈʎe/ /paˈʎeɾ/ /pəˈje/ /pəˈʎe/ n masc
θημωνιά

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ n masc
παλάμη
(anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ n fem
φοίνικας
Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ n masc
παλλάδιο

pal·liatiu /pa.ɫi.aˈtiw/ /paɫ.ɫi.aˈtiw/ /pə.ɫi.əˈtiw/ /pəɫ.ɫi.əˈtiw/ adj masc
καταπραϋντικός

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ n fem
πανάκεια

panda /ˈpan.da/ /ˈpan.də/ n masc
πάντα

pandereta /pan.deˈɾe.ta/ /pən.dəˈɾə.tə/ /pən.dəˈɾɛ.tə/ n fem
ντέφι

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ n fem
πανδημία

pandèmic /panˈdɛ.mik/ adj masc
πανδημικός

panerola /pa.neˈɾɔ.ɫa/ /pa.neˈɾɔ.ɫɔ/ n fem
κατσαρίδα

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ n fem
σταφίδα
Gra de raïm dessecat al sol.

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ n fem
οθόνη
(voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ n masc
παντελόνι

panteó /pan.teˈo/ /pən.təˈo/ n masc
πάνθεο

pantà /panˈta/ /pənˈta/ n masc
έλος

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ n fem
κοιλιά
Ventre, estómac, abdomen dels animals.

panxell /paɲˈt͡ʃeʎ/ /pəɲˈʃeʎ/ n masc
γάμπα

pany n masc
κλειδαριά
Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ n fem
πεταλούδα
Insecte lepidòpter.

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ n masc
χαρτί
Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.
ρόλος
rol, actuació

paper higiènic n masc
χαρτί υγείας

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ n fem
πάπισσα

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ n masc
πάπυρος

papiroflèxia /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.a/ /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.ə/ /ˌpa.pi.ɾuˈfɫɛk.si.ə/ n fem
οριγκάμι

papissot /pa.piˈsɔt/ /pə.piˈsɔt/ n masc
ψευδισμός

papissotejar /pa.pi.so.teˈd͡ʒa/ /pa.pi.so.teˈd͡ʒaɾ/ /pa.pi.so.teˈʒa/ /pə.pi.so.təˈd͡ʒa/ /pə.pi.su.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ papissotege papissotegem papissotegen papissoteges papissotegessen papissotegesses papissotegessin papissotegessis papissotegeu papissotegi papissotegin papissotegis papissotegés papissotegéssem papissotegésseu papissotegéssim papissotegéssiu papissotegí papissoteig papissoteja papissotejada papissotejades papissotejam papissotejant papissotejar papissotejara papissotejaran papissotejarem papissotejaren papissotejares papissotejareu papissotejaria papissotejarien papissotejaries papissotejarà papissotejaràs papissotejaré papissotejaríem papissotejaríeu papissotejassen papissotejasses papissotejassin papissotejassis papissotejat papissotejats papissotejau papissotejava papissotejaven papissotejaves papissotejo papissotejà papissotejàrem papissotejàreu papissotejàs papissotejàssem papissotejàsseu papissotejàssim papissotejàssiu papissotejàvem papissotejàveu sept val v
ψευδίζω

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ n masc
πακέτο
Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.

parada /paˈɾa.ða/ /pəˈɾa.ðə/ n fem
στάση
Lloc establert on paren els vehicles de transport públic.

paradigma /pa.ɾaˈðiɡ.ma/ /pə.ɾəˈðiɡ.mə/ n masc
παράδειγμα

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ n fem
παραδοξολογία παράδοξο

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ n masc
παράδεισος

parafang /ˌpa.ɾaˈfaŋ/ /ˌpa.ɾaˈfaŋk/ /ˌpa.ɾəˈfaŋ/ /ˌpa.ɾəˈfaŋk/ n masc
λασπωτήρας

parafrasejar /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ parafrasege parafrasegem parafrasegen parafraseges parafrasegessen parafrasegesses parafrasegessin parafrasegessis parafrasegeu parafrasegi parafrasegin parafrasegis parafrasegés parafrasegéssem parafrasegésseu parafrasegéssim parafrasegéssiu parafrasegí parafraseig parafraseja parafrasejada parafrasejades parafrasejam parafrasejant parafrasejar parafrasejara parafrasejaran parafrasejarem parafrasejaren parafrasejares parafrasejareu parafrasejaria parafrasejarien parafrasejaries parafrasejarà parafrasejaràs parafrasejaré parafrasejaríem parafrasejaríeu parafrasejassen parafrasejasses parafrasejassin parafrasejassis parafrasejat parafrasejats parafrasejau parafrasejava parafrasejaven parafrasejaves parafrasejo parafrasejà parafrasejàrem parafrasejàreu parafrasejàs parafrasejàssem parafrasejàsseu parafrasejàssim parafrasejàssiu parafrasejàvem parafrasejàveu sept val v
παραφράζω

paraguaià /pə.ɾə.ɣwəˈja/ adj masc
Παραγουανή
Relatiu o pertanyent al Paraguai.

paraguaià /pə.ɾə.ɣwəˈja/ n masc
Παραγουανή
Persona que habita o és originària del Paraguai.

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ n masc
ομπρέλα

paralitzar /pa.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫiˈza/ /pa.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ paralitz paralitza paralitzada paralitzades paralitzam paralitzant paralitzar paralitzara paralitzaran paralitzarem paralitzaren paralitzares paralitzareu paralitzaria paralitzarien paralitzaries paralitzarà paralitzaràs paralitzaré paralitzaríem paralitzaríeu paralitzassen paralitzasses paralitzassin paralitzassis paralitzat paralitzats paralitzau paralitzava paralitzaven paralitzaves paralitze paralitzem paralitzen paralitzes paralitzessen paralitzesses paralitzessin paralitzessis paralitzeu paralitzi paralitzin paralitzis paralitzo paralitzà paralitzàrem paralitzàreu paralitzàs paralitzàssem paralitzàsseu paralitzàssim paralitzàssiu paralitzàvem paralitzàveu paralitzés paralitzéssem paralitzésseu paralitzéssim paralitzéssiu paralitzí sept val v
παραλύω

paral·laxi /pa.ɾaɫˈɫak.si/ /pa.ɾaˈɫak.si/ /pə.ɾəɫˈɫak.si/ /pə.ɾəˈɫak.si/ n fem
παράλλαξη

paral·lel /pa.ɾaɫˈɫɛɫ/ /pa.ɾaˈɫɛɫ/ /pə.ɾəɫˈɫɛɫ/ /pə.ɾəˈɫɛɫ/ adj masc
παράλληλος

paral·lelament /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈment/ /pa.ɾaˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈment/ /pə.ɾəˌɫɛ.ɫəˈmen/ adv
παράλληλα

paral·lelogram /pa.ɾa.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾə.ɫə.ɫuˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫoˈɣɾam/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫuˈɣɾam/ n masc
παραλληλόγραμμο

paramilitar /ˌpa.ɾa.mi.ɫiˈtaɾ/ /ˌpa.ɾə.mi.ɫiˈtar/ adj
παραστρατιωτικός

parany /paˈɾaɲ/ /pəˈɾaɲ/ n masc
παγίδα

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
παραπληγία

parasíntesi /ˌpa.ɾaˈsin.te.zi/ /ˌpa.ɾəˈsin.tə.zi/ n fem
παρασύνθεση

paraula /paˈɾaw.ɫa/ n fem
λέξη λόγος
Allò que es diu.

parc /ˈpark/ n masc
πάρκο
Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

parcial /paɾ.siˈaɫ/ /pər.siˈaɫ/ n masc
μερικός

parcialment /par.siˌaɫˈmen/ /paɾ.siˌaɫˈmen/ /paɾ.siˌaɫˈment/ /pər.siˌaɫˈmen/ /pəɾ.siˌaɫˈment/ adv
εν μέρει

pardal /pərˈdaɫ/ n masc
σπουργίτι σπουργίτης
(ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ n masc
πατέρας
Progenitor masculí.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ parella parells adj masc
άρτιος
(matemàtiques) Divisible per dos.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ n masc
ζευγάρι
Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
(agronomia) Conjunt de dos animals de jou.

parell mínim n masc
ελάχιστο ζεύγος

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ n fem
ζευγάρι
Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
ζεύγος ζευγάρι
(esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ adj
γονεϊκός

pareo /paˈɾe.o/ /paˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.u/ n masc
παρεό

pares /ˈpa.ɾəs/ n masc
γονείς
Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ n fem
τοίχος
Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ bal n-occ occ pareix pareixen pareixes pareixi pareixin pareixis pareixo paresc paresqui paresquin paresquis paria parida parides parien paries pariguem parigueu parim parint parir parira pariran parirem pariren parires parireu pariria paririen pariries parirà pariràs pariré pariríem pariríeu parisc parisca parisquen parisques parissen parisses parissin parissis parit parits pariu parix parixen parixes parixo parí paríem paríeu parírem paríreu parís paríssem parísseu paríssim paríssiu sept val v
γεννώ

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ adj masc
παριζιάνικος
Relatiu o pertanyent a París.

parisenc /pa.ɾiˈzeŋ/ /pa.ɾiˈzeŋk/ /pə.ɾiˈzəŋk/ /pə.ɾiˈzɛŋ/ /pə.ɾiˈzɛŋk/ n masc
παριζιάνικος
Persona que habita o és originària de París.

parkour /parˈkur/ n masc
παρκούρ

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ n fem
λόγος

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ n masc
κοινοβούλιο βουλή
Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlamentari /paɾ.ɫa.menˈta.ɾi/ /pər.ɫə.mənˈta.ɾi/ adj masc
κοινοβουλευτικός
Relatiu o pertanyent a un parlament.

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ adj
ομιλητής

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ parl parla parlada parlades parlam parlant parlar parlara parlaran parlarem parlaren parlares parlareu parlaria parlarien parlaries parlarà parlaràs parlaré parlaríem parlaríeu parlassen parlasses parlassin parlassis parlat parlats parlau parlava parlaven parlaves parle parlem parlen parles parlessen parlesses parlessin parlessis parleu parli parlin parlis parlo parlà parlàrem parlàreu parlàs parlàssem parlàsseu parlàssim parlàssiu parlàvem parlàveu parlés parléssem parlésseu parléssim parléssiu parlí sept val v
μιλάω μιλώ
Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parodiar /pa.ɾo.ðiˈa/ /pa.ɾo.ðiˈaɾ/ /pə.ɾo.ðiˈa/ /pə.ɾu.ðiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ parodia parodiada parodiades parodiam parodiant parodiar parodiara parodiaran parodiarem parodiaren parodiares parodiareu parodiaria parodiarien parodiaries parodiarà parodiaràs parodiaré parodiaríem parodiaríeu parodiassen parodiasses parodiassin parodiassis parodiat parodiats parodiau parodiava parodiaven parodiaves parodie parodiem parodien parodies parodiessen parodiesses parodiessin parodiessis parodieu parodii parodio parodià parodiàrem parodiàreu parodiàs parodiàssem parodiàsseu parodiàssim parodiàssiu parodiàvem parodiàveu parodiés parodiéssem parodiésseu parodiéssim parodiéssiu parodií parodiï parodiïn parodiïs sept val v
παρωδώ

parpella /paɾˈpe.ʎa/ n fem
βλέφαρο

parrell /paˈreʎ/ n masc
γύψος
Guix amb què s’acostuma a mesclar el vi.

parrup /paˈrup/ /pəˈrup/ n masc
γουργούρισμα
Cant del colom, de la tórtora i d’altres colúmbids.

parrupar /pa.ruˈpa/ /pa.ruˈpaɾ/ /pə.ruˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. occ parrupa parrupada parrupades parrupant parrupar parrupara parruparan parruparem parruparen parrupares parrupareu parruparia parruparien parruparies parruparà parruparàs parruparé parruparíem parruparíeu parrupassen parrupasses parrupat parrupats parrupava parrupaven parrupaves parrupe parrupem parrupen parrupes parrupessen parrupesses parrupessin parrupessis parrupeu parrupi parrupin parrupis parrupo parrupà parrupàrem parrupàreu parrupàssem parrupàsseu parrupàvem parrupàveu parrupés parrupéssem parrupésseu parrupéssim parrupéssiu parrupí sept val val (1) v
γουργουρίζω

parròquia /paˈrɔ.ki.a/ /pəˈrɔ.ki.ə/ n fem
ενορία

part n fem
μέρος
Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.

part n masc
γέννα τοκετός
Acte de donar a llum a un infant.

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ n fem
συμμετοχή

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ adj
μετέχων
Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ n neut
μετέχων
Individu que participa en alguna cosa.

participar /par.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpaɾ/ /pər.ti.siˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ particip participa participada participades participam participant participar participara participaran participarem participaren participares participareu participaria participarien participaries participarà participaràs participaré participaríem participaríeu participassen participasses participassin participassis participat participats participau participava participaven participaves participe participem participen participes participessen participesses participessin participessis participeu participi participin participis participo participà participàrem participàreu participàs participàssem participàsseu participàssim participàssiu participàvem participàveu participés participéssem participésseu participéssim participéssiu participí sept val v
συμμετέχω
(intransitiu) Prendre part d'alguna activitat o grup.

partit /paɾˈtit/ n masc
κόμμα
Agrupació de persones amb interessos polítics comuns.
ματς
(esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ n fem
παρτιτούρα

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ n fem
μόριο

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ n fem
παραβολή

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ n masc
παράγραφος

paràlisi cerebral n fem
εγκεφαλική παράλυση

paràmetre /paˈɾa.me.tɾe/ /pəˈɾa.mə.tɾə/ n masc
παράμετρος

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ n masc
παράσιτο
Persona que viu aprofitant-se d'altres.

parèmia n fem
παροιμία
Enunciat autònom breu i estable amb caràcter didàctic.

parèntesi /paˈɾɛn.te.zi/ /pəˈɾɛn.tə.zi/ n masc
παρένθεση

paròdia n masc
παρωδία

parònim /paˈɾɔ.nim/ /pəˈɾɔ.nim/ n masc
παρώνυμο

pas n masc
βήμα
Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

pascal /pasˈkaɫ/ /pəsˈkaɫ/ n masc
πασκάλ

passa /ˈpa.sa/ /ˈpa.sə/ n fem
διασκελισμός
Pas com a unitat de compte en una marxa i com a mida.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ n masc
διάδρομος
Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ n masc
διαβατήριο

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pas passa passada passades passam passant passar passara passaran passarem passaren passares passareu passaria passarien passaries passarà passaràs passaré passaríem passaríeu passassen passasses passassin passassis passat passats passau passava passaven passaves passe passem passen passes passessen passesses passessin passessis passeu passi passin passis passo passà passàrem passàreu passàs passàssem passàsseu passàssim passàssiu passàvem passàveu passés passéssem passésseu passéssim passéssiu passí sept val v
περνάω
Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
Canviar, portar, d'un lloc a un altre.
(esports de pilota) Fer arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ n masc
παρελθόν

passatemps /ˌpa.saˈtems/ /ˌpa.səˈtems/ n masc
πάρεργο

passatge /paˈsa.d͡ʒe/ /pəˈsa.d͡ʒə/ n masc
απόσπασμα
Total dels passatgers d'un vehicle, en especial en les embarcacions.

passatger /pa.saˈd͡ʒe/ /pa.saˈd͡ʒeɾ/ /pə.səˈd͡ʒe/ n masc
αργόμισθος
Persona que viatja en un vehicle sense haver de tripular-lo ni participar en qualsevol altra feina. En especial les que viatgen en embarcacions.

passivitat n fem
παθητικότητα

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ n fem
πάθος

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ n fem
ζυμαρικά

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ n fem
καρότο
Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ past pasta pastada pastades pastam pastant pastar pastara pastaran pastarem pastaren pastares pastareu pastaria pastarien pastaries pastarà pastaràs pastaré pastaríem pastaríeu pastassen pastasses pastassin pastassis pastat pastats pastau pastava pastaven pastaves paste pastem pasten pastes pastessen pastesses pastessin pastessis pasteu pasti pastin pastis pasto pastà pastàrem pastàreu pastàs pastàssem pastàsseu pastàssim pastàssiu pastàvem pastàveu pastés pastéssem pastésseu pastéssim pastéssiu pastí sept val v
ζυμώνω
Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pasteuritzar /pas.tew.ɾiˈd͡za/ /pas.tew.ɾiˈza/ /pas.tew.ɾiˈzaɾ/ /pəs.təw.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pasteuritz pasteuritza pasteuritzada pasteuritzades pasteuritzam pasteuritzant pasteuritzar pasteuritzara pasteuritzaran pasteuritzarem pasteuritzaren pasteuritzares pasteuritzareu pasteuritzaria pasteuritzarien pasteuritzaries pasteuritzarà pasteuritzaràs pasteuritzaré pasteuritzaríem pasteuritzaríeu pasteuritzassen pasteuritzasses pasteuritzassin pasteuritzassis pasteuritzat pasteuritzats pasteuritzau pasteuritzava pasteuritzaven pasteuritzaves pasteuritze pasteuritzem pasteuritzen pasteuritzes pasteuritzessen pasteuritzesses pasteuritzessin pasteuritzessis pasteuritzeu pasteuritzi pasteuritzin pasteuritzis pasteuritzo pasteuritzà pasteuritzàrem pasteuritzàreu pasteuritzàs pasteuritzàssem pasteuritzàsseu pasteuritzàssim pasteuritzàssiu pasteuritzàvem pasteuritzàveu pasteuritzés pasteuritzéssem pasteuritzésseu pasteuritzéssim pasteuritzéssiu pasteuritzí sept val v
παστεριώνω

pastilla /pasˈti.ʎa/ /pəsˈti.ʎə/ n fem
χάπι
Medicament sòlid molt petit d’administració oral.

pastisser /pas.tiˈse/ /pas.tiˈseɾ/ /pəs.tiˈse/ n masc
ζαχαροπλάστης

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ n masc
βοσκός ποιμένας
Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pastur pastura pasturada pasturades pasturam pasturant pasturar pasturara pasturaran pasturarem pasturaren pasturares pasturareu pasturaria pasturarien pasturaries pasturarà pasturaràs pasturaré pasturaríem pasturaríeu pasturassen pasturasses pasturassin pasturassis pasturat pasturats pasturau pasturava pasturaven pasturaves pasture pasturem pasturen pastures pasturessen pasturesses pasturessin pasturessis pastureu pasturi pasturin pasturis pasturo pasturà pasturàrem pasturàreu pasturàs pasturàssem pasturàsseu pasturàssim pasturàssiu pasturàvem pasturàveu pasturés pasturéssem pasturésseu pasturéssim pasturéssiu pasturí sept val v
βόσκω

pastís /pasˈtis/ n masc
τούρτα κέικ
Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.

patata /pəˈta.tə/ n fem
πατάτα

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ adj
πατέντα
evident

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ n fem
πατέντα
Dret d’explotació exclusiva d’un invent.

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ paterna paterns adj masc
πατρικός
Relatiu al pare.
De la part del pare.

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ n masc
σελίδα

pati /ˈpa.ti/ n masc
αυλή

patiment /pa.tiˈmen/ /pa.tiˈment/ /pə.tiˈmen/ /pə.tiˈment/ n masc
βάσανο

patinet /pa.tiˈnet/ /pə.tiˈnət/ /pə.tiˈnɛt/ n masc
πατίνι

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ bal n-occ occ pateix pateixen pateixes pateixi pateixin pateixis pateixo patesc patesqui patesquin patesquis patia patida patides patien paties patiguem patigueu patim patint patir patira patiran patirem patiren patires patireu patiria patirien patiries patirà patiràs patiré patiríem patiríeu patisc patisca patisquen patisques patissen patisses patissin patissis patit patits patiu patix patixen patixes patixo patí patíem patíeu patírem patíreu patís patíssem patísseu patíssim patíssiu sept val v
υποφέρω
Penar, tolerar, sofrir amb resignació.

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ patògena adj masc
παθογόνος

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ n masc
πατριάρχης

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ n masc
κληρονομιά
Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrulla /paˈtɾu.ʎa/ /pəˈtɾu.ʎə/ n fem
περίπολος

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ patrull patrulla patrullada patrullades patrullam patrullant patrullar patrullara patrullaran patrullarem patrullaren patrullares patrullareu patrullaria patrullarien patrullaries patrullarà patrullaràs patrullaré patrullaríem patrullaríeu patrullassen patrullasses patrullassin patrullassis patrullat patrullats patrullau patrullava patrullaven patrullaves patrulle patrullem patrullen patrulles patrullessen patrullesses patrullessin patrullessis patrulleu patrulli patrullin patrullis patrullo patrullà patrullàrem patrullàreu patrullàs patrullàssem patrullàsseu patrullàssim patrullàssiu patrullàvem patrullàveu patrullés patrulléssem patrullésseu patrulléssim patrulléssiu patrullí sept val v
περιπολώ

patètic /paˈtɛ.tik/ /pəˈtɛ.tik/ adj masc
άθλιος

patí de rodes n masc
πατίνι

pau n fem
ειρήνη ησυχία
Absència de guerra.
ειρήνη
Estat de calma i benestar.

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ n fem
παύση

paviment /pa.viˈment/ /pa.βiˈmen/ /pə.viˈmen/ /pə.viˈment/ /pə.βiˈmen/ n masc
πλακόστρωτο

país /paˈis/ n masc
χώρα
Unitat fisiogràfica o paisatgística.
Territori propi d'una ètnia determinada.

paó /paˈo/ n masc
παγώνι

pe /ˈpe/ n fem
πι
Lletra p/P.

peatge /peˈa.d͡ʒe/ /peˈa.d͡ʒə/ n masc
διόδια

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ n masc
πιπέρι

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ n masc
πιπεριά
Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ adj masc
αμαρτωλός

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pec peca pecada pecades pecam pecant pecar pecara pecaran pecarem pecaren pecares pecareu pecaria pecarien pecaries pecarà pecaràs pecaré pecaríem pecaríeu pecassen pecasses pecassin pecassis pecat pecats pecau pecava pecaven pecaves peco pecà pecàrem pecàreu pecàs pecàssem pecàsseu pecàssim pecàssiu pecàvem pecàveu peque pequem pequen peques pequessen pequesses pequessin pequessis pequeu pequi pequin pequis pequés pequéssem pequésseu pequéssim pequéssiu pequí sept val v
αμαρτάνω
Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ n masc
αμάρτημα αμαρτία

pedagogia /pe.ða.ɣoˈd͡ʒi.a/ /pe.ða.ɣoˈʒi.a/ /pə.ðə.ɣoˈʒi.ə/ /pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ n fem
παιδαγωγική

pedaç /peˈðas/ n masc
επίθεμα
Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.
(informàtica) Fitxer que conté una o diverses modificacions d'un programa destinades a corregir-ne un error, a incorporar-hi funcions noves o a actualitzar-lo.

pediatre /pe.ðiˈa.tɾe/ n masc
παιδίατρος

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ n fem
παιδιατρική

pedra /ˈpe.ðɾa/ n fem
πέτρα λίθος
Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència

pedra angular n fem
ακρογωνιαίος λίθος
Part essencial.

pedra cantonera n fem
ακρογωνιαίος λίθος

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ n fem
λατομείο

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ peg pega pegada pegades pegam pegant pegar pegara pegaran pegarem pegaren pegares pegareu pegaria pegarien pegaries pegarà pegaràs pegaré pegaríem pegaríeu pegassen pegasses pegassin pegassis pegat pegats pegau pegava pegaven pegaves pego pegue peguem peguen pegues peguessen peguesses peguessin peguessis pegueu pegui peguin peguis pegués peguéssem peguésseu peguéssim peguéssiu peguí pegà pegàrem pegàreu pegàs pegàssem pegàsseu pegàssim pegàssiu pegàvem pegàveu sept val v
χτυπώ
Donar un cop o cops amb una certa força.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ n masc
ψάρι ιχθύς
Animal vertebrat aquàtic ovípar.

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ n masc
ιχθυοπώλης

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pel pela pelada pelades pelam pelant pelar pelara pelaran pelarem pelaren pelares pelareu pelaria pelarien pelaries pelarà pelaràs pelaré pelaríem pelaríeu pelassen pelasses pelassin pelassis pelat pelats pelau pelava pelaven pelaves pele pelem pelen peles pelessen pelesses pelessin pelessis peleu peli pelin pelis pelo pelà pelàrem pelàreu pelàs pelàssem pelàsseu pelàssim pelàssiu pelàvem pelàveu pelés peléssem pelésseu peléssim peléssiu pelí sept val v
ξεφλουδίζω

pelar-se-la /peˈɫaɾ.se.ɫa/ /pəˈɫar.sə.ɫə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pel pela pelada pelades pelam pelant pelar pelara pelaran pelarem pelaren pelares pelareu pelaria pelarien pelaries pelarà pelaràs pelaré pelaríem pelaríeu pelassen pelasses pelassin pelassis pelat pelats pelau pelava pelaven pelaves pele pelem pelen peles pelessen pelesses pelessin pelessis peleu peli pelin pelis pelo pelà pelàrem pelàreu pelàs pelàssem pelàsseu pelàssim pelàssiu pelàvem pelàveu pelés peléssem pelésseu peléssim peléssiu pelí sept val v
τα ξύνω

pelegrí /pe.ɫeˈɣɾi/ /pə.ɫəˈɣɾi/ n masc
προσκυνητής
Aquell que viatja a un lloc sant de la seva religió com a mostra de fe o per a complir una promesa.
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cetorhinus maximus)

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ n masc
πελεκάνος

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ n fem
δέρμα πετσί
Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ n fem
ταινία
Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

penal /peˈnaɫ/ /pəˈnaɫ/ n masc
πέναλτι
(esports de pilota) Penalització imposada a l'equip defensor per determinades faltes que consisteix en un llançament d'un jugador de l'equip atacant en direcció a la porteria contrària, defensada només pel porter.

penediment /pe.ne.ðiˈmen/ /pe.ne.ðiˈment/ /pə.nə.ðiˈmen/ /pə.nə.ðiˈment/ n masc
λύπη

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ bal n-occ occ penedeix penedeixen penedeixes penedeixi penedeixin penedeixis penedeixo peneden penedesc penedesqui penedesquin penedesquis penedi penedia penedida penedides penedien penedies penediguem penedigueu penedim penedin penedint penedir penedira penediran penedirem penediren penedires penedireu penediria penedirien penediries penedirà penediràs penediré penediríem penediríeu penedis penedisc penedisca penedisquen penedisques penedissen penedisses penedissin penedissis penedit penedits penediu penedix penedixen penedixes penedixo penedí penedíem penedíeu penedírem penedíreu penedís penedíssem penedísseu penedíssim penedíssiu penet penets sept val v
μετανιώνω

penell /peˈneʎ/ n masc
ανεμοδείκτης

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ n masc
χιονίστρα

penetració /pe.ne.tɾa.siˈo/ /pə.nə.tɾə.siˈo/ n fem
διείσδυση
(voleibol) Acció de joc d'un saguer consistent a desplaçar-se momentàniament a la zona d'atac per fer de col·locador, de manera que tots els davanters puguin fer d'atacants.

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ penetr penetra penetrada penetrades penetram penetrant penetrar penetrara penetraran penetrarem penetraren penetrares penetrareu penetraria penetrarien penetraries penetrarà penetraràs penetraré penetraríem penetraríeu penetrassen penetrasses penetrassin penetrassis penetrat penetrats penetrau penetrava penetraven penetraves penetre penetrem penetren penetres penetressen penetresses penetressin penetressis penetreu penetri penetrin penetris penetro penetrà penetràrem penetràreu penetràs penetràssem penetràsseu penetràssim penetràssiu penetràvem penetràveu penetrés penetréssem penetrésseu penetréssim penetréssiu penetrí sept val v
μπαίνω

penicil·lina /pe.ni.siɫˈɫi.na/ /pe.ni.siˈɫi.na/ /pə.ni.siɫˈɫi.nə/ /pə.ni.siˈɫi.nə/ n fem
πενικιλίνη

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ n masc
πέος εργαλείο

penja-robes /ˌpeɲ.d͡ʒaˈrɔ.bes/ n masc
κρεμάστρα
Estri per tenir la roba penjada.

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ penge pengem pengen penges pengessen pengesses pengessin pengessis pengeu pengi pengin pengis pengés pengéssem pengésseu pengéssim pengéssiu pengí penj penja penjada penjades penjam penjant penjar penjara penjaran penjarem penjaren penjares penjareu penjaria penjarien penjaries penjarà penjaràs penjaré penjaríem penjaríeu penjassen penjasses penjassin penjassis penjat penjats penjau penjava penjaven penjaves penjo penjà penjàrem penjàreu penjàs penjàssem penjàsseu penjàssim penjàssiu penjàvem penjàveu sept val v
κρεμάω
Disposar una cosa de manera que estigui agafada només per dalt i el seu pes no reposi en lloc.
Estrangular algun animal o persona deixant el seu cos suspès d'una corda agafada al voltant del coll.

penjoll /peɲˈd͡ʒɔʎ/ /pəɲˈʒɔj/ /pəɲˈʒɔʎ/ n masc
μενταγιόν

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ n masc
σκέψη

pensament crític n masc
κριτική σκέψη

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[pensar-se]], [[pensar-s'hi]] alg bal bal (1) occ pens pensa pensada pensades pensam pensant pensar pensara pensaran pensarem pensaren pensares pensareu pensaria pensarien pensaries pensarà pensaràs pensaré pensaríem pensaríeu pensassen pensasses pensassin pensassis pensat pensats pensau pensava pensaven pensaves pense pensem pensen penses pensessen pensesses pensessin pensessis penseu pensi pensin pensis penso pensà pensàrem pensàreu pensàs pensàssem pensàsseu pensàssim pensàssiu pensàvem pensàveu pensés penséssem pensésseu penséssim penséssiu pensí sept val v
σκέφτομαι νομίζω

pensionar /pen.si.oˈna/ /pen.si.oˈnaɾ/ /pən.si.oˈna/ /pən.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pension pensiona pensionada pensionades pensionam pensionant pensionar pensionara pensionaran pensionarem pensionaren pensionares pensionareu pensionaria pensionarien pensionaries pensionarà pensionaràs pensionaré pensionaríem pensionaríeu pensionassen pensionasses pensionassin pensionassis pensionat pensionats pensionau pensionava pensionaven pensionaves pensione pensionem pensionen pensiones pensionessen pensionesses pensionessin pensionessis pensioneu pensioni pensionin pensionis pensiono pensionà pensionàrem pensionàreu pensionàs pensionàssem pensionàsseu pensionàssim pensionàssiu pensionàvem pensionàveu pensionés pensionéssem pensionésseu pensionéssim pensionéssiu pensioní sept val v
συνταξιοδοτώ

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ n fem
ξενώνας
Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentagrama /pen.taˈɣɾa.ma/ /pən.təˈɣɾa.mə/ n fem
πεντάγραμμο

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pentina pentinada pentinades pentinam pentinant pentinar pentinara pentinaran pentinarem pentinaren pentinares pentinareu pentinaria pentinarien pentinaries pentinarà pentinaràs pentinaré pentinaríem pentinaríeu pentinassen pentinasses pentinassin pentinassis pentinat pentinats pentinau pentinava pentinaven pentinaves pentine pentinem pentinen pentines pentinessen pentinesses pentinessin pentinessis pentineu pentini pentinin pentinis pentino pentinà pentinàrem pentinàreu pentinàs pentinàssem pentinàsseu pentinàssim pentinàssiu pentinàvem pentinàveu pentinés pentinéssem pentinésseu pentinéssim pentinéssiu pentiní pentín sept val v
χτενίζω
Posar en ordre els cabells amb una pinta.

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ n masc
βουνοπλαγιά

península /peˈnin.su.ɫa/ n fem
χερσόνησος

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ preposition
γιατί

per a /pe.ɾa/ /pə.ɾə/ preposition
για

per casualitat /peɾ adv
τυχαία

per molts anys Interjection
να τα εκατοστήσεις
Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què adv
γιατί

per si de cas adv
για κάθε ενδεχόμενο

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ n fem
αχλάδι απίδι

perca /ˈpeɾ.ka/ /ˈpɛr.kə/ n fem
πέρκα

percebe /peɾˈse.be/ /pərˈse.βə/ /pərˈsɛ.βə/ n masc
λεπάς θυσανόποδο

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ bal occ perceba percebem perceben percebent percebera perceberen perceberes percebes percebessen percebesses percebessin percebessis percebeu percebi percebia percebien percebies percebin percebis percebo percebran percebre percebrem percebreu percebria percebrien percebries percebrà percebràs percebré percebríem percebríeu percebuda percebudes percebut percebuts percebé percebérem percebéreu percebés percebéssem percebésseu percebéssim percebéssiu percebí percebíem percebíeu percep perceps sept val v
αντιλαμβάνομαι
Copsar per mitjà dels sentits.

percentatge /peɾ.senˈta.d͡ʒe/ /pər.sənˈta.d͡ʒə/ n masc
εκατοστιαία αναλογία

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ n fem
αντίληψη αίσθηση

perdiu /peɾˈðiw/ n fem
πέρδικα

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perdon perdona perdonada perdonades perdonam perdonant perdonar perdonara perdonaran perdonarem perdonaren perdonares perdonareu perdonaria perdonarien perdonaries perdonarà perdonaràs perdonaré perdonaríem perdonaríeu perdonassen perdonasses perdonassin perdonassis perdonat perdonats perdonau perdonava perdonaven perdonaves perdone perdonem perdonen perdones perdonessen perdonesses perdonessin perdonessis perdoneu perdoni perdonin perdonis perdono perdonà perdonàrem perdonàreu perdonàs perdonàssem perdonàsseu perdonàssim perdonàssiu perdonàvem perdonàveu perdonés perdonéssem perdonésseu perdonéssim perdonéssiu perdoní sept val v
συγχωρώ
Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdre /ˈpɛ.ðɾe/ /ˈpɛɾ.ðɾe/ alg bal occ perd perda perdem perden perdent perdera perderen perderes perdes perdessen perdesses perdessin perdessis perdeu perdi perdia perdien perdies perdin perdis perdo perdran perdre perdrem perdreu perdria perdrien perdries perdrà perdràs perdré perdríem perdríeu perds perduda perdudes perdut perduts perdé perdérem perdéreu perdés perdéssem perdésseu perdéssim perdéssiu perdí perdíem perdíeu sept val v
ηττώμαι
No saber on es troba una cosa pròpia. No trobar alguna cosa que es tenia o que estava a la vista. Extraviar.
En un joc, aposta, competició o batalla, treure menys puntuació que un altre, fracassar, o no guanyar.
(esports de pilota) Deixar de tenir, un jugador o un equip, la pilota, la bola o el disc controlats.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ n masc
συγγνώμη
Acció i efecte de perdonar.

perepunyetes /ˌpe.ɾe.puˈɲe.tes/ /ˌpe.ɾə.puˈɲə.təs/ /ˌpe.ɾə.puˈɲɛ.təs/ adj
εξεζητημένος

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ perfeccion perfecciona perfeccionada perfeccionades perfeccionam perfeccionant perfeccionar perfeccionara perfeccionaran perfeccionarem perfeccionaren perfeccionares perfeccionareu perfeccionaria perfeccionarien perfeccionaries perfeccionarà perfeccionaràs perfeccionaré perfeccionaríem perfeccionaríeu perfeccionassen perfeccionasses perfeccionassin perfeccionassis perfeccionat perfeccionats perfeccionau perfeccionava perfeccionaven perfeccionaves perfeccione perfeccionem perfeccionen perfecciones perfeccionessen perfeccionesses perfeccionessin perfeccionessis perfeccioneu perfeccioni perfeccionin perfeccionis perfecciono perfeccionà perfeccionàrem perfeccionàreu perfeccionàs perfeccionàssem perfeccionàsseu perfeccionàssim perfeccionàssiu perfeccionàvem perfeccionàveu perfeccionés perfeccionéssem perfeccionésseu perfeccionéssim perfeccionéssiu perfeccioní sept val v
τελειοποιώ

perfeccionisme /peɾ.fek.si.oˈniz.me/ /pər.fək.si.uˈniz.mə/ /pəɾ.fək.si.oˈniz.mə/ n masc
τελειομανία

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ n fem
τελειότητα

perfectament /perˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈmen/ /peɾˌfɛk.taˈment/ /pərˌfek.təˈmen/ /pərˌfɛk.təˈmen/ /pəɾˌfɛk.təˈment/ adv
τέλεια

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ adj masc
τέλειος
Sense cap defecte o mancança.

perfum /peɾˈfum/ n masc
άρωμα

pergamí /pər.ɡəˈmi/ n masc
περγαμηνή

perible /peˈɾi.bɫe/ /peˈɾi.βɫe/ /peˈɾib.bɫe/ /pəˈɾi.βɫə/ /pəˈɾib.bɫə/ adj
φθαρτός

pericardi /pe.ɾiˈkaɾ.ði/ /pə.ɾiˈkar.di/ n masc
περικάρδιο

pericarditis /pe.ɾi.kaɾˈði.tis/ /pə.ɾi.kərˈdi.tis/ n fem
περικαρδίτιδα

perifràstic /pe.ɾiˈfɾas.tik/ /pə.ɾiˈfɾas.tik/ adj masc
περιφραστικός

perill /peˈɾiʎ/ n masc
κίνδυνος

perillosament /pe.ɾiˌʎo.zaˈmen/ /pe.ɾiˌʎo.zaˈment/ /pə.ɾiˌʎo.zəˈmen/ /pə.ɾiˌʎo.zəˈment/ adv
επικίνδυνα

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ adj masc
επικίνδυνος

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ n masc
δημοσιογραφία

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ n neut
δημοσιογράφος

periodístic /pe.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.uˈðis.tik/ adj masc
δημοσιογραφικός

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ adj masc
περιοδικός
Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ n masc
ψευδορκία

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ n fem
μαργαριτάρι μαργαριτάρ
Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ adj
αδιάκοπος

permanentment /per.maˌnemˈmen/ /peɾ.maˌnemˈmen/ /peɾ.maˌnemˈment/ /pər.məˌnemˈmen/ /pəɾ.məˌnemˈment/ adv
μονίμως

permeable /per.meˈab.bɫe/ /peɾ.meˈa.bɫe/ /peɾ.meˈa.βɫe/ /pər.meˈa.βɫə/ /pər.meˈab.bɫə/ /pəɾ.meˈab.bɫə/ adj
διαπερατός

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ bal occ permesa permeses permesos permet permeta permetem permeten permetent permetera permeteren permeteres permetes permetessen permetesses permetessin permetessis permeteu permeti permetia permetien permeties permetin permetis permeto permetran permetre permetrem permetreu permetria permetrien permetries permetrà permetràs permetré permetríem permetríeu permets permeté permetérem permetéreu permetés permetéssem permetésseu permetéssim permetéssiu permetí permetíem permetíeu permès permés sept val v
επιτρέπω

pernil /pərˈniɫ/ n masc
χοιρομέρι ζαμπόν
(aliments) Embotit format amb la carn del porc.

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ adj
κάθετος

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ conjunction
διότι
Nexe causal.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ n fem
περούκα

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ adj
περσικός
Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ n neut
Πέρσης
Natural de Pèrsia.
περσικά
(només singular) Idioma de Pèrsia.

persecució /peɾ.se.ku.siˈo/ /pər.sə.ku.siˈo/ n fem
καταδίωξη δίωξη

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ persever persevera perseverada perseverades perseveram perseverant perseverar perseverara perseveraran perseverarem perseveraren perseverares perseverareu perseveraria perseverarien perseveraries perseverarà perseveraràs perseveraré perseveraríem perseveraríeu perseverassen perseverasses perseverassin perseverassis perseverat perseverats perseverau perseverava perseveraven perseveraves persevere perseverem perseveren perseveres perseveressen perseveresses perseveressin perseveressis persevereu perseveri perseverin perseveris persevero perseverà perseveràrem perseveràreu perseveràs perseveràssem perseveràsseu perseveràssim perseveràssiu perseveràvem perseveràveu perseverés perseveréssem perseverésseu perseveréssim perseveréssiu perseverí sept val v
αντέχω

persiana /peɾ.siˈa.na/ /pər.siˈa.nə/ n fem
γρίλλια

persona /peɾˈso.na/ n fem
άνθρωπος άτομο

persona jurídica n fem
νομικό πρόσωπο

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ adj
προσωπικός
Relatiu o pertanyent a la persona.

personalitat n fem
προσωπικότητα
Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.

personatge /peɾ.soˈna.d͡ʒe/ /pər.suˈna.d͡ʒə/ /pəɾ.soˈna.d͡ʒə/ n masc
χαρακτήρας
Persona ideada en una obra de ficció, còmics, literària, cinema, teatre, etc.

personificació /peɾ.so.ni.fi.ka.siˈo/ /pər.su.ni.fi.kə.siˈo/ /pəɾ.so.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
προσωποποίηση

personificar /pal.su.ni.fiˈka/ /per.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈkaɾ/ /pər.su.ni.fiˈka/ /pəɾ.so.ni.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ personific personifica personificada personificades personificam personificant personificar personificara personificaran personificarem personificaren personificares personificareu personificaria personificarien personificaries personificarà personificaràs personificaré personificaríem personificaríeu personificassen personificasses personificassin personificassis personificat personificats personificau personificava personificaven personificaves personifico personificà personificàrem personificàreu personificàs personificàssem personificàsseu personificàssim personificàssiu personificàvem personificàveu personifique personifiquem personifiquen personifiques personifiquessen personifiquesses personifiquessin personifiquessis personifiqueu personifiqui personifiquin personifiquis personifiqués personifiquéssem personifiquésseu personifiquéssim personifiquéssiu personifiquí sept val v
προσωποποιώ

pertot /peɾˈtot/ /pərˈtot/ adv
παντού

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ bal pertanc pertanga pertanguda pertangudes pertanguem pertanguen pertanguera pertangueren pertangueres pertangues pertanguessen pertanguesses pertanguessin pertanguessis pertangueu pertangui pertanguin pertanguis pertangut pertanguts pertangué pertanguérem pertanguéreu pertangués pertanguéssem pertanguésseu pertanguéssim pertanguéssiu pertanguí pertany pertanyem pertanyen pertanyent pertanyeran pertanyerem pertanyeren pertanyeres pertanyereu pertanyeria pertanyerien pertanyeries pertanyerà pertanyeràs pertanyeré pertanyeríem pertanyeríeu pertanyessin pertanyessis pertanyeu pertanyi pertanyia pertanyien pertanyies pertanyin pertanyis pertanyo pertanys pertanyuda pertanyudes pertanyut pertanyuts pertanyé pertanyérem pertanyéreu pertanyés pertanyéssim pertanyéssiu pertanyí pertanyíem pertanyíeu pertànyer sept val v
ανήκω
Ésser alguna cosa propietat d'algú.

peruà /pə.ɾuˈa/ adj masc
περουβιανός
Relatiu o pertanyent al Perú o la seva llengua.

peruà /pə.ɾuˈa/ n masc
περουβιανός
Persona que habita o és originària del Perú.

perífrasi /peˈɾi.fɾa.zi/ /pəˈɾi.fɾə.zi/ n fem
περίφραση

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ n masc
περίμετρος

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ n masc
περίοδος
Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ n masc
βάρος
(no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pes pesa pesada pesades pesam pesant pesar pesara pesaran pesarem pesaren pesares pesareu pesaria pesarien pesaries pesarà pesaràs pesaré pesaríem pesaríeu pesassen pesasses pesassin pesassis pesat pesats pesau pesava pesaven pesaves pese pesem pesen peses pesessen pesesses pesessin pesessis peseu pesi pesin pesis peso pesà pesàrem pesàreu pesàs pesàssem pesàsseu pesàssim pesàssiu pesàvem pesàveu pesés peséssem pesésseu peséssim peséssiu pesí sept val v
ζυγίζω
(transitiu) Mesurar el pes.

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ adj masc
βαρύς

pesca /ˈpejʃ.ka/ /ˈpes.ka/ /ˈpəs.kə/ /ˈpɛs.kə/ n fem
αλιεία

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ n masc
αλιεύς
Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pesc pesca pescada pescades pescam pescant pescar pescara pescaran pescarem pescaren pescares pescareu pescaria pescarien pescaries pescarà pescaràs pescaré pescaríem pescaríeu pescassen pescasses pescassin pescassis pescat pescats pescau pescava pescaven pescaves pesco pescà pescàrem pescàreu pescàs pescàssem pescàsseu pescàssim pescàssiu pescàvem pescàveu pesque pesquem pesquen pesques pesquessen pesquesses pesquessin pesquessis pesqueu pesqui pesquin pesquis pesqués pesquéssem pesquésseu pesquéssim pesquéssiu pesquí sept val v
ψαρεύω
Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ n masc
φάτνη

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ n fem
πεσέτα
Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessic /peˈsik/ /pəˈsik/ n masc
πρέζα
Premuda de la pell feta amb dos dits, especialment el polze i l’índex.
Senyal que es deixa en la pell quan es prem amb dos dits.
Quantitat petita que es pren amb la punta dels dits.

pessigolles /pe.siˈɣɔ.ʎes/ /pə.siˈɣɔ.jəs/ /pə.siˈɣɔ.ʎəs/ n fem
γαργαλητό

pessimisme /pe.siˈmiz.me/ /pə.siˈmiz.mə/ n masc
απαισιοδοξία

pessimista /pe.siˈmis.ta/ /pe.siˈmis.te/ /pə.siˈmis.tə/ adj
απαισιόδοξος
Que tot ho veu negativament, que no té gaire esperança.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ n fem
πανώλη πανούκλα

pestanya /pesˈta.ɲa/ n fem
βλεφαρίδα ματοτσίνορο
Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pestell /pesˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ n masc
μάνταλο

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ n masc
πορδή
Ventositat expel·lida per l'anus.

petanca /peˈtaŋ.ka/ /pəˈtaŋ.kə/ n fem
πετάνκ

petar /peˈta/ /peˈtaɾ/ /pəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ pet peta petada petades petam petant petar petara petaran petarem petaren petares petareu petaria petarien petaries petarà petaràs petaré petaríem petaríeu petassen petasses petassin petassis petat petats petau petava petaven petaves pete petem peten petes petessen petesses petessin petessis peteu peti petin petis peto petà petàrem petàreu petàs petàssem petàsseu petàssim petàssiu petàvem petàveu petés petéssem petésseu petéssim petéssiu petí sept val v
κλάνω
(pronominal) Expulsar gas per l'anus, resultat de la digestió.

petard /peˈtaɾt/ /pəˈtart/ n masc
κροτίδα
Petit explosiu, fet normalment de pólvora premsada i retinguda amb paper o cartró, pensat per a fer un soroll explosiu en algunes festes o celebracions.

petició /pe.ti.siˈo/ /pə.ti.siˈo/ n fem
αίτηση

petit /peˈtit/ petita adj masc
μικρός
De poca grandària, volum o alçada.

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ n fem
ίχνος

petrificar /pe.tɾi.fiˈka/ /pe.tɾi.fiˈkaɾ/ /pə.tɾi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ petrific petrifica petrificada petrificades petrificam petrificant petrificar petrificara petrificaran petrificarem petrificaren petrificares petrificareu petrificaria petrificarien petrificaries petrificarà petrificaràs petrificaré petrificaríem petrificaríeu petrificassen petrificasses petrificassin petrificassis petrificat petrificats petrificau petrificava petrificaven petrificaves petrifico petrificà petrificàrem petrificàreu petrificàs petrificàssem petrificàsseu petrificàssim petrificàssiu petrificàvem petrificàveu petrifique petrifiquem petrifiquen petrifiques petrifiquessen petrifiquesses petrifiquessin petrifiquessis petrifiqueu petrifiqui petrifiquin petrifiquis petrifiqués petrifiquéssem petrifiquésseu petrifiquéssim petrifiquéssiu petrifiquí sept val v
απολιθώνω
Transformar alguna cosa en material petri o de la mateixa solidesa.
(pronominal) Evolucionar un material fins a ser pedra.
(figurat) Quedar algú fortament sobtat i sense reaccionar durant uns moments.

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ n masc
πετρέλαιο
Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ n masc
πετρελαιοφόρο
Vaixell de càrrega dissenyat per al transport de petroli o altres combustibles líquids.

petxina /peˈt͡ʃi.na/ /pəˈt͡ʃi.nə/ n fem
όστρακο
La conquilla d'aquests mol·luscs.

petó /peˈto/ n masc
φιλί

peu n masc
οπλή πόδι
Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ n fem
κομμάτι

peó /peˈo/ n masc
πιόνι στρατιώτης
(escacs) Cadascuna de les peces més menudes dels escacs (vuit per a cada jugador) i que sovint són considerades les de menys valor estratègic i que representen soldats d'infanteria.
πεζικάριος
(històric) Soldat d'infanteria que lluitava a peu.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ n fem
οπλή

pi n fem
πι
Setzena lletra de l'alfabet grec: π ‎(p) Π ‎(P).

pi n masc
πεύκο
(botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ n neut
πιανίστας

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ n masc
πιάνο κλειδοκύμβαλο
Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

piano de cua n masc
πιάνο

piano de maneta n masc
λατέρνα

piano vertical n masc
όρθιο πιάνο

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ n fem
κολυμβήθρα
Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
aigüera
(jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
Pic, cim d'una muntanya.
μπαστούνι κολυμβήθρα
(jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ adj masc
πιεμοντέζικα
Relatiu o pertanyent a Piemont o a la seva parla.

piemontès /pi.e.monˈtes/ /pi.ə.monˈtəs/ /pi.ə.munˈtɛs/ n masc
πιεμοντέζικα
Persona que habita o és originària de Piemont.

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ n fem
ευσέβεια

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ n fem
φακίδα

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ n masc
χρωστική ουσία

pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ n neut
κολώνα
Element vertical de suport en una construcció.

pilot /piˈɫɔt/ n neut
πιλότος
Persona destinada a dirigir un vehicle, especialment quan és aquàtic o aeri, o de qualsevol tipus quan és de competició. En alguns vehicles amb més d'un tripulant (típicament vaixells), el pilot no és responsable del govern de la nau, només de mantenir la direcció indicada.

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ n fem
μπάλα
Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ pilot pilota pilotada pilotades pilotaia pilotaien pilotaies pilotam pilotant pilotar pilotara pilotaran pilotarem pilotaren pilotares pilotareu pilotaria pilotarien pilotaries pilotariva pilotariven pilotarives pilotarà pilotaràs pilotaré pilotaríem pilotaríeu pilotarívem pilotaríveu pilotassen pilotasses pilotassin pilotassis pilotat pilotats pilotau pilotava pilotaven pilotaves pilotavi pilotavo pilote piloteguem piloteguessa piloteguessen piloteguesses pilotegueu pilotegués piloteguéssom piloteguéssou pilotem piloten pilotes pilotessa pilotessen pilotesses pilotessi pilotessin pilotessis piloteu piloti pilotin pilotis piloto pilotos pilots pilotà pilotàiem pilotàieu pilotàrem pilotàreu pilotàs pilotàssem pilotàsseu pilotàssim pilotàssiu pilotàvem pilotàvets pilotàveu pilotàvom pilotés pilotéssem pilotésseu pilotéssim pilotéssiu pilotí sept v.cent val v
κυβερνώ

pinacle /piˈna.kɫe/ /piˈna.kɫə/ n masc
κορωνίδα

pingüí n masc
πιγκουίνος

pinta /ˈpin.ta/ n fem
χτένα κτένι
Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintallavis /ˌpin.taˈʎa.vis/ /ˌpin.taˈʎa.βis/ /ˌpin.təˈʎa.vis/ /ˌpin.təˈʎa.βis/ n masc
κραγιόν

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pint pinta pintada pintades pintam pintant pintar pintara pintaran pintarem pintaren pintares pintareu pintaria pintarien pintaries pintarà pintaràs pintaré pintaríem pintaríeu pintassen pintasses pintassin pintassis pintat pintats pintau pintava pintaven pintaves pinte pintem pinten pintes pintessen pintesses pintessin pintessis pinteu pinti pintin pintis pinto pintà pintàrem pintàreu pintàs pintàssem pintàsseu pintàssim pintàssiu pintàvem pintàveu pintés pintéssem pintésseu pintéssim pintéssiu pintí sept val v
βάφω ζωγραφίζω
Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ n masc
ζωγράφος μπογιατζής

pintura /pinˈtu.ɾa/ n fem
χρώμα βαφή
Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.

pinya /ˈpi.ɲə/ n fem
ανανάς
Estròbil de les coníferes, especialment el dels pins pinyoners.
Part de diverses plantes que recorden un estròbil.

pinya tropical n fem
ανανάς

pinyol /piˈɲɔɫ/ n masc
κουκούτσι

pinzell n masc
πινέλο

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ n fem
πίπα
Instrument per a fumar compost per una cassoleta on es crema el tabac connectada per un costat de la seva base a un tub el final del qual és per on el fumador xucla el fum.

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ n fem
πυρά

piranya /piˈɾa.ɲa/ /piˈɾa.ɲə/ n fem
πιράνχας

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ adj
πειρατής
Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ n neut
πειρατής
Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

piratejar /pi.ɾa.teˈd͡ʒa/ /pi.ɾa.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɾa.teˈʒa/ /pi.ɾə.təˈd͡ʒa/ /pi.ɾə.təˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ piratege pirategem pirategen pirateges pirategessen pirategesses pirategessin pirategessis pirategeu pirategi pirategin pirategis pirategés pirategéssem pirategésseu pirategéssim pirategéssiu pirategí pirateig pirateja piratejada piratejades piratejam piratejant piratejar piratejara piratejaran piratejarem piratejaren piratejares piratejareu piratejaria piratejarien piratejaries piratejarà piratejaràs piratejaré piratejaríem piratejaríeu piratejassen piratejasses piratejassin piratejassis piratejat piratejats piratejau piratejava piratejaven piratejaves piratejo piratejà piratejàrem piratejàreu piratejàs piratejàssem piratejàsseu piratejàssim piratejàssiu piratejàvem piratejàveu val v
πειρατεύω
Robar, saquejar o atacar com un pirata (del mar).
Fer còpies sense respectar els drets d'autor.

piromania /pi.ɾo.maˈni.a/ /pi.ɾu.məˈni.ə/ n fem
πυρομανία

pirotècnia /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.a/ /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.ə/ /pi.ɾoˈtɛɡ.ni.a/ /pi.ɾuˈtɛŋ.ni.ə/ n fem
πυροτεχνία

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ n fem
πυραμίδα

piròman /piˈɾɔ.man/ /piˈɾɔ.mən/ n masc
πυρομανής

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ n fem
πισίνα
Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ n fem
μαυροπίνακας
Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pista /ˈpis.ta/ /ˈpis.tə/ n fem
στίβος
Indici indicador d'un camí a seguir en una investigació.
Cadascun dels solcs o espais en un disc d'enregistraments.

pista de joc n fem
γήπεδο

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ n fem
πιστόλι

pit n masc
στήθος
Tòrax humà.
Part exterior del tòrax humà.
στήθος μαστός
Mamella, especialment de la dona.

pitet /piˈtet/ /piˈtət/ /piˈtɛt/ n masc
σαλιάρα
Peça de roba lligada al coll que es posa a les criatures perquè no s'embrutin, especialment quan mengen.

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ adj
χειρότερος
De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.
El més dolent comparat amb tots els del seu gènere.

piular /piwˈɫa/ /piwˈɫaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ piul piula piulada piulades piulam piulant piular piulara piularan piularem piularen piulares piulareu piularia piularien piularies piularà piularàs piularé piularíem piularíeu piulassen piulasses piulassin piulassis piulat piulats piulau piulava piulaven piulaves piule piulem piulen piules piulessen piulesses piulessin piulessis piuleu piuli piulin piulis piulo piulà piulàrem piulàreu piulàs piulàssem piulàsseu piulàssim piulàssiu piulàvem piulàveu piulés piuléssem piulésseu piuléssim piuléssiu piulí sept val v
κελαηδώ

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pix pixa pixada pixades pixam pixant pixar pixara pixaran pixarem pixaren pixares pixareu pixaria pixarien pixaries pixarà pixaràs pixaré pixaríem pixaríeu pixassen pixasses pixassin pixassis pixat pixats pixau pixava pixaven pixaves pixe pixem pixen pixes pixessen pixesses pixessin pixessis pixeu pixi pixin pixis pixo pixà pixàrem pixàreu pixàs pixàssem pixàsseu pixàssim pixàssiu pixàvem pixàveu pixés pixéssem pixésseu pixéssim pixéssiu pixí sept val v
κατουρώ
(col·loquial) orinar

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ n fem
πίτσα

pla plana plans adj masc
επίπεδος
Llis, sense elevacions.

pla n masc
πεδιάδα
Zona geogràfica sense grans elevacions.
σχέδιο
Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

placa /ˈpɫa.ka/ /ˈpɫa.kə/ n masc
μασέλα
Làmina rígida aplicada sobre una superfície.

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ n fem
πλακούντας

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ n masc
ευχαρίστηση απόλαυση
Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ n fem
πανδημία

plagi /ˈpɫa.d͡ʒi/ /ˈpɫa.ʒi/ n masc
λογοκλοπή

plagiar /pɫa.d͡ʒiˈa/ /pɫa.d͡ʒiˈaɾ/ /pɫa.ʒiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ plagia plagiada plagiades plagiam plagiant plagiar plagiara plagiaran plagiarem plagiaren plagiares plagiareu plagiaria plagiarien plagiaries plagiarà plagiaràs plagiaré plagiaríem plagiaríeu plagiassen plagiasses plagiassin plagiassis plagiat plagiats plagiau plagiava plagiaven plagiaves plagie plagiem plagien plagies plagiessen plagiesses plagiessin plagiessis plagieu plagii plagio plagià plagiàrem plagiàreu plagiàs plagiàssem plagiàsseu plagiàssim plagiàssiu plagiàvem plagiàveu plagiés plagiéssem plagiésseu plagiéssim plagiéssiu plagií plagiï plagiïn plagiïs sept val v
λογοκλοπώ

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ n fem
πλευρονήκτης
(peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Platichthys flesus)

planejar /pɫa.neˈd͡ʒa/ /pɫa.neˈd͡ʒaɾ/ /pɫa.neˈʒa/ /pɫə.nəˈd͡ʒa/ /pɫə.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ planege planegem planegen planeges planegessen planegesses planegessin planegessis planegeu planegi planegin planegis planegés planegéssem planegésseu planegéssim planegéssiu planegí planeig planeja planejada planejades planejam planejant planejar planejara planejaran planejarem planejaren planejares planejareu planejaria planejarien planejaries planejarà planejaràs planejaré planejaríem planejaríeu planejassen planejasses planejassin planejassis planejat planejats planejau planejava planejaven planejaves planejo planejà planejàrem planejàreu planejàs planejàssem planejàsseu planejàssim planejàssiu planejàvem planejàveu sept val v
σχεδιάζω
(transitiu) Fer plans, planificar.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ n masc
πλανήτης

planetari n masc
πλανητάριο

planificació /pɫa.ni.fi.ka.siˈo/ /pɫə.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
προγραμματισμός

planta n fem
φυτό
Vegetal herbaci.
όροφος
Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu n fem
πέλμα

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ plant planta plantada plantades plantam plantant plantar plantara plantaran plantarem plantaren plantares plantareu plantaria plantarien plantaries plantarà plantaràs plantaré plantaríem plantaríeu plantassen plantasses plantassin plantassis plantat plantats plantau plantava plantaven plantaves plante plantem planten plantes plantessen plantesses plantessin plantessis planteu planti plantin plantis planto plantà plantàrem plantàreu plantàs plantàssem plantàsseu plantàssim plantàssiu plantàvem plantàveu plantés plantéssem plantésseu plantéssim plantéssiu plantí sept val v
φυτεύω
Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.

plantatge /pɫanˈta.d͡ʒe/ /pɫənˈta.d͡ʒə/ n masc
αρνόγλωσσο

planter /pɫanˈte/ /pɫanˈteɾ/ n masc
φυτώριο
Lloc on es crien plantes.
Lloc de formació professional.

planxa /ˈpɫaɲ.t͡ʃa/ /ˈpɫaɲ.ʃə/ n fem
σίδερο
Estri que acumula i comunica calor, utilitzat per allisar arrugues de la roba de vestir.

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ planx planxa planxada planxades planxam planxant planxar planxara planxaran planxarem planxaren planxares planxareu planxaria planxarien planxaries planxarà planxaràs planxaré planxaríem planxaríeu planxassen planxasses planxassin planxassis planxat planxats planxau planxava planxaven planxaves planxe planxem planxen planxes planxessen planxesses planxessin planxessis planxeu planxi planxin planxis planxo planxà planxàrem planxàreu planxàs planxàssem planxàsseu planxàssim planxàssiu planxàvem planxàveu planxés planxéssem planxésseu planxéssim planxéssiu planxí sept val v
σιδερώνω

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ n fem
αιμοπετάλιο

plat n masc
πιάτο
Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.
Per metonímia, qualsevol àpat cuinat.

plat suspès n masc
πιατίνι

plataforma /pɫa.taˈfoɾ.ma/ /pɫə.təˈfɔr.mə/ n fem
εξέδρα
Superfície plana, horitzontal i elevada.

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ n fem
παραλία αμμουδιά

platí /pɫəˈti/ n masc
λευκόχρυσος πλατίνα

platònic /pɫaˈtɔ.nik/ /pɫəˈtɔ.nik/ adj masc
πλατωνικός

plaça /ˈpɫa.sə/ n fem
πλατεία

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ plena plens adj masc
πλήρης γεμάτος
Que està farcit fins a estar complet.

plegar /pɫeˈɣa/ /pɫeˈɣaɾ/ /pɫəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pleg plega plegada plegades plegam plegant plegar plegara plegaran plegarem plegaren plegares plegareu plegaria plegarien plegaries plegarà plegaràs plegaré plegaríem plegaríeu plegassen plegasses plegassin plegassis plegat plegats plegau plegava plegaven plegaves plego plegue pleguem pleguen plegues pleguessen pleguesses pleguessin pleguessis plegueu plegui pleguin pleguis plegués pleguéssem pleguésseu pleguéssim pleguéssiu pleguí plegà plegàrem plegàreu plegàs plegàssem plegàsseu plegàssim plegàssiu plegàvem plegàveu sept val v
διπλώνω
Doblegar, especialment la roba o el paper.

pleura /ˈpɫɛw.ɾa/ /ˈpɫɛw.ɾə/ /ˈpɫɛw.ɾɛ/ n fem
υπεζωκώς

plom n masc
μόλυβδος

ploma /ˈpɫo.ma/ n fem
φτερό πούπουλο
Estructura de ceratines de la pell dels ocells.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ n masc
κλάμα

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ plor plora plorada plorades ploram plorant plorar plorara ploraran plorarem ploraren plorares plorareu ploraria plorarien ploraries plorarà ploraràs ploraré ploraríem ploraríeu plorassen plorasses plorassin plorassis plorat plorats plorau plorava ploraven ploraves plore plorem ploren plores ploressen ploresses ploressin ploressis ploreu plori plorin ploris ploro plorà ploràrem ploràreu ploràs ploràssem ploràsseu ploràssim ploràssiu ploràvem ploràveu plorés ploréssem plorésseu ploréssim ploréssiu plorí sept val v
κλαίω

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ v
βρέχω βρέχει
Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

ploure a bots i barrals /ˌpɫɔw.ɾe.aˌbot.si.baˈraɫs/ idiom
βρέχει με το τουλούμι ρίχνει καρεκλοπόδαρα

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ n fem
βροχή

pluja d'idees n fem
ιδεοκαταιγισμός

plural adj
πληθυντικός
Que denota més d’un.

plural n masc
πληθυντικός
Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ n masc
υπερσυντέλικος

plutoni n masc
πλουτώνιο

plàstic n masc
πλαστικό πλαστικός
Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ n fem
πνευμονία
Pulmonia

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ n fem
πληθυσμός
Conjunt de gent residint a una zona.
(estadística) Conjunt de tots els individus o casos amb determinades característiques comunes, a partir dels quals es pot extreure una mostra, que s'utilitzen com a base en una operació estadística o en una recerca.

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ n masc
λαός έθνος
Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
χωριό
(castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ pobra pobres adj masc
φτωχός
Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ n fem
φτώχια
Manca de diners o recursos.

poc poca pocs adj masc
λίγο
En quantitat escassa.

poc adv
λίγο
De manera escassa.

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ n fem
φίλτρο

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ occ podem poden podent poder podeu podia podien podies podran podrem podreu podria podrien podries podrà podràs podré podríem podríeu podíem podíeu poguda pogudes poguera pogueren pogueres poguessen poguesses poguessin poguessis pogut poguts pogué poguérem poguéreu pogués poguéssem poguésseu poguéssim poguéssiu poguí pot pots puc puga pugam pugau puguem puguen pugues pugueu pugui puguin puguis val v
μπορώ
Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
Tenir domini, autoritat.
Ser possible o contingent que succeeixi alguna cosa.

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ adj masc
ισχυρός

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ podreix podreixa podreixen podreixes podreixi podreixin podreixis podreixo podreixs podresc podresca podresquen podresques podresqui podresquin podresquis podria podrida podrides podrien podries podriguem podriguera podrigueren podrigueres podriguessen podriguesses podriguessin podriguessis podrigueu podrigueva podrigueven podrigueves podrigué podriguérem podriguéreu podrigués podriguéssem podriguésseu podriguéssim podriguéssiu podriguévem podriguéveu podrim podrint podrir podrira podriran podrirem podriren podrires podrireu podriria podririen podriries podririva podririven podririves podrirà podriràs podriré podriríem podriríeu podrirívem podriríveu podrisc podrisca podrisco podriscos podrisquem podrisquen podrisques podrisqueu podrissa podrissen podrisses podrissi podrissin podrissis podrist podrit podrits podriu podriva podriven podrives podrix podrixa podrixen podrixes podrixi podrixin podrixis podrixo podrixos podrí podríem podríets podríeu podrírem podríreu podrís podríscon podríssem podrísseu podríssim podríssiu podríssom podríssou podrívem podríveu podríxon sept v.cent val v
σαπίζω

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ n masc
ποίημα

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ n fem
ποιητική ποίηση

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ n neut
ποιητής

pogrom /poˈɣɾom/ /puˈɣɾom/ n masc
πογκρόμ

pol /ˈpɔɫ/ n masc
πόλος

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ n fem
αστυνομία
Cos de seguretat civil.

polifonia /po.ɫi.foˈni.a/ /po.ɫi.foˈni.ə/ /pu.ɫi.fuˈni.ə/ n fem
πολυφωνία

poliglot /po.ɫiˈɣɫɔt/ /pu.ɫiˈɣɫɔt/ adj masc
πολύγλωσσος

polimorfisme /po.ɫi.moɾˈfiz.me/ /po.ɫi.moɾˈfiz.mə/ /pu.ɫi.murˈfiz.mə/ n masc
πολυμορφισμός
Multiplicitat de possibles estats per a una determinada propietat; qualitat de polimòrfic.

polinesi /po.ɫiˈnɛ.zi/ /pu.ɫiˈnɛ.zi/ polinèsia adj masc
Πολυνήσια
Originari, pertanyent o relatiu a la Polinèsia, als seus habitant o a la seva llengua.

polinesi /po.ɫiˈnɛ.zi/ /pu.ɫiˈnɛ.zi/ n masc
Πολυνήσια
Natural de la Polinèsia (part d'Oceania).
Persona d’un poble establert a la Polinèsia i estès per Oceania, que tenen trets comuns en la fisonomia i la cultura.
(només singular) Conjunt de llengües pròpies de la Polinèsia, del grup austronèsic.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ bal n-occ occ poleix poleixen poleixes poleixi poleixin poleixis poleixo polesc polesqui polesquin polesquis polia polida polides polien polies poliguem poligueu polim polint polir polira poliran polirem poliren polires polireu poliria polirien poliries polirà poliràs poliré poliríem poliríeu polisc polisca polisquen polisques polissen polisses polissin polissis polit polits poliu polix polixen polixes polixo polí políem políeu polírem políreu polís políssem polísseu políssim políssiu sept val v
γυαλίζω
Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.

polisèmia /po.ɫiˈsɛ.mi.a/ /po.ɫiˈsɛ.mi.ə/ /pu.ɫiˈsɛ.mi.ə/ n fem
πολυσημία

politeisme /po.ɫi.teˈiz.me/ /po.ɫi.təˈiz.mə/ /pu.ɫi.təˈiz.mə/ n masc
πολυθεϊσμός

polititzar /po.ɫi.tiˈd͡za/ /po.ɫi.tiˈza/ /po.ɫi.tiˈzaɾ/ /pu.ɫi.tiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ polititz polititza polititzada polititzades polititzam polititzant polititzar polititzara polititzaran polititzarem polititzaren polititzares polititzareu polititzaria polititzarien polititzaries polititzarà polititzaràs polititzaré polititzaríem polititzaríeu polititzassen polititzasses polititzassin polititzassis polititzat polititzats polititzau polititzava polititzaven polititzaves polititze polititzem polititzen polititzes polititzessen polititzesses polititzessin polititzessis polititzeu polititzi polititzin polititzis polititzo polititzà polititzàrem polititzàreu polititzàs polititzàssem polititzàsseu polititzàssim polititzàssiu polititzàvem polititzàveu polititzés polititzéssem polititzésseu polititzéssim polititzéssiu polititzí sept val v
πολιτικοποιώ

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ n fem
τροχαλία

polièdric /po.ɫiˈɛ.ðɾik/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾik/ adj masc
πολυεδρικός
(geometria) Corresponent o pertanyent a un poliedre.

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ n masc
ψείρα
Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

polla /ˈpo.ʎa/ /ˈpo.ʎə/ n fem
πουλάδα
Gallina jove.

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ n masc
λεύκα

pollastre /poˈʎas.tɾə/ /puˈʎas.tɾə/ n masc
κοτόπουλο

pollet /poˈʎet/ /poˈʎət/ /puˈʎɛt/ n masc
κοτοπουλάκι

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ n masc
πολώνιο

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ adj masc
πολωνικός
Relatiu a Polònia, als seus habitants o a la seva llengua.

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ n masc
Πολωνικά πολωνικά
Habitant de Polònia.
(masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols n fem
σκόνη
Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols n masc
παλμός σφυγμός
Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

poltre n masc
πουλάρι
Cavall jove.

polze /ˈpoɫ.ze/ n masc
αντίχειρας

pol·len /ˈpɔ.ɫen/ /ˈpɔ.ɫən/ /ˈpɔɫ.ɫen/ /ˈpɔɫ.ɫən/ n masc
γύρη

polígon n masc
πολύγωνο
Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ n masc
πολιτικός
Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ n fem
πολιτική
En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.

pom /ˈpom/ n masc
πόμολο
Mànec arrodonit que hi ha a les portes o en baranes.

poma /ˈpo.mə/ n fem
μήλο

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ n fem
αλοιφή
Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pomera /poˈme.ɾa/ /poˈme.ɾə/ /puˈme.ɾə/ n fem
μηλιά

pomes amb peres n fem
άλλα τα μάτια του λαγού κι άλλα της κουκουβάγιας

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ n fem
αίγλη

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ n masc
ζέφυρος
Vent que bufa procedent de l'oest.
δύση
(punt cardinal) oest

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ n masc
γέφυρα
Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.
(billar) Posició especial de la mà lliure d'un jugador sobre el feltre, que serveix per a guiar el final de la fletxa del tac, impulsat amb l'altra mà.

pop n masc
χταπόδι
Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ n fem
πρύμνη
(nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
Part del darrere d'una aeronau.

popular /po.puˈɫa/ /po.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɫa/ /pu.puˈɫar/ /pu.puˈɫaɾ/ /pu.puˈɾaɾ/ adj
δημοφιλής

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
δημοτικότητα

popularment /po.puˌɫarˈmen/ /po.puˌɫaɾˈmen/ /po.puˌɫaɾˈment/ /pu.puˌɫarˈmen/ adv
ευρέως

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ n fem
φόβος τρόμος

porc n masc
γουρούνι
Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.

porcellana /poɾ.seˈʎa.na/ /poɾ.səˈʎa.nə/ /pur.səˈʎa.nə/ n fem
πορσελάνη

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ n fem
μερίδα

pornografia /poɾ.no.ɣɾaˈfi.a/ /poɾ.no.ɣɾəˈfi.ə/ /pur.nu.ɣɾəˈfi.ə/ n fem
πορνογραφία

pornogràfic /poɾ.noˈɣɾa.fik/ /pur.nuˈɣɾa.fik/ adj masc
πορνογραφικός

pornògraf /poɾˈnɔ.ɣɾaf/ /poɾˈnɔ.ɣɾəf/ /purˈnɔ.ɣɾəf/ n masc
πορνογράφος

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ adj
πορφυρός
De color vermell fosc tirant a morat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n fem
πορφυρός
Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ n masc
πορφυρός
Color vermell fosc tirant a morat.

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ n masc
πράσο
Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).
τσιγαριλίκι
(argot) Cigarreta de tabac amb marihuana o altre estupefaent.

port /ˈpɔrt/ n masc
λιμάνι λιμένας
Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ n fem
πόρτα θύρα
Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
θύρα πόρτα
(futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ n masc
αεροπλανοφόρο

portabilitat /poɾ.ta.bi.ɫiˈtat/ /poɾ.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.βi.ɫiˈtat/ n fem
φορητότητα

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ port porta portada portades portam portant portar portara portaran portarem portaren portares portareu portaria portarien portaries portarà portaràs portaré portaríem portaríeu portassen portasses portassin portassis portat portats portau portava portaven portaves porte portem porten portes portessen portesses portessin portessis porteu porti portin portis porto portà portàrem portàreu portàs portàssem portàsseu portàssim portàssiu portàvem portàveu portés portéssem portésseu portéssim portéssiu portí sept val v
φορώ
Vestir una roba concreta.
κουβαλώ
Transportar quelcom amb si mateix.

porter /porˈte/ /poɾˈte/ /poɾˈteɾ/ /purˈte/ n masc
ερματοφύλακας τερματοφύλακας
(esports de pilota) Jugador encarregat de defensar la porteria, que pot jugar la pilota, la bola o el disc amb les mans dintre una determinada àrea.

porteria /poɾ.teˈɾi.a/ /poɾ.təˈɾi.ə/ /pur.təˈɾi.ə/ n fem
τέρμα

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ portuguesa portuguesos adj masc
πορτογαλικός πορτογαλικά
Relatiu o pertanyent a Portugal o a l'idioma portuguès.

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ n masc
πορτογαλικά πορτογαλικός
Natural de Portugal.

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pos posa posada posades posam posant posar posara posaran posarem posaren posares posareu posaria posarien posaries posarà posaràs posaré posaríem posaríeu posassen posasses posassin posassis posat posats posau posava posaven posaves pose posem posen poses posessen posesses posessin posessis poseu posi posin posis poso posà posàrem posàreu posàs posàssem posàsseu posàssim posàssiu posàvem posàveu posés poséssem posésseu poséssim poséssiu posí sept val v
θέτω
Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.

posició n fem
θέση

positiu /po.ziˈtiw/ /pu.ziˈtiw/ adj
θετικός
Afirmatiu, per oposició a negatiu.

positivament /po.ziˌti.vaˈment/ /po.ziˌti.vəˈment/ /po.ziˌti.βaˈmen/ /pu.ziˌti.vəˈmen/ /pu.ziˌti.βəˈmen/ adv
θετικά

positivisme /po.zi.tiˈviz.me/ /po.zi.tiˈviz.mə/ /po.zi.tiˈβiz.me/ /pu.zi.tiˈviz.mə/ /pu.zi.tiˈβiz.mə/ n masc
θετικισμός

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ n masc
ποζιτρόνιο

posposar /pos.poˈza/ /pos.poˈzaɾ/ /pus.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ posposa posposada posposades posposam posposant posposar posposara posposaran posposarem posposaren posposares posposareu posposaria posposarien posposaries posposarà posposaràs posposaré posposaríem posposaríeu posposassen posposasses posposassin posposassis posposat posposats posposau posposava posposaven posposaves pospose posposem posposen posposes posposessen posposesses posposessin posposessis posposeu posposi posposin posposis posposo posposà posposàrem posposàreu posposàs posposàssem posposàsseu posposàssim posposàssiu posposàvem posposàveu posposés posposéssem posposésseu posposéssim posposéssiu posposí pospòs sept val v
αναβάλλω

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ bal n-occ occ posseeix posseeixen posseeixes posseeixi posseeixin posseeixis posseeixo posseesc posseesqui posseesquin posseesquis posseint posseir posseiran posseirem posseireu posseiria posseirien posseiries posseirà posseiràs posseiré posseiríem posseiríeu posseí posseíem posseíeu posseírem posseíreu posseís posseíssem posseísseu posseíssim posseíssiu posseïa posseïda posseïdes posseïen posseïes posseïguem posseïgueu posseïm posseïra posseïren posseïres posseïsc posseïsca posseïsquen posseïsques posseïssen posseïsses posseïssin posseïssis posseït posseïts posseïu posseïx posseïxen posseïxes posseïxo sept val v
έχω
Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possessiu /po.seˈsiw/ /po.səˈsiw/ /pu.səˈsiw/ adj masc
κτητικός

possibilitat /po.si.bi.ɫiˈtat/ /pu.si.bi.ɫiˈtat/ /pu.si.βi.ɫiˈtat/ n fem
δυνατότητα

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ adj
πιθανός δυνατός
Que pot tenir lloc.

post de planxar n fem
σιδερώστρα

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ n fem
γλυκό
(no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ n fem
πόδι
Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ n masc
κάλιο

potencial /po.ten.siˈaɫ/ /po.tən.siˈaɫ/ /pu.tən.siˈaɫ/ adj
δυναμικό
Relatiu o pertanyent a la potència.
Que té possibilitats de donar-se.

potencial /po.ten.siˈaɫ/ /po.tən.siˈaɫ/ /pu.tən.siˈaɫ/ n masc
δυναμικό
Potència o capacitat de provocar un resultat.
(física) Funció escalar de les coordenades espacials el gradient de la qual dona un camp de forces conservatiu.

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ adv
ίσως

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ n fem
δύναμη

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ n masc
πηγάδι
Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

poèticament /poˌɛ.ti.kaˈmen/ /poˌɛ.ti.kaˈment/ /poˌɛ.ti.kəˈment/ /puˌɛ.ti.kəˈmen/ adv
ποιητικά

practicar /pɾak.tiˈka/ /pɾak.tiˈkaɾ/ /pɾək.tiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ practic practica practicada practicades practicam practicant practicar practicara practicaran practicarem practicaren practicares practicareu practicaria practicarien practicaries practicarà practicaràs practicaré practicaríem practicaríeu practicassen practicasses practicassin practicassis practicat practicats practicau practicava practicaven practicaves practico practicà practicàrem practicàreu practicàs practicàssem practicàsseu practicàssim practicàssiu practicàvem practicàveu practique practiquem practiquen practiques practiquessen practiquesses practiquessin practiquessis practiqueu practiqui practiquin practiquis practiqués practiquéssem practiquésseu practiquéssim practiquéssiu practiquí sept val v
προπονούμαι

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ n masc
πρασεοδύμιο

prat /ˈpɾat/ n masc
λιβάδι

precedir /pɾe.seˈði/ /pɾe.seˈðiɾ/ /pɾə.səˈði/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ precedeix precedeixa precedeixen precedeixes precedeixi precedeixin precedeixis precedeixo precedeixs precedesc precedesca precedesquen precedesques precedesqui precedesquin precedesquis precedia precedida precedides precedien precedies precediguem precediguera precedigueren precedigueres precediguessen precediguesses precediguessin precediguessis precedigueu precedigueva precedigueven precedigueves precedigué precediguérem precediguéreu precedigués precediguéssem precediguésseu precediguéssim precediguéssiu precediguévem precediguéveu precedim precedint precedir precedira precediran precedirem precediren precedires precedireu precediria precedirien precediries precediriva precediriven precedirives precedirà precediràs precediré precediríem precediríeu precedirívem precediríveu precedisc precedisca precedisco precediscos precedisquem precedisquen precedisques precedisqueu precedissa precedissen precedisses precedissi precedissin precedissis precedist precedit precedits precediu precediva precediven precedives precedix precedixa precedixen precedixes precedixi precedixin precedixis precedixo precedixos precedí precedíem precedíets precedíeu precedírem precedíreu precedís precedíscon precedíssem precedísseu precedíssim precedíssiu precedíssom precedíssou precedívem precedíveu precedíxon sept v.cent val v
προηγούμαι

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ n masc
εντολή

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ adj masc
πολύτιμος

precoç /pɾeˈkos/ adj
πρώιμος

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ precisa precisos adj masc
ακριβής
Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ n masc
ιεροκήρυκας
Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicat /pɾe.ðiˈkat/ /pɾə.ðiˈkat/ n masc
κατηγόρημα

predicció n fem
πρόβλεψη

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ bal eiv nota 1 occ predeia predeien predeies predeim predeis predic prediem predient predieu prediga predigau prediguem prediguen prediguera predigueren predigueres predigues prediguessen prediguesses prediguessin prediguessis predigueu predigui prediguin prediguis predigué prediguérem prediguéreu predigués prediguéssem prediguésseu prediguéssim prediguéssiu prediguí predir prediran predirem predireu prediria predirien prediries predirà prediràs prediré prediríem prediríeu predis predit predita predites predits prediu prediuen predius predèiem predèieu v.cent val v
προβλέπω

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ bal n-occ occ prefereix prefereixen prefereixes prefereixi prefereixin prefereixis prefereixo preferesc preferesqui preferesquin preferesquis preferia preferida preferides preferien preferies preferiguem preferigueu preferim preferint preferir preferira preferiran preferirem preferiren preferires preferireu preferiria preferirien preferiries preferirà preferiràs preferiré preferiríem preferiríeu preferisc preferisca preferisquen preferisques preferissen preferisses preferissin preferissis preferit preferits preferiu preferix preferixen preferixes preferixo preferí preferíem preferíeu preferírem preferíreu preferís preferíssem preferísseu preferíssim preferíssiu sept val v
προτιμάω

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ n masc
πρόθημα
En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ preg prega pregada pregades pregam pregant pregar pregara pregaran pregarem pregaren pregares pregareu pregaria pregarien pregaries pregarà pregaràs pregaré pregaríem pregaríeu pregassen pregasses pregassin pregassis pregat pregats pregau pregava pregaven pregaves prego pregue preguem preguen pregues preguessen preguesses preguessin preguessis pregueu pregui preguin preguis pregués preguéssem preguésseu preguéssim preguéssiu preguí pregà pregàrem pregàreu pregàs pregàssem pregàsseu pregàssim pregàssiu pregàvem pregàveu sept val v
προσεύχομαι
(intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ n fem
ερώτηση
Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ pregunt pregunta preguntada preguntades preguntam preguntant preguntar preguntara preguntaran preguntarem preguntaren preguntares preguntareu preguntaria preguntarien preguntaries preguntarà preguntaràs preguntaré preguntaríem preguntaríeu preguntassen preguntasses preguntassin preguntassis preguntat preguntats preguntau preguntava preguntaven preguntaves pregunte preguntem pregunten preguntes preguntessen preguntesses preguntessin preguntessis pregunteu pregunti preguntin preguntis pregunto preguntà preguntàrem preguntàreu preguntàs preguntàssem preguntàsseu preguntàssim preguntàssiu preguntàvem preguntàveu preguntés preguntéssem preguntésseu preguntéssim preguntéssiu preguntí sept val v
ρωτώ

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ n fem
προσευχή

prehistòria /pɾe.isˈtɔ.ɾi.a/ /pɾə.isˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
προϊστορία

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ n masc
βραβείο έπαθλο

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ alg bal eiv nota 1 occ premia premiada premiades premiam premiant premiar premiara premiaran premiarem premiaren premiares premiareu premiaria premiarien premiaries premiarà premiaràs premiaré premiaríem premiaríeu premiassen premiasses premiassin premiassis premiat premiats premiau premiava premiaven premiaves premie premiem premien premies premiessen premiesses premiessin premiessis premieu premii premio premià premiàrem premiàreu premiàs premiàssem premiàsseu premiàssim premiàssiu premiàvem premiàveu premiés premiéssem premiésseu premiéssim premiéssiu premií premiï premiïn premiïs sept v.cent val v
απονέμω

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ n fem
προαίσθημα

premsa /ˈpɾem.sa/ /ˈpɾem.sə/ n fem
τύπος
Màquina que serveix per a comprimir entre dos elements que fan pressió.

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ bal occ pren prenc prendran prendre prendrem prendreu prendria prendrien prendries prendrà prendràs prendré prendríem prendríeu prenem prenen prenent preneu prenga prenguem prenguen prenguera prengueren prengueres prengues prenguessen prenguesses prenguessin prenguessis prengueu prengui prenguin prenguis prengué prenguérem prenguéreu prengués prenguéssem prenguésseu prenguéssim prenguéssiu prenguí prenia prenien prenies prens preníem preníeu pres presa preses presos val v
παίρνω
(transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ n fem
ανησυχία
Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preparació /pɾe.pa.ɾa.siˈo/ n fem
παρασκευή
Allò que es fa per tenir tot a punt abans de fer una cosa.

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ prepar prepara preparada preparades preparaia preparaien preparaies preparam preparant preparar preparara prepararan prepararem prepararen preparares preparareu prepararia prepararien prepararies preparariva preparariven prepararives prepararà prepararàs prepararé prepararíem prepararíeu prepararívem prepararíveu preparassen preparasses preparassin preparassis preparat preparats preparau preparava preparaven preparaves preparavi preparavo prepare prepareguem prepareguessa prepareguessen prepareguesses preparegueu preparegués prepareguéssom prepareguéssou preparem preparen prepares preparessa preparessen preparesses preparessi preparessin preparessis prepareu prepari preparin preparis preparo preparos prepars preparà preparàiem preparàieu preparàrem preparàreu preparàs preparàssem preparàsseu preparàssim preparàssiu preparàvem preparàvets preparàveu preparàvom preparés preparéssem preparésseu preparéssim preparéssiu preparí sept v.cent val v
προετοιμάζω
Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ n fem
πρόθεση

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ n fem
προνόμιο
Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ n fem
φράγμα
Obra que es fa en algun riu, canal, etc., per prendre aigua i conduir-la a altra part.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ adj
παρών
Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ n masc
παρόν
Moment actual.

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ present presenta presentada presentades presentam presentant presentar presentara presentaran presentarem presentaren presentares presentareu presentaria presentarien presentaries presentarà presentaràs presentaré presentaríem presentaríeu presentassen presentasses presentassin presentassis presentat presentats presentau presentava presentaven presentaves presente presentem presenten presentes presentessen presentesses presentessin presentessis presenteu presenti presentin presentis presento presentà presentàrem presentàreu presentàs presentàssem presentàsseu presentàssim presentàssiu presentàvem presentàveu presentés presentéssem presentésseu presentéssim presentéssiu presentí sept val v
παρουσιάζω
Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.

presidencial /pɾe.zi.ðen.siˈaɫ/ /pɾə.zi.ðən.siˈaɫ/ adj
προεδρικός

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ n masc
πρόεδρος

pressa /ˈpɾe.sa/ /ˈpɾe.sə/ n fem
βιασύνη

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ n fem
πίεση
Acció d'una força que prem o empeny.

pressupost /pɾe.suˈpɔst/ n masc
προϋπολογισμός

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ prest presta prestada prestades prestam prestant prestar prestara prestaran prestarem prestaren prestares prestareu prestaria prestarien prestaries prestarà prestaràs prestaré prestaríem prestaríeu prestassen prestasses prestassin prestassis prestat prestats prestau prestava prestaven prestaves preste prestem presten prestes prestessen prestesses prestessin prestessis presteu presti prestin prestis presto prestà prestàrem prestàreu prestàs prestàssem prestàsseu prestàssim prestàssiu prestàvem prestàveu prestés prestéssem prestésseu prestéssim prestéssiu prestí sept val v
δανείζω
Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.

prestatgeria /pɾes.ta.d͡ʒeˈɾi.a/ /pɾəs.tə.d͡ʒəˈɾi.ə/ n fem
ράφι

prestigi /pɾesˈti.d͡ʒi/ /pɾesˈti.ʒi/ /pɾəsˈti.ʒi/ n masc
γόητρο

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ presum presuma presumeix presumeixen presumeixes presumeixi presumeixin presumeixis presumeixo presumeixs presumen presumes presumesc presumesca presumesquen presumesques presumesqui presumesquin presumesquis presumi presumia presumida presumides presumien presumies presumiguem presumigueu presumim presumin presumint presumir presumira presumiran presumirem presumiren presumires presumireu presumiria presumirien presumiries presumirà presumiràs presumiré presumiríem presumiríeu presumis presumisc presumisca presumisquen presumisques presumissen presumisses presumissin presumissis presumit presumits presumiu presumix presumixen presumixes presumixo presumo presums presumí presumíem presumíeu presumírem presumíreu presumís presumíssem presumísseu presumíssim presumíssiu sept v.cent val v
κομπάζω
Creure i fer notar el fet de posseir una qualitat, un mèrit, atribut, etc.
υποθέτω
Sospitar o creure que succeeix un cosa o fet basant-se en pistes, senyals, etc.

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ n fem
παρουσία

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ n fem
φυλακή

pretendent /pɾe.tenˈden/ /pɾe.tenˈdent/ /pɾə.tənˈden/ /pɾə.tənˈdent/ n masc
ενάγων

preu n masc
τιμή
Valor acordat entre venedor i comprador.

prevenció /pɾe.ven.siˈo/ /pɾe.βen.siˈo/ /pɾə.vən.siˈo/ /pɾə.βən.siˈo/ n fem
αποτροπή

priapisme /pɾi.aˈpiz.me/ /pɾi.əˈpiz.mə/ n masc
πριαπισμός

prim /ˈpɾim/ adj masc
αδύνατος λεπτός
Cos de poca amplària o gruix

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ n fem
άνοιξη έαρ
Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ primera primers adj masc
πρώτος
El del començament.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ number
πρώτος πρώτη
(ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primera persona n fem
πρωτοπρόσωπος

primitiu /pɾi.miˈtiw/ adj masc
πρωτόγονος

princesa /pɾinˈse.za/ /pɾinˈsə.zə/ /pɾinˈsɛ.zə/ n fem
πριγκίπισσα βασιλοπούλα

principal adj
κύριος
El més important.

principalment /pɾin.siˌpaɫˈmen/ /pɾin.siˌpaɫˈment/ adv
κυρίως

principat /pɾin.siˈpat/ n masc
πριγκιπάτο

principi n masc
αρχή
Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

prismàtics /pɾizˈma.tiks/ n masc
διόπτρες

privat privada privats adj masc
ιδιωτικός
No públic.

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ n masc
προνόμιο

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ n fem
πρώρα

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ adj
πιθανός

probablement /pɾoˌba.bɫeˈment/ /pɾoˌbab.bɫəˈment/ /pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /pɾuˌβab.bɫəˈmen/ adv
μάλλον

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ n masc
πρόβλημα

procediment /pɾo.se.ðiˈmen/ /pɾo.se.ðiˈment/ /pɾo.sə.ðiˈment/ /pɾu.sə.ðiˈmen/ n masc
διαδικασία
Manera de fer, de procedir, per aconseguir un resultat.
Conjunt de regles preestablertes per actuar en una situació en concret.
(programació) Conjunt d'instruccions que són cridades a executar des d'una altra part d'un programa (o, fins i tot, des del mateix procediment quan l'entorn permet recursivitat) i que tornen el control del programa, a la línia següent on ha estat realitzada la crida; no poden retornar un valor implícitament, però sí mitjançant paràmetres.

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ n fem
λιτανεία

proclític /pɾoˈkɫi.tik/ /pɾuˈkɫi.tik/ adj masc
προκλιτικό

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ n fem
αναβλητικότητα

procrastinar /pɾo.kɾas.tiˈna/ /pɾo.kɾas.tiˈnaɾ/ /pɾo.kɾəs.tiˈna/ /pɾu.kɾəs.tiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ procrastina procrastinada procrastinades procrastinam procrastinant procrastinar procrastinara procrastinaran procrastinarem procrastinaren procrastinares procrastinareu procrastinaria procrastinarien procrastinaries procrastinarà procrastinaràs procrastinaré procrastinaríem procrastinaríeu procrastinassen procrastinasses procrastinassin procrastinassis procrastinat procrastinats procrastinau procrastinava procrastinaven procrastinaves procrastine procrastinem procrastinen procrastines procrastinessen procrastinesses procrastinessin procrastinessis procrastineu procrastini procrastinin procrastinis procrastino procrastinà procrastinàrem procrastinàreu procrastinàs procrastinàssem procrastinàsseu procrastinàssim procrastinàssiu procrastinàvem procrastinàveu procrastinés procrastinéssem procrastinésseu procrastinéssim procrastinéssiu procrastiní procrastín sept val v
αναβάλλω

procés /pɾoˈses/ /pɾuˈses/ n masc
διαδικασία
Manera en com es desenvolupa una acció progressiva.
Successió de fases que es donen en un fenomen natural o un procediment.

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ n masc
ανθύπατος

producció n fem
παραγωγή

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ n masc
προϊόν

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ bal n-occ occ produeix produeixen produeixes produeixi produeixin produeixis produeixo produesc produesqui produesquin produesquis produint produir produiran produirem produireu produiria produirien produiries produirà produiràs produiré produiríem produiríeu produí produíem produíeu produírem produíreu produís produíssem produísseu produíssim produíssiu produïa produïda produïdes produïen produïes produïguem produïgueu produïm produïra produïren produïres produïsc produïsca produïsquen produïsques produïssen produïsses produïssin produïssis produït produïts produïu produïx produïxen produïxes produïxo sept val v
παράγω
Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.

proer /pɾoˈe/ /pɾoˈeɾ/ /pɾuˈe/ n masc
πρόκωπος

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ adj
επαγγελματίας
Relatiu o pertanyent a una professió.

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ n neut
επαγγελματίας
Persona que exerceix una professió o que treballa en un sector determinat.

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ n masc
καθηγητής
Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.
Docent d'educació secundària o d'educació universitària.

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ n neut
προφήτης

profit /pɾoˈfit/ /pɾuˈfit/ n masc
κέρδος

profund /pɾoˈfun/ /pɾoˈfunt/ /pɾuˈfun/ adj masc
βαθύς
Que s'enfonsa en la terra o una altra superfície, d'alçada.

profunditat /pɾo.fun.diˈtat/ /pɾu.fun.diˈtat/ n fem
βάθος
Qualitat de ser profund.

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ n masc
πρόγραμμα
Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programació /pɾo.ɣɾa.ma.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.mə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.mə.siˈo/ n fem
προγραμματισμός

programació orientada a objectes n fem
αντικειμενοστρεφής προγραμματισμός

programari /pɾo.ɣɾaˈma.ɾi/ /pɾo.ɣɾəˈma.ɾi/ /pɾu.ɣɾəˈma.ɾi/ n masc
λογισμικό

progressivament /pɾo.ɣɾeˌsi.vaˈment/ /pɾo.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ /pɾo.ɣɾəˌsi.vəˈment/ /pɾu.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ /pɾu.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ adv
προοδευτικά

progressió /pɾo.ɣɾe.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.siˈo/ n fem
προχώρηση

prohibició /pɾo.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.βi.siˈo/ n fem
απαγόρευση

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ bal n-occ occ prohibeix prohibeixen prohibeixes prohibeixi prohibeixin prohibeixis prohibeixo prohibesc prohibesqui prohibesquin prohibesquis prohibia prohibida prohibides prohibien prohibies prohibiguem prohibigueu prohibim prohibint prohibir prohibira prohibiran prohibirem prohibiren prohibires prohibireu prohibiria prohibirien prohibiries prohibirà prohibiràs prohibiré prohibiríem prohibiríeu prohibisc prohibisca prohibisquen prohibisques prohibissen prohibisses prohibissin prohibissis prohibit prohibits prohibiu prohibix prohibixen prohibixes prohibixo prohibí prohibíem prohibíeu prohibírem prohibíreu prohibís prohibíssem prohibísseu prohibíssim prohibíssiu sept val v
απαγορεύω

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ n masc
έργο
Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

projectil /pɾo.d͡ʒekˈtiɫ/ /pɾu.ʒəkˈtiɫ/ n masc
βλήμα

projector /pɾo.d͡ʒekˈtoɾ/ /pɾo.ʒekˈto/ /pɾo.ʒəkˈto/ /pɾu.ʒəkˈto/ n masc
προβολέας

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ n fem
υπόσχεση

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ n masc
προμήθειο

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ bal occ promesa promeses promesos promet prometa prometem prometen prometent prometera prometeren prometeres prometes prometessen prometesses prometessin prometessis prometeu prometi prometia prometien prometies prometin prometis prometo prometran prometre prometrem prometreu prometria prometrien prometries prometrà prometràs prometré prometríem prometríeu promets prometé prometérem prometéreu prometés prometéssem prometésseu prometéssim prometéssiu prometí prometíem prometíeu promès promés sept val v
υπόσχομαι

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ n masc
τάξη
Conjunt de persones promogudes a un grau superior.

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ n fem
προφορά

proparoxíton /pɾo.pa.ɾokˈsi.ton/ /pɾo.pə.ɾokˈsi.ton/ /pɾu.pə.ɾukˈsi.tun/ adj masc
προπαροξύτονος

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ n masc
ιδιοκτήτης

proporcionalment /pɾo.por.si.oˌnaɫˈmen/ /pɾo.poɾ.si.oˌnaɫˈmen/ /pɾo.poɾ.si.oˌnaɫˈment/ /pɾu.pur.si.uˌnaɫˈmen/ adv
ανάλογα

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ n fem
αναλογία

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ proposa proposada proposades proposam proposant proposar proposara proposaran proposarem proposaren proposares proposareu proposaria proposarien proposaries proposarà proposaràs proposaré proposaríem proposaríeu proposassen proposasses proposassin proposassis proposat proposats proposau proposava proposaven proposaves propose proposem proposen proposes proposessen proposesses proposessin proposessis proposeu proposi proposin proposis proposo proposà proposàrem proposàreu proposàs proposàssem proposàsseu proposàssim proposàssiu proposàvem proposàveu proposés proposéssem proposésseu proposéssim proposéssiu proposí propòs sept val v
προτείνω
Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

proposta /pɾoˈpɔs.ta/ /pɾoˈpɔs.tɔ/ /pɾoˈpɔs.tə/ /pɾuˈpɔs.tə/ n fem
πρόταση

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ n masc
σκοπός στόχος

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ n fem
πεζογραφία

proselitisme /pɾo.ze.ɫiˈtiz.me/ /pɾo.zə.ɫiˈtiz.mə/ /pɾu.zə.ɫiˈtiz.mə/ n masc
προσηλυτισμός

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ n fem
ευημερία

prostatitis /pɾos.taˈti.tis/ /pɾos.təˈti.tis/ /pɾus.təˈti.tis/ n fem
προστατίτιδα

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ n fem
πορνεία

prostituir /pɾos.ti.tuˈi/ /pɾos.ti.tuˈiɾ/ /pɾus.ti.tuˈi/ bal n-occ occ prostitueix prostitueixen prostitueixes prostitueixi prostitueixin prostitueixis prostitueixo prostituesc prostituesqui prostituesquin prostituesquis prostituint prostituir prostituiran prostituirem prostituireu prostituiria prostituirien prostituiries prostituirà prostituiràs prostituiré prostituiríem prostituiríeu prostituí prostituíem prostituíeu prostituírem prostituíreu prostituís prostituíssem prostituísseu prostituíssim prostituíssiu prostituïa prostituïda prostituïdes prostituïen prostituïes prostituïguem prostituïgueu prostituïm prostituïra prostituïren prostituïres prostituïsc prostituïsca prostituïsquen prostituïsques prostituïssen prostituïsses prostituïssin prostituïssis prostituït prostituïts prostituïu prostituïx prostituïxen prostituïxes prostituïxo sept val v
πορνεύω

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ n fem
πόρνη

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ n masc
προσήλυτος

protagonista /pɾo.ta.ɣoˈnis.ta/ /pɾo.ta.ɣoˈnis.te/ /pɾo.tə.ɣoˈnis.tə/ /pɾu.tə.ɣuˈnis.tə/ n neut
πρωταγωνιστής

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ n fem
προστασία
Acció o efecte de protegir.
(esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ bal n-occ occ protegeix protegeixen protegeixes protegeixi protegeixin protegeixis protegeixo protegesc protegesqui protegesquin protegesquis protegia protegida protegides protegien protegies protegiguem protegigueu protegim protegint protegir protegira protegiran protegirem protegiren protegires protegireu protegiria protegirien protegiries protegirà protegiràs protegiré protegiríem protegiríeu protegisc protegisca protegisquen protegisques protegissen protegisses protegissin protegissis protegit protegits protegiu protegix protegixen protegixes protegixo protegí protegíem protegíeu protegírem protegíreu protegís protegíssem protegísseu protegíssim protegíssiu sept val v
προστατεύω
Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.

protesta /pɾoˈtes.ta/ /pɾoˈtes.tə/ /pɾuˈtes.tə/ n fem
διαμαρτυρία

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ protest protesta protestada protestades protestam protestant protestar protestara protestaran protestarem protestaren protestares protestareu protestaria protestarien protestaries protestarà protestaràs protestaré protestaríem protestaríeu protestassen protestasses protestassin protestassis protestat protestats protestau protestava protestaven protestaves proteste protestem protesten protestes protestessen protestesses protestessin protestessis protesteu protesti protestin protestis protesto protestà protestàrem protestàreu protestàs protestàssem protestàsseu protestàssim protestàssiu protestàvem protestàveu protestés protestéssem protestésseu protestéssim protestéssiu protestí sept val v
διαμαρτύρομαι
(intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ n fem
πρωτεΐνη

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ n masc
πρωτακτίνιο

protocol /pɾo.toˈkɔɫ/ /pɾu.tuˈkɔɫ/ n masc
πρωτόκολλο

prototip /pɾo.toˈtip/ /pɾu.tuˈtip/ n masc
πρωτότυπο

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ n masc
πρωτόνιο

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ adv
αρκετά

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ n fem
απόδειξη
Acció de provar.

proveir /pɾo.veˈiɾ/ /pɾo.vəˈi/ /pɾo.βeˈi/ /pɾu.vəˈi/ /pɾu.βəˈi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ proveeix proveeixen proveeixes proveeixi proveeixin proveeixis proveeixo proveeixs proveesc proveesca proveesquen proveesques proveesqui proveesquin proveesquis proveint proveir proveiran proveirem proveireu proveiria proveirien proveiries proveirà proveiràs proveiré proveiríem proveiríeu proveí proveíem proveíeu proveírem proveíreu proveís proveíssem proveísseu proveíssim proveíssiu proveïa proveïda proveïdes proveïen proveïes proveïguem proveïgueu proveïm proveïra proveïren proveïres proveïsc proveïsca proveïsquen proveïsques proveïssen proveïsses proveïssin proveïssis proveït proveïts proveïu proveïx proveïxen proveïxes proveïxo sept v.cent val v
παρέχω

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ n masc
παροιμία

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ adj masc
προμηθευτής

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ provoc provoca provocada provocades provocam provocant provocar provocara provocaran provocarem provocaren provocares provocareu provocaria provocarien provocaries provocarà provocaràs provocaré provocaríem provocaríeu provocassen provocasses provocassin provocassis provocat provocats provocau provocava provocaven provocaves provoco provocà provocàrem provocàreu provocàs provocàssem provocàsseu provocàssim provocàssiu provocàvem provocàveu provoque provoquem provoquen provoques provoquessen provoquesses provoquessin provoquessis provoqueu provoqui provoquin provoquis provoqués provoquéssem provoquésseu provoquéssim provoquéssiu provoquí sept val v
εξοργίζω
Incitar algú a fer una cosa.

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ n fem
επαρχία

pruna n fem
δαμάσκηνο

pràctic /ˈpɾak.tik/ adj masc
πρακτικός
Relacionat amb la pràctica o l'experiència personal.

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ n fem
εξάσκηση
Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

préssec n masc
ροδάκινο

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ n masc
δάνειο

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ n masc
πρίγκιπας βασιλόπουλο
Fill del rei, hereu del tron.

pròsper /ˈpɾɔs.peɾ/ pròspera pròspers adj masc
επιτυχής
Que li van bé les coses, que prospera, creix feliç o es desenvolupa.

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ n fem
προστάτης

pròtesi /ˈpɾɔ.te.zi/ /ˈpɾɔ.tə.zi/ n fem
πρόσθεση
Peça o aparell artificial implantat en el cos en substitució d’un òrgan.

pròxim /ˈpɾɔk.sim/ adj masc
ακόλουθος

pseudociència /ˌpsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ /ˌsew.ðo.siˈɛn.si.a/ /ˌsɛw.ðo.siˈɛn.si.ə/ /ˌsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ n fem
ψευδοεπιστήμη

psi /ˈpsi/ /ˈsi/ n fem
ψι

psicoanàlisi n fem
ψυχανάλυση

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ψυχολογία

psicopatologia n fem
ψυχοπαθολογία

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ n fem
ψύχωση

psicoteràpia /ˌpsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ko.teˈɾa.pi.a/ /ˌsi.ko.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ n fem
ψυχοθεραπεία

psicòleg /siˈkɔ.ɫek/ /siˈkɔ.ɫək/ n masc
ψυχολόγος

psicòpata n neut
ψυχοπαθής

psique /ˈpsi.ke/ /ˈpsi.kə/ /ˈsi.ke/ /ˈsi.kə/ n fem
ψυχή

psiquiatre /psi.kiˈa.tɾə/ /si.kiˈa.tɾe/ /si.kiˈa.tɾə/ n masc
ψυχίατρος

psiquiatria /psi.ki.əˈtɾi.ə/ /si.ki.aˈtɾi.a/ /si.ki.əˈtɾi.ə/ n fem
ψυχιατρική

publicació /pu.bɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.kə.siˈo/ /pub.bɫi.ka.siˈo/ /pub.bɫi.kə.siˈo/ n fem
έκδοση

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ public publica publicada publicades publicam publicant publicar publicara publicaran publicarem publicaren publicares publicareu publicaria publicarien publicaries publicarà publicaràs publicaré publicaríem publicaríeu publicassen publicasses publicassin publicassis publicat publicats publicau publicava publicaven publicaves publico publicà publicàrem publicàreu publicàs publicàssem publicàsseu publicàssim publicàssiu publicàvem publicàveu publique publiquem publiquen publiques publiquessen publiquesses publiquessin publiquessis publiqueu publiqui publiquin publiquis publiqués publiquéssem publiquésseu publiquéssim publiquéssiu publiquí sept val v
εκδίδω

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ alg bal occ puda puden pudes pudi pudia pudida pudides pudien pudies pudiguem pudigueu pudim pudin pudint pudir pudira pudiran pudirem pudiren pudires pudireu pudiria pudirien pudiries pudirà pudiràs pudiré pudiríem pudiríeu pudis pudissen pudisses pudissin pudissis pudit pudits pudiu pudo pudí pudíem pudíeu pudírem pudíreu pudís pudíssem pudísseu pudíssim pudíssiu put puts sept val v
βρομάω
Produir o causar pudor.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ n fem
μπόχα
Mala olor, olor desagradable.

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ puge pugem pugen puges pugessen pugesses pugessin pugessis pugeu pugi pugin pugis pugés pugéssem pugésseu pugéssim pugéssiu pugí puig puja pujada pujades pujam pujant pujar pujara pujaran pujarem pujaren pujares pujareu pujaria pujarien pujaries pujarà pujaràs pujaré pujaríem pujaríeu pujassen pujasses pujassin pujassis pujat pujats pujau pujava pujaven pujaves pujo pujà pujàrem pujàreu pujàs pujàssem pujàsseu pujàssim pujàssiu pujàvem pujàveu sept val v
ανεβαίνω
Entrar en un vehicle.
Portar alguna cosa de baix a dalt.
Anar creixent.
αναδύομαι
Augmentar de nivell.

pulmó n masc
πνεύμονας

pulsació /puɫ.sa.siˈo/ /puɫ.sə.siˈo/ n fem
παλμός

punir /puˈni/ /puˈniɾ/ bal n-occ occ puneix puneixen puneixes puneixi puneixin puneixis puneixo punesc punesqui punesquin punesquis punia punida punides punien punies puniguem punigueu punim punint punir punira puniran punirem puniren punires punireu puniria punirien puniries punirà puniràs puniré puniríem puniríeu punisc punisca punisquen punisques punissen punisses punissin punissis punit punits puniu punix punixen punixes punixo puní puníem puníeu punírem puníreu punís puníssem punísseu puníssim puníssiu sept val v
τιμωρώ

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ n masc
τελεία σημείο
Signe de puntuació que separa frases.
θέση σημείο
Grau d'una escala de qualificació.
βαθμός σημείο
Recompenses en el joc.

punt de penal n masc
σημείο του πέναλτι

punta /ˈpun.ta/ n fem
αιχμή
Extrem agut d'una cosa.
Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
Tros de terra estreta que entra dins el mar.
Sabor que es comença a notar.
(golf) Part anterior del cap d'un bastó.
(pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

puntuació /pun.tu.a.siˈo/ /pun.tu.ə.siˈo/ n fem
στίξη
Signes que marquen les pauses en la lectura d'un escrit.

puntual /pun.tuˈaɫ/ adj
ακριβώς
Que fa les coses en el moment previst.

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ n masc
σουβλί

punyal /puˈɲaɫ/ n masc
εγχειρίδιο

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ n fem
κόρη
Obertura central de l'iris.

puput /puˈput/ n
τσαλαπετεινός

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ pura purs adj masc
άψογος

puré /puˈɾe/ n masc
πουρές

pus /ˈpus/ n masc
πύον

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ n fem
πουτάνα

puça /ˈpu.sa/ n fem
ψύλλος
Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ n fem
σελίδα

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ adj masc
χλωμός ωχρός

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ n masc
πάγκρεας

pànic n masc
πανικός

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ n fem
πατρίδα

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ n masc
τρίχα
Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.

pèl-llarg /ˌpəˈʎaɾk/ /ˌpɛʎˈʎark/ /ˌpɛˈʎark/ /ˌpɛˈʎaɾk/ adj masc
μακρύτριχη

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ n masc
εκκρεμές

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ n fem
απώλεια

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ n masc
αρακάς μπιζέλι

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ n masc
πέταλο

pícea /ˈpi.se.a/ /ˈpi.se.ə/ n fem
ερυθρελάτη

píndola /ˈpin.do.ɫa/ /ˈpin.do.ɫə/ /ˈpin.du.ɫə/ n fem
χάπι

píxel /ˈpik.seɫ/ /ˈpik.səɫ/ n masc
εικονοστοιχείο

pòlip /ˈpɔ.ɫip/ n masc
πολύποδας
(medicina) Creixement anormal, tumor tou que s'implanta en una membrana mucosa.

pòstum /ˈpɔs.tum/ adj masc
κοιλάρφανος

pólvora /ˈpoɫ.vo.ɾa/ /ˈpoɫ.vo.ɾə/ /ˈpoɫ.vu.ɾə/ /ˈpoɫ.βo.ɾa/ /ˈpoɫ.βu.ɾə/ n fem
μπαρούτι
Explosiu compost per diverses substàncies polvoritzades.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ pública públics adj masc
δημόσιος κοινός
Comú, que no és privat.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ n masc
δημόσιος
Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

quadern /kwaˈðeɾn/ /kwəˈðern/ n masc
σημειωματάριο
Conjunt de fulls de paper plegats, encaixats i units.

quadrat /kwaˈðɾat/ quadrada quadrats adj masc
τετράγωνος τετράγωνο
Que té la forma d'un quadrat.
τετράγωνο τετράγωνος
(aritmètica) Potència segona d'un número, és a dir, un número elevat a dos.

quadrat /kwaˈðɾat/ n masc
τετράγωνο τετράγωνος
(geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ n masc
ζωγραφιά
Obra pictòrica enquadrada en un marc.

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ n fem
ποιότητα

quall /ˈkwaʎ/ n masc
πυτιά
Enzim que té la propietat de quallar la llet, originalment extret de l'estómac dels remugants.

quallada /kwaˈʎa.ða/ /kwəˈʎa.ðə/ n fem
τυρόπηγμα

quan /ˈkon/ adv
πότε όταν
En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quan les gallines pixin adv
του αγίου ποτέ

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ adj
πόση
(seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quantitat /kwan.tiˈtat/ n fem
ποσότητα

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ n masc
σαράντα
(tennis) Tercer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ number
σαράντα

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ number
σαράντα πέντε

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ number
σαράντα δύο

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ number
σαράντα εννέα

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ number
σαράντα τέσσαρες

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ number
σαράντα επτά

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ number
σαράντα έξ

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ number
σαράντα τρείς

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ number
σαράντα έν

quarantena /kwa.ɾanˈte.na/ /kwə.ɾənˈtə.nə/ /kwə.ɾənˈtɛ.nə/ n fem
απομόνωση

quarantè /ko.ɾanˈte/ /ku.ɾənˈtə/ /ku.ɾənˈtɛ/ number
τεσσαρακοστό

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ n fem
Τεσσαρακοςτή

quark /ˈkwark/ n masc
κουάρκ

quart number
τέταρτος
(ordinal) Que va just darrere del tercer.

quatre /ˈkwa.tɾe/ number
τέσσερα τέσσερις

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ number
τετρακόσιοι

que /ke/ adv
πολύ
Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ conjunction
για να
Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ qued queda quedada quedades quedam quedant quedar quedara quedaran quedarem quedaren quedares quedareu quedaria quedarien quedaries quedarà quedaràs quedaré quedaríem quedaríeu quedassen quedasses quedassin quedassis quedat quedats quedau quedava quedaven quedaves quede quedem queden quedes quedessen quedesses quedessin quedessis quedeu quedi quedin quedis quedo quedà quedàrem quedàreu quedàs quedàssem quedàsseu quedàssim quedàssiu quedàvem quedàveu quedés quedéssem quedésseu quedéssim quedéssiu quedí sept val v
συναντώ
Tenir una cita.

quefir /keˈfiɾ/ /kəˈfir/ n masc
κεφίρ

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ n fem
παράπονο

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ n masc
γομφίος

queixal del seny n masc
φρονιμίτης σωφρονιστήρας

qui /ˈki/ pronoun
ποιος

quiet /kiˈet/ adj masc
ακούνητος

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ n fem
καρίνα

quilo /ˈki.ɫo/ /ˈki.ɫu/ n masc
κιλό
(col·loquial) quilogram

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ n masc
χιλιόγραμμο

quilòmetre /kiˈɫɔ.me.tɾe/ n masc
χιλιόμετρο

quimera /kiˈme.ɾa/ /kiˈme.ɾə/ n fem
χίμαιρα
Monstre que té forma de meitat lleó i meitat cabra amb ales i cua de drac, filla del monstre Tifó i d'una serp anomenada Equidna.

quin /ˈkin/ adj masc
ποιος
Emprat per interrogar i obtenir informació sobre una cosa o persona en concret.
Emprat en exclamacions.

quinze /ˈkin.ze/ n masc
δεκαπέντε
(tennis, pilota valenciana) Primer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quinze /ˈkin.ze/ number
δεκαπέντε

quiosc /kiˈɔsk/ n masc
περίπτερο

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ Interjection
κικιρίκου

quitrà n masc
πίσσα κατράμι

quocient intel·lectual n masc
δείκτης νοημοσύνης

quotidià adj masc
ημερήσιος

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ pronoun
τί
Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?

químic /ˈki.mik/ adj masc
χημικός
Relatiu o pertanyent a la química.

química /ˈki.mi.ka/ n fem
χημεία
Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
Forma femenina de químic.

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ n masc
Κέτσουα

quòrum /ˈkwɔ.ɾum/ n masc
απαρτία

qüestionar /kwes.ti.oˈna/ /kwes.ti.oˈnaɾ/ /kwəs.ti.oˈna/ /kwəs.ti.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ qüestion qüestiona qüestionada qüestionades qüestionam qüestionant qüestionar qüestionara qüestionaran qüestionarem qüestionaren qüestionares qüestionareu qüestionaria qüestionarien qüestionaries qüestionarà qüestionaràs qüestionaré qüestionaríem qüestionaríeu qüestionassen qüestionasses qüestionassin qüestionassis qüestionat qüestionats qüestionau qüestionava qüestionaven qüestionaves qüestione qüestionem qüestionen qüestiones qüestionessen qüestionesses qüestionessin qüestionessis qüestioneu qüestioni qüestionin qüestionis qüestiono qüestionà qüestionàrem qüestionàreu qüestionàs qüestionàssem qüestionàsseu qüestionàssim qüestionàssiu qüestionàvem qüestionàveu qüestionés qüestionéssem qüestionésseu qüestionéssim qüestionéssiu qüestioní sept val v
αμφισβητώ
(transitiu) Posar en dubte un fet, una qüestió, l’assumpte què es tracta.

qüestionari /kwes.ti.oˈna.ɾi/ /kwəs.ti.uˈna.ɾi/ n masc
ερωτηματολόγιο

racional /ra.si.oˈnaɫ/ /rə.si.oˈnaɫ/ /rə.si.uˈnaɫ/ adj
ρητός

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ n masc
φυλετισμός ρατσισμός

racó /raˈko/ /rəˈko/ n masc
γωνία
Espai definit per dues parets en angle.

radi n masc
ράδιο
Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.

radiació /ra.ði.a.siˈo/ /rə.ði.ə.siˈo/ n fem
ακτινοβολία

radiador /ra.ði.aˈðo/ /ra.ði.aˈðoɾ/ /rə.ði.əˈðo/ n masc
καλοριφέρ

radical /ra.ðiˈkaɫ/ /rə.ðiˈkaɫ/ adj
ριζοσπάστης

radicalització /ra.ði.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ra.ði.ka.ɫi.za.siˈo/ /rə.ði.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
ριζοσπαστικοποίηση

radicalitzar /ra.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /ra.ði.ka.ɫiˈza/ /ra.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /rə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ radicalitz radicalitza radicalitzada radicalitzades radicalitzam radicalitzant radicalitzar radicalitzara radicalitzaran radicalitzarem radicalitzaren radicalitzares radicalitzareu radicalitzaria radicalitzarien radicalitzaries radicalitzarà radicalitzaràs radicalitzaré radicalitzaríem radicalitzaríeu radicalitzassen radicalitzasses radicalitzassin radicalitzassis radicalitzat radicalitzats radicalitzau radicalitzava radicalitzaven radicalitzaves radicalitze radicalitzem radicalitzen radicalitzes radicalitzessen radicalitzesses radicalitzessin radicalitzessis radicalitzeu radicalitzi radicalitzin radicalitzis radicalitzo radicalitzà radicalitzàrem radicalitzàreu radicalitzàs radicalitzàssem radicalitzàsseu radicalitzàssim radicalitzàssiu radicalitzàvem radicalitzàveu radicalitzés radicalitzéssem radicalitzésseu radicalitzéssim radicalitzéssiu radicalitzí sept val v
ριζοσπαστικοποιώ

radó /rəˈðo/ n masc
ραδόνιο

rai /ˈraj/ n masc
σχεδία
Embarcació feta de troncs de fusta, per transportar-los riu avall per les aigües navegables, típic del Pirineu oriental.

raig /ˈrat͡ʃ/ n masc
ακτίνα
Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ n fem
σαλάχι
(peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.

rajola /raˈd͡ʒɔ.ɫa/ /raˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ /raˈʒɔ.ɫa/ n fem
πλακάκι
Peça plana de ceràmica, sovint de forma quadrada, que es va servir per revestir sòls o parets de banys i cuines
πλάκα
Porció quadriculada d'un bloc de xocolata.

ral·li /ˈra.ɫi/ /ˈraɫ.ɫi/ n masc
ράλι

ram /ˈram/ n masc
ανθοδέσμη

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ n masc
κοπάδι

rampa /ˈram.pa/ /ˈram.pə/ n fem
κράμπα
Contracció dolorosa d'un múscul.

rancor /raŋˈko/ /raŋˈkoɾ/ /rəŋˈko/ n
μνησικακία

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ n masc
σκεπτικό

rap /ˈrap/ n masc
πεσκαντρίτσα
(Lophius budegassa)

raqueta /raˈke.ta/ /rəˈkə.tə/ /rəˈkɛ.tə/ n fem
ρακέτα

rar /ˈrar/ rara rars adj masc
σπάνιος
Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.

rasclet /rasˈkɫet/ /rəsˈkɫət/ /rəsˈkɫɛt/ n masc
τσουγκράνα

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ n masc
βούρτσα
Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

raspallar /ras.paˈʎa/ /ras.paˈʎaɾ/ /rəs.pəˈja/ /rəs.pəˈʎa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ raspall raspalla raspallada raspallades raspallaia raspallaien raspallaies raspallam raspallant raspallar raspallara raspallaran raspallarem raspallaren raspallares raspallareu raspallaria raspallarien raspallaries raspallariva raspallariven raspallarives raspallarà raspallaràs raspallaré raspallaríem raspallaríeu raspallarívem raspallaríveu raspallassen raspallasses raspallassin raspallassis raspallat raspallats raspallau raspallava raspallaven raspallaves raspallavi raspallavo raspalle raspalleguem raspalleguessa raspalleguessen raspalleguesses raspallegueu raspallegués raspalleguéssom raspalleguéssou raspallem raspallen raspalles raspallessa raspallessen raspallesses raspallessi raspallessin raspallessis raspalleu raspalli raspallin raspallis raspallo raspallos raspalls raspallà raspallàiem raspallàieu raspallàrem raspallàreu raspallàs raspallàssem raspallàsseu raspallàssim raspallàssiu raspallàvem raspallàvets raspallàveu raspallàvom raspallés raspalléssem raspallésseu raspalléssim raspalléssiu raspallí sept v.cent val v
βούρτσισμα

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ n masc
τσουγκράνα
Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.

rata /ˈra.tə/ n fem
αρουραίος
Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ n fem
νυχτερίδα

ratificació /ra.ti.fi.ka.siˈo/ /rə.ti.fi.kə.siˈo/ n fem
επικύρωση

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ n masc
ποντίκι ποντικός
Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
(informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

rauc /ˈrawk/ n masc
κουάξ

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rauc rauca raucada raucades raucam raucant raucar raucara raucaran raucarem raucaren raucares raucareu raucaria raucarien raucaries raucarà raucaràs raucaré raucaríem raucaríeu raucassen raucasses raucassin raucassis raucat raucats raucau raucava raucaven raucaves rauco raucà raucàrem raucàreu raucàs raucàssem raucàsseu raucàssim raucàssiu raucàvem raucàveu rauque rauquem rauquen rauques rauquessen rauquesses rauquessin rauquessis rauqueu rauqui rauquin rauquis rauqués rauquéssem rauquésseu rauquéssim rauquéssiu rauquí sept val v
κοάζω

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ n masc
ραπάνι
Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ n fem
φυλή

raïm /rəˈim/ n masc
σταφύλι
(normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raó /raˈo/ n fem
λόγος
Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ n fem
αντίδραση

reacció en cadena de la polimerasa n fem
αλυσιδωτή αντίδραση πολυμεράσης

real adj
αληθινός
Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ n fem
πραγματικότητα

realitzar /re.a.ɫiˈd͡za/ /re.a.ɫiˈza/ /re.a.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ realitz realitza realitzada realitzades realitzam realitzant realitzar realitzara realitzaran realitzarem realitzaren realitzares realitzareu realitzaria realitzarien realitzaries realitzarà realitzaràs realitzaré realitzaríem realitzaríeu realitzassen realitzasses realitzassin realitzassis realitzat realitzats realitzau realitzava realitzaven realitzaves realitze realitzem realitzen realitzes realitzessen realitzesses realitzessin realitzessis realitzeu realitzi realitzin realitzis realitzo realitzà realitzàrem realitzàreu realitzàs realitzàssem realitzàsseu realitzàssim realitzàssiu realitzàvem realitzàveu realitzés realitzéssem realitzésseu realitzéssim realitzéssiu realitzí sept val v
πιστοποιώ
Dur a terme, fer real el que es tenia pensat.

rebel·lia /re.beɫˈɫi.a/ /re.βeˈɫi.a/ /rə.bəɫˈɫi.ə/ /rə.βəɫˈɫi.ə/ /rə.βəˈɫi.ə/ n fem
, απουσία

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ n fem
ανταρσία

rebló /rebˈbɫo/ /reˈbɫo/ /reˈβɫo/ /rəbˈbɫo/ /rəˈβɫo/ n masc
πριτσίνι

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ n masc
αποθήκη τροφίμων

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ bal occ reba rebem reben rebent rebera reberen reberes rebes rebessen rebesses rebessin rebessis rebeu rebi rebia rebien rebies rebin rebis rebo rebran rebre rebrem rebreu rebria rebrien rebries rebrà rebràs rebré rebríem rebríeu rebuda rebudes rebut rebuts rebé rebérem rebéreu rebés rebéssem rebésseu rebéssim rebéssiu rebí rebíem rebíeu rep reps sept val v
δέχομαι
Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ n masc
απόρριψη
(esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ adj
πρόσφατος

recepció n fem
υποδοχή
Lloc a l'entrada d'un hotel, en què els hostes demanen habitació i s'inscriuen.
Acte social de curta durada: l'organitzador envia invitacions i ofereix alguna beguda.
(esports de pilota) Acció i efecte de controlar la pilota, la bola, el volant o el disc procedent d'una passada.
(voleibol) Acció de colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ n fem
συνταγή
Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

receptor /re.sepˈto/ /re.sepˈtoɾ/ n masc
δέκτης
Aparell que rep senyals de comunicació d'un altre aparell a distància d'aquest.

recer /raˈse/ /raˈseɾ/ /reˈse/ /reˈseɾ/ /rəˈse/ n masc
καταφύγιο

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ n fem
έρευνα αναζήτηση
Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

reciclar /re.siˈkɫa/ /re.siˈkɫaɾ/ /rə.siˈkɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ recicl recicla reciclada reciclades reciclaia reciclaien reciclaies reciclam reciclant reciclar reciclara reciclaran reciclarem reciclaren reciclares reciclareu reciclaria reciclarien reciclaries reciclariva reciclariven reciclarives reciclarà reciclaràs reciclaré reciclaríem reciclaríeu reciclarívem reciclaríveu reciclassen reciclasses reciclassin reciclassis reciclat reciclats reciclau reciclava reciclaven reciclaves reciclavi reciclavo recicle recicleguem recicleguessa recicleguessen recicleguesses reciclegueu reciclegués recicleguéssom recicleguéssou reciclem reciclen recicles reciclessa reciclessen reciclesses reciclessi reciclessin reciclessis recicleu recicli reciclin reciclis reciclo reciclos recicls reciclà reciclàiem reciclàieu reciclàrem reciclàreu reciclàs reciclàssem reciclàsseu reciclàssim reciclàssiu reciclàvem reciclàvets reciclàveu reciclàvom reciclés recicléssem reciclésseu recicléssim recicléssiu reciclí sept v.cent val v
ανακυκλώνω
Donar una nova utilitat a un material que havia estat rebutjat com a inservible.
Aprendre nous continguts per continuar sent una persona laboralment útil.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ n masc
ανακύκλωση
Acció i efecte de reciclar.

recobrar /re.koˈbɾaɾ/ /re.koˈβɾa/ /rə.koˈbɾa/ /rə.kuˈbɾa/ /rə.kuˈβɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ recobr recobra recobrada recobrades recobram recobrant recobrar recobrara recobraran recobrarem recobraren recobrares recobrareu recobraria recobrarien recobraries recobrarà recobraràs recobraré recobraríem recobraríeu recobrassen recobrasses recobrassin recobrassis recobrat recobrats recobrau recobrava recobraven recobraves recobre recobrem recobren recobres recobressen recobresses recobressin recobressis recobreu recobri recobrin recobris recobro recobrà recobràrem recobràreu recobràs recobràssem recobràsseu recobràssim recobràssiu recobràvem recobràveu recobrés recobréssem recobrésseu recobréssim recobréssiu recobrí sept val v
ανακτώ

recollir /re.koˈʎi/ /re.koˈʎiɾ/ /re.kuˈʎi/ /rə.koˈʎi/ /rə.kuˈji/ /rə.kuˈʎi/ alg bal eiv occ recollia recollida recollides recollien recollies recolliguem recolligueu recollim recollint recollir recollira recolliran recollirem recolliren recollires recollireu recolliria recollirien recolliries recollirà recolliràs recolliré recolliríem recolliríeu recollissen recollisses recollissin recollissis recollit recollits recolliu recollí recollíem recollíeu recollírem recollíreu recollís recollíssem recollísseu recollíssim recollíssiu recull reculla recullen reculles reculli recullin recullis recullo reculls sept v.cent val v
μαζεύω

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ recolz recolza recolzada recolzades recolzam recolzant recolzar recolzara recolzaran recolzarem recolzaren recolzares recolzareu recolzaria recolzarien recolzaries recolzarà recolzaràs recolzaré recolzaríem recolzaríeu recolzassen recolzasses recolzassin recolzassis recolzat recolzats recolzau recolzava recolzaven recolzaves recolze recolzem recolzen recolzes recolzessen recolzesses recolzessin recolzessis recolzeu recolzi recolzin recolzis recolzo recolzà recolzàrem recolzàreu recolzàs recolzàssem recolzàsseu recolzàssim recolzàssiu recolzàvem recolzàveu recolzés recolzéssem recolzésseu recolzéssim recolzéssiu recolzí sept val v
ενισχύω

recomanació /re.ko.ma.na.siˈo/ /rə.ko.mə.nə.siˈo/ /rə.ku.mə.nə.siˈo/ n fem
σύσταση

recomanar /re.ko.maˈna/ /re.ko.maˈnaɾ/ /rə.ko.məˈna/ /rə.ku.məˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ recoman recomana recomanada recomanades recomanam recomanant recomanar recomanara recomanaran recomanarem recomanaren recomanares recomanareu recomanaria recomanarien recomanaries recomanarà recomanaràs recomanaré recomanaríem recomanaríeu recomanassen recomanasses recomanassin recomanassis recomanat recomanats recomanau recomanava recomanaven recomanaves recomane recomanem recomanen recomanes recomanessen recomanesses recomanessin recomanessis recomaneu recomani recomanin recomanis recomano recomanà recomanàrem recomanàreu recomanàs recomanàssem recomanàsseu recomanàssim recomanàssiu recomanàvem recomanàveu recomanés recomanéssem recomanésseu recomanéssim recomanéssiu recomaní sept val v
προτείνω

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ n fem
ανταμοιβή

recompensar /re.kom.penˈsa/ /re.kom.penˈsaɾ/ /rə.kum.pənˈsa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ recompens recompensa recompensada recompensades recompensaia recompensaien recompensaies recompensam recompensant recompensar recompensara recompensaran recompensarem recompensaren recompensares recompensareu recompensaria recompensarien recompensaries recompensariva recompensariven recompensarives recompensarà recompensaràs recompensaré recompensaríem recompensaríeu recompensarívem recompensaríveu recompensassen recompensasses recompensassin recompensassis recompensat recompensats recompensau recompensava recompensaven recompensaves recompensavi recompensavo recompense recompenseguem recompenseguessa recompenseguessen recompenseguesses recompensegueu recompensegués recompenseguéssom recompenseguéssou recompensem recompensen recompenses recompensessa recompensessen recompensesses recompensessi recompensessin recompensessis recompenseu recompensi recompensin recompensis recompenso recompensos recompenss recompensà recompensàiem recompensàieu recompensàrem recompensàreu recompensàs recompensàssem recompensàsseu recompensàssim recompensàssiu recompensàvem recompensàvets recompensàveu recompensàvom recompensés recompenséssem recompensésseu recompenséssim recompenséssiu recompensí sept v.cent val v
αμείβω

reconeixement /re.ko.ne.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈment/ /rə.ko.nə.ʃəˈment/ /rə.ku.nə.ʃəˈmen/ n masc
αναγνώριση

reconstruir /re.kons.tɾuˈi/ /re.kons.tɾuˈiɾ/ /rə.kons.tɾuˈi/ /rə.kuns.tɾuˈi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ reconstrueix reconstrueixen reconstrueixes reconstrueixi reconstrueixin reconstrueixis reconstrueixo reconstrueixs reconstruesc reconstruesca reconstruesquen reconstruesques reconstruesqui reconstruesquin reconstruesquis reconstruint reconstruir reconstruiran reconstruirem reconstruireu reconstruiria reconstruirien reconstruiries reconstruirà reconstruiràs reconstruiré reconstruiríem reconstruiríeu reconstruí reconstruíem reconstruíeu reconstruírem reconstruíreu reconstruís reconstruíssem reconstruísseu reconstruíssim reconstruíssiu reconstruïa reconstruïda reconstruïdes reconstruïen reconstruïes reconstruïguem reconstruïgueu reconstruïm reconstruïra reconstruïren reconstruïres reconstruïsc reconstruïsca reconstruïsquen reconstruïsques reconstruïssen reconstruïsses reconstruïssin reconstruïssis reconstruït reconstruïts reconstruïu reconstruïx reconstruïxen reconstruïxes reconstruïxo sept v.cent val v
ανοικοδομώ

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ bal occ reconec reconega reconeguda reconegudes reconeguem reconeguen reconeguera reconegueren reconegueres reconegues reconeguessen reconeguesses reconeguessin reconeguessis reconegueu reconegui reconeguin reconeguis reconegut reconeguts reconegué reconeguérem reconeguéreu reconegués reconeguéssem reconeguésseu reconeguéssim reconeguéssiu reconeguí reconeix reconeixem reconeixen reconeixent reconeixeran reconeixerem reconeixereu reconeixeria reconeixerien reconeixeries reconeixerà reconeixeràs reconeixeré reconeixeríem reconeixeríeu reconeixes reconeixeu reconeixia reconeixien reconeixies reconeixíem reconeixíeu reconèixer val v
αναγνωρίζω
Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ n masc
μνήμη ανάμνηση

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ record recorda recordada recordades recordam recordant recordar recordara recordaran recordarem recordaren recordares recordareu recordaria recordarien recordaries recordarà recordaràs recordaré recordaríem recordaríeu recordassen recordasses recordassin recordassis recordat recordats recordau recordava recordaven recordaves recorde recordem recorden recordes recordessen recordesses recordessin recordessis recordeu recordi recordin recordis recordo recordà recordàrem recordàreu recordàs recordàssem recordàsseu recordàssim recordàssiu recordàvem recordàveu recordés recordéssem recordésseu recordéssim recordéssiu recordí sept val v
θυμάμαι

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ n masc
ορθογώνιο παραλληλόγραμμο

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ n masc
ορθό
Part final de l'intestí.

recuperació /re.ku.pe.ɾa.siˈo/ n fem
ανάκτηση
(bàdminton) Fase quarta d'un cop, corresponent al moviment de retorn a la posició d'espera.

recusar /re.kuˈza/ /re.kuˈzaɾ/ /rə.kuˈza/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ recusa recusada recusades recusaia recusaien recusaies recusam recusant recusar recusara recusaran recusarem recusaren recusares recusareu recusaria recusarien recusaries recusariva recusariven recusarives recusarà recusaràs recusaré recusaríem recusaríeu recusarívem recusaríveu recusassen recusasses recusassin recusassis recusat recusats recusau recusava recusaven recusaves recusavi recusavo recuse recuseguem recuseguessa recuseguessen recuseguesses recusegueu recusegués recuseguéssom recuseguéssou recusem recusen recuses recusessa recusessen recusesses recusessi recusessin recusessis recuseu recusi recusin recusis recuso recusos recusà recusàiem recusàieu recusàrem recusàreu recusàs recusàssem recusàsseu recusàssim recusàssiu recusàvem recusàvets recusàveu recusàvom recusés recuséssem recusésseu recuséssim recuséssiu recusí recús sept v.cent val v
εξαιρώ

recíproc /reˈsi.pɾok/ /rəˈsi.pɾuk/ adj masc
αμοιβαίος

reducció /re.ðuk.siˈo/ /rə.ðuk.siˈo/ n fem
μείωση

reemplaçament /re.em.pɫa.saˈmen/ /re.em.pɫa.saˈment/ /rə.əm.pɫə.səˈmen/ /rə.əm.pɫə.səˈment/ n masc
αλλαγή

reemplaçar /re.em.pɫaˈsa/ /re.em.pɫaˈsaɾ/ /rə.əm.pɫəˈsa/ alg ant bal cent eiv n-occ nord-occ nota 1 occ reemplace reemplaceguem reemplaceguessa reemplaceguessen reemplaceguesses reemplacegueu reemplacegués reemplaceguéssom reemplaceguéssou reemplacem reemplacen reemplaces reemplacessa reemplacessen reemplacesses reemplacessi reemplacessin reemplacessis reemplaceu reemplaci reemplacin reemplacis reemplacés reemplacéssem reemplacésseu reemplacéssim reemplacéssiu reemplací reemplaç reemplaça reemplaçada reemplaçades reemplaçaia reemplaçaien reemplaçaies reemplaçam reemplaçant reemplaçar reemplaçara reemplaçaran reemplaçarem reemplaçaren reemplaçares reemplaçareu reemplaçaria reemplaçarien reemplaçaries reemplaçariva reemplaçariven reemplaçarives reemplaçarà reemplaçaràs reemplaçaré reemplaçaríem reemplaçaríeu reemplaçarívem reemplaçaríveu reemplaçassen reemplaçasses reemplaçassin reemplaçassis reemplaçat reemplaçats reemplaçau reemplaçava reemplaçaven reemplaçaves reemplaçavi reemplaçavo reemplaço reemplaços reemplaçà reemplaçàiem reemplaçàieu reemplaçàrem reemplaçàreu reemplaçàs reemplaçàssem reemplaçàsseu reemplaçàssim reemplaçàssiu reemplaçàvem reemplaçàvets reemplaçàveu reemplaçàvom sept v.cent val v
αντικαθιστώ

refer /reˈfe/ /reˈfeɾ/ /rəˈfe/ alg bal eiv refacem refacen refaces refaceu refaci refacin refacis refaig refan refaran refarem refareu refaria refarien refaries refarà refaràs refaré refaríem refaríeu refaç refaça refeia refeien refeies refeim refeis refem refent refer refera referen referes refessen refesses refessin refessis refet refeta refetes refets refeu refiu refà refàs refèiem refèieu refé reférem reféreu refés reféssem refésseu reféssim reféssiu reféu v.cent val v
ξανακάνω
Tornar a fer.

referir /re.feˈɾi/ /re.feˈɾiɾ/ /rə.fəˈɾi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ refereix refereixa refereixen refereixes refereixi refereixin refereixis refereixo refereixs referesc referesca referesquen referesques referesqui referesquin referesquis referia referida referides referien referies referiguem referiguera referigueren referigueres referiguessen referiguesses referiguessin referiguessis referigueu referigueva referigueven referigueves referigué referiguérem referiguéreu referigués referiguéssem referiguésseu referiguéssim referiguéssiu referiguévem referiguéveu referim referint referir referira referiran referirem referiren referires referireu referiria referirien referiries refeririva refeririven referirives referirà referiràs referiré referiríem referiríeu referirívem referiríveu referisc referisca referisco referiscos referisquem referisquen referisques referisqueu referissa referissen referisses referissi referissin referissis referist referit referits referiu referiva referiven referives referix referixa referixen referixes referixi referixin referixis referixo referixos referí referíem referíets referíeu referírem referíreu referís referíscon referíssem referísseu referíssim referíssiu referíssom referíssou referívem referíveu referíxon sept v.cent val v
αναφέρω

referència /re.feˈɾɛn.si.a/ n masc
πηγές
Fet de referir o referir-se.
Indicació en un text que cita un altre text o un autor per a secundar les idees exposades al primer.

referèndum /re.feˈɾɛn.dum/ /rə.fəˈɾɛn.dum/ n masc
δημοψήφισμα

reflex /reˈfɫɛks/ /rəˈfɫɛks/ n masc
αντανακλαστικό
Reacció fisiològica i involuntària davant d'un estímul, l’ordre de la qual s'origina a la medul·la espinal.

reflexiu /re.fɫekˈsiw/ /rə.fɫəkˈsiw/ adj masc
αυτοπαθής

refredat /re.fɾeˈðat/ /rə.fɾəˈðat/ n masc
κρυολόγημα

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ n masc
καταφύγιο

refutar /re.fuˈta/ /re.fuˈtaɾ/ /rə.fuˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ refut refuta refutada refutades refutaia refutaien refutaies refutam refutant refutar refutara refutaran refutarem refutaren refutares refutareu refutaria refutarien refutaries refutariva refutariven refutarives refutarà refutaràs refutaré refutaríem refutaríeu refutarívem refutaríveu refutassen refutasses refutassin refutassis refutat refutats refutau refutava refutaven refutaves refutavi refutavo refute refuteguem refuteguessa refuteguessen refuteguesses refutegueu refutegués refuteguéssom refuteguéssou refutem refuten refutes refutessa refutessen refutesses refutessi refutessin refutessis refuteu refuti refutin refutis refuto refutos refuts refutà refutàiem refutàieu refutàrem refutàreu refutàs refutàssem refutàsseu refutàssim refutàssiu refutàvem refutàvets refutàveu refutàvom refutés refutéssem refutésseu refutéssim refutéssiu refutí sept v.cent val v
ανασκευάζω

regal /reˈɣaɫ/ n masc
δώρο

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ regal regala regalada regalades regalaia regalaien regalaies regalam regalant regalar regalara regalaran regalarem regalaren regalares regalareu regalaria regalarien regalaries regalariva regalariven regalarives regalarà regalaràs regalaré regalaríem regalaríeu regalarívem regalaríveu regalassen regalasses regalassin regalassis regalat regalats regalau regalava regalaven regalaves regalavi regalavo regale regaleguem regaleguessa regaleguessen regaleguesses regalegueu regalegués regaleguéssom regaleguéssou regalem regalen regales regalessa regalessen regalesses regalessi regalessin regalessis regaleu regali regalin regalis regalo regalos regals regalà regalàiem regalàieu regalàrem regalàreu regalàs regalàssem regalàsseu regalàssim regalàssiu regalàvem regalàvets regalàveu regalàvom regalés regaléssem regalésseu regaléssim regaléssiu regalí sept v.cent val v
δωρίζω
Obsequiar graciosament amb un present.

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ reg rega regada regades regam regant regar regara regaran regarem regaren regares regareu regaria regarien regaries regarà regaràs regaré regaríem regaríeu regassen regasses regassin regassis regat regats regau regava regaven regaves rego regue reguem reguen regues reguessen reguesses reguessin reguessis regueu regui reguin reguis regués reguéssem reguésseu reguéssim reguéssiu reguí regà regàrem regàreu regàs regàssem regàsseu regàssim regàssiu regàvem regàveu sept val v
ποτίζω

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ n neut
αντιβασιλέας

reggaeton /re.ɣeˈton/ n masc
ρεγκετόν

regiment /re.d͡ʒiˈmen/ /re.d͡ʒiˈment/ /re.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈment/ n masc
σύνταγμα

regional /re.d͡ʒi.oˈnaɫ/ /re.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.uˈnaɫ/ adj
τοπικός

registre /reˈd͡ʒis.tɾe/ /reˈʒis.tɾe/ /rəˈʒis.tɾə/ n masc
μητρώο

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ n fem
περιοχή

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n fem
κανόνας
Norma, guia.

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ n masc
χάρακας

regna /ˈreŋ.na/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.na/ n fem
ηνίο

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ n masc
βασίλειο
Estat governat o representat per una monarquia.
Classificació dels ens naturals.

regressar /re.ɣɾeˈsa/ /re.ɣɾeˈsaɾ/ /rə.ɣɾəˈsa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ regressa regressada regressades regressaia regressaien regressaies regressam regressant regressar regressara regressaran regressarem regressaren regressares regressareu regressaria regressarien regressaries regressariva regressariven regressarives regressarà regressaràs regressaré regressaríem regressaríeu regressarívem regressaríveu regressassen regressasses regressassin regressassis regressat regressats regressau regressava regressaven regressaves regressavi regressavo regresse regresseguem regresseguessa regresseguessen regresseguesses regressegueu regressegués regresseguéssom regresseguéssou regressem regressen regresses regressessa regressessen regressesses regressessi regressessin regressessis regresseu regressi regressin regressis regresso regressos regressà regressàiem regressàieu regressàrem regressàreu regressàs regressàssem regressàsseu regressàssim regressàssiu regressàvem regressàvets regressàveu regressàvom regressés regresséssem regressésseu regresséssim regresséssiu regressí regrès sept v.cent val v
υποστρέφω

regularment /re.ɣuˌɫarˈmen/ /re.ɣuˌɫaɾˈmen/ /re.ɣuˌɫaɾˈment/ /rə.ɣuˌɫarˈmen/ /rə.ɣuˌɫaɾˈment/ adv
τακτικά

rehabilitació n fem
αποκατάσταση

rei /ˈrɛj/ n masc
βασιλιάς ρήγας
Cap del regne, monarca.
(escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ adj
βασιλικός

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ n fem
βασίλισσα
Forma femenina de rei.

relacionat /re.ɫa.si.oˈnat/ /rə.ɫə.si.oˈnat/ /rə.ɫə.si.uˈnat/ adj masc
συγγενικός

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ n fem
σχέση

relació sexual n fem
συνουσία

relatiu /re.ɫaˈtiw/ adj masc
σχετικός
Que està en relació amb alguna cosa

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ n fem
χαλάρωση

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ n fem
θρησκεία

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ n masc
θρήσκος

rella /ˈre.ʎa/ /ˈre.ʎə/ /ˈrə.ʎə/ /ˈrɛ.jə/ /ˈrɛ.ʎə/ n fem
αλετροπόδα

relleu /reˈʎew/ /rəˈʎew/ n masc
ανάγλυφο

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ n fem
γλίστρημα

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rellisc rellisca relliscada relliscades relliscam relliscant relliscar relliscara relliscaran relliscarem relliscaren relliscares relliscareu relliscaria relliscarien relliscaries relliscarà relliscaràs relliscaré relliscaríem relliscaríeu relliscassen relliscasses relliscassin relliscassis relliscat relliscats relliscau relliscava relliscaven relliscaves rellisco relliscà relliscàrem relliscàreu relliscàs relliscàssem relliscàsseu relliscàssim relliscàssiu relliscàvem relliscàveu rellisque rellisquem rellisquen rellisques rellisquessen rellisquesses rellisquessin rellisquessis rellisqueu rellisqui rellisquin rellisquis rellisqués rellisquéssem rellisquésseu rellisquéssim rellisquéssiu rellisquí sept val v
γλιστρώ

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ n masc
ρολόι ωρολόγιο

rellotger /re.ʎoˈd͡ʒe/ /re.ʎoˈd͡ʒeɾ/ /rə.ʎoˈd͡ʒe/ /rə.ʎuˈd͡ʒe/ n masc
ρολογάς
(professions) Un artesà que fa, repara o ven rellotges.

relíquia /reˈɫi.ki.a/ /rəˈɫi.ki.ə/ n fem
κειμήλιο

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ n masc
κουπί
Instrument de fusta que es fa servir per remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ rem rema remada remades remaia remaien remaies remam remant remar remara remaran remarem remaren remares remareu remaria remarien remaries remariva remariven remarives remarà remaràs remaré remaríem remaríeu remarívem remaríveu remassen remasses remassin remassis remat remats remau remava remaven remaves remavi remavo reme remeguem remeguessa remeguessen remeguesses remegueu remegués remeguéssom remeguéssou remem remen remes remessa remessen remesses remessi remessin remessis remeu remi remin remis remo remos rems remà remàiem remàieu remàrem remàreu remàs remàssem remàsseu remàssim remàssiu remàvem remàvets remàveu remàvom remés reméssem remésseu reméssim reméssiu remí sept v.cent val v
κωπηλατώ

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ n masc
φάρμακο

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ alg bal eiv nota 1 occ remei remeia remeiada remeiades remeiam remeiant remeiar remeiara remeiaran remeiarem remeiaren remeiares remeiareu remeiaria remeiarien remeiaries remeiarà remeiaràs remeiaré remeiaríem remeiaríeu remeiassen remeiasses remeiassin remeiassis remeiat remeiats remeiau remeiava remeiaven remeiaves remeie remeiem remeien remeies remeiessen remeiesses remeiessin remeiessis remeieu remeio remeià remeiàrem remeiàreu remeiàs remeiàssem remeiàsseu remeiàssim remeiàssiu remeiàvem remeiàveu remeiés remeiéssem remeiésseu remeiéssim remeiéssiu remeí remeï remeïn remeïs sept v.cent val v
γιατρεύω

remolc /reˈmoɫk/ /rəˈmoɫk/ n masc
ρυμούλκα

remolcar /re.moɫˈka/ /re.moɫˈkaɾ/ /rə.moɫˈka/ /rə.muɫˈka/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ remolc remolca remolcada remolcades remolcaia remolcaien remolcaies remolcam remolcant remolcar remolcara remolcaran remolcarem remolcaren remolcares remolcareu remolcaria remolcarien remolcaries remolcariva remolcariven remolcarives remolcarà remolcaràs remolcaré remolcaríem remolcaríeu remolcarívem remolcaríveu remolcassen remolcasses remolcassin remolcassis remolcat remolcats remolcau remolcava remolcaven remolcaves remolcavi remolcavo remolco remolcos remolcà remolcàiem remolcàieu remolcàrem remolcàreu remolcàs remolcàssem remolcàsseu remolcàssim remolcàssiu remolcàvem remolcàvets remolcàveu remolcàvom remolque remolqueguem remolqueguessa remolqueguessen remolqueguesses remolquegueu remolquegués remolqueguéssom remolqueguéssou remolquem remolquen remolques remolquessa remolquessen remolquesses remolquessi remolquessin remolquessis remolqueu remolqui remolquin remolquis remolqués remolquéssem remolquésseu remolquéssim remolquéssiu remolquí sept v.cent val v
ρυμουλκώ

remolí /re.moˈɫi/ /rə.moˈɫi/ /rə.muˈɫi/ n masc
δίνη

remuntada /re.munˈta.ða/ n fem
ανατροπή
(esports) Acció i efecte d'un esportista o un equip d'aconseguir superar l'adversari en una prova, un encontre o una competició després d'haver-hi mantingut un resultat o una posició desfavorable en el transcurs d'un determinat període de temps.

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ n masc
τάρανδος

rendició /ren.di.siˈo/ /rən.di.siˈo/ n fem
παράδοση

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ rendeix rendeixa rendeixen rendeixes rendeixi rendeixin rendeixis rendeixo rendeixs rendesc rendesca rendesquen rendesques rendesqui rendesquin rendesquis rendia rendida rendides rendien rendies rendiguem rendiguera rendigueren rendigueres rendiguessen rendiguesses rendiguessin rendiguessis rendigueu rendigueva rendigueven rendigueves rendigué rendiguérem rendiguéreu rendigués rendiguéssem rendiguésseu rendiguéssim rendiguéssiu rendiguévem rendiguéveu rendim rendint rendir rendira rendiran rendirem rendiren rendires rendireu rendiria rendirien rendiries rendiriva rendiriven rendirives rendirà rendiràs rendiré rendiríem rendiríeu rendirívem rendiríveu rendisc rendisca rendisco rendiscos rendisquem rendisquen rendisques rendisqueu rendissa rendissen rendisses rendissi rendissin rendissis rendist rendit rendits rendiu rendiva rendiven rendives rendix rendixa rendixen rendixes rendixi rendixin rendixis rendixo rendixos rendí rendíem rendíets rendíeu rendírem rendíreu rendís rendíscon rendíssem rendísseu rendíssim rendíssiu rendíssom rendíssou rendívem rendíveu rendíxon sept v.cent val v
παραδίνομαι
Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

reni n masc
ρήνιο

rentadora /ren.taˈðo.ɾa/ /rən.təˈðo.ɾə/ n fem
πλυντήριο πλυντήριο ρούχων

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ rent renta rentada rentades rentam rentant rentar rentara rentaran rentarem rentaren rentares rentareu rentaria rentarien rentaries rentarà rentaràs rentaré rentaríem rentaríeu rentassen rentasses rentassin rentassis rentat rentats rentau rentava rentaven rentaves rente rentem renten rentes rentessen rentesses rentessin rentessis renteu renti rentin rentis rento rentà rentàrem rentàreu rentàs rentàssem rentàsseu rentàssim rentàssiu rentàvem rentàveu rentés rentéssem rentésseu rentéssim rentéssiu rentí sept val v
πλένω

repartiment /re.par.tiˈmen/ /re.paɾ.tiˈmen/ /re.paɾ.tiˈment/ /rə.pər.tiˈmen/ /rə.pəɾ.tiˈment/ n masc
μερισμός

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ n masc
παρωνυχίδα

repetició n fem
επανάληψη
(esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ repeteix repeteixa repeteixen repeteixes repeteixi repeteixin repeteixis repeteixo repeteixs repetesc repetesca repetesquen repetesques repetesqui repetesquin repetesquis repetia repetida repetides repetien repeties repetiguem repetiguera repetigueren repetigueres repetiguessen repetiguesses repetiguessin repetiguessis repetigueu repetigueva repetigueven repetigueves repetigué repetiguérem repetiguéreu repetigués repetiguéssem repetiguésseu repetiguéssim repetiguéssiu repetiguévem repetiguéveu repetim repetint repetir repetira repetiran repetirem repetiren repetires repetireu repetiria repetirien repetiries repetiriva repetiriven repetirives repetirà repetiràs repetiré repetiríem repetiríeu repetirívem repetiríveu repetisc repetisca repetisco repetiscos repetisquem repetisquen repetisques repetisqueu repetissa repetissen repetisses repetissi repetissin repetissis repetist repetit repetits repetiu repetiva repetiven repetives repetix repetixa repetixen repetixes repetixi repetixin repetixis repetixo repetixos repetí repetíem repetíets repetíeu repetírem repetíreu repetís repetíscon repetíssem repetísseu repetíssim repetíssiu repetíssom repetíssou repetívem repetíveu repetíxon sept v.cent val v
επαναλαμβάνω

reporter /re.porˈte/ /re.poɾˈteɾ/ /rə.poɾˈte/ /rə.purˈte/ n masc
δημοσιογράφος

representació /re.pɾe.zen.ta.siˈo/ /rə.pɾə.zən.tə.siˈo/ n fem
αναπαράσταση
Grup de persones que assisteixen a una cita en nom d'una altra persona o d'una entitat.
Interpretar els actors una obra teatral davant d'un públic.
Expressió, mitjançant símbols, d'una realitat.

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ adj neut
βουλευτής

representar /re.pɾe.zenˈta/ /re.pɾe.zenˈtaɾ/ /rə.pɾə.zənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ represent representa representada representades representam representant representar representara representaran representarem representaren representares representareu representaria representarien representaries representarà representaràs representaré representaríem representaríeu representassen representasses representassin representassis representat representats representau representava representaven representaves represente representem representen representes representessen representesses representessin representessis representeu representi representin representis represento representà representàrem representàreu representàs representàssem representàsseu representàssim representàssiu representàvem representàveu representés representéssem representésseu representéssim representéssiu representí sept val v
ἐϊκάσδω
Imitar la figura d'una cosa a través d'un dibuix o esquema.

repressió /re.pɾe.siˈo/ /rə.pɾə.siˈo/ n fem
καταστολή

reproducció /re.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾu.ðuk.siˈo/ n fem
αναπαραγωγή

repte /ˈrep.te/ /ˈrəp.tə/ /ˈrɛp.tə/ n masc
πρόκληση
Objectiu que hom dona prioritat i que requereix cert esforç.
Acte d'empènyer a algú a un enfrontament.

republicà /re.pu.bɫiˈka/ /re.pu.βɫiˈka/ /re.pub.bɫiˈka/ /rə.pu.βɫiˈka/ /rə.pub.bɫiˈka/ adj masc
δημοκρατικός

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ n fem
φήμη

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ n fem
δημοκρατία

república bananera n fem
μπανανία

rerepaís /ˌre.ɾe.paˈis/ n masc
ενδοχώρα

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ pronoun
τίποτε τίποτα
(negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ resa resada resades resam resant resar resara resaran resarem resaren resares resareu resaria resarien resaries resarà resaràs resaré resaríem resaríeu resassen resasses resassin resassis resat resats resau resava resaven resaves rese resem resen reses resessen resesses resessin resessis reseu resi resin resis reso resà resàrem resàreu resàs resàssem resàsseu resàssim resàssiu resàvem resàveu resés reséssem resésseu reséssim reséssiu resí rés sept val v
προσεύχομαι

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ n masc
διάσωση
Acció de rescatar.
λύτρα
Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ adj
ένοικος
Que resideix.

resident /re.ziˈðen/ /re.ziˈðent/ /rə.ziˈðen/ /rə.ziˈðent/ n neut
ένοικος
Ministre o ministra que resideix prop d'un govern estranger, de grau inferior al d'ambaixador.
Metge o metgessa que realitza el període de formació anomenat residència.

residir /re.ziˈði/ /re.ziˈðiɾ/ /rə.ziˈði/ alg ant bal centr eiv mall n-occ nota 1 occ resideix resideixa resideixen resideixes resideixi resideixin resideixis resideixo resideixs residesc residesca residesquen residesques residesqui residesquin residesquis residia residida residides residien residies residiguem residiguera residigueren residigueres residiguessen residiguesses residiguessin residiguessis residigueu residigueva residigueven residigueves residigué residiguérem residiguéreu residigués residiguéssem residiguésseu residiguéssim residiguéssiu residiguévem residiguéveu residim residint residir residira residiran residirem residiren residires residireu residiria residirien residiries residiriva residiriven residirives residirà residiràs residiré residiríem residiríeu residirívem residiríveu residisc residisca residisco residiscos residisquem residisquen residisques residisqueu residissa residissen residisses residissi residissin residissis residist residit residits residiu residiva residiven residives residix residixa residixen residixes residixi residixin residixis residixo residixos residí residíem residíets residíeu residírem residíreu residís residíscon residíssem residísseu residíssim residíssiu residíssom residíssou residívem residíveu residíxon sept v.cent val v
μένω

residència /re.ziˈðɛn.si.a/ /rə.ziˈðɛn.si.ə/ n fem
κατοικία

resiliència /re.zi.ɫiˈɛn.si.a/ /rə.zi.ɫiˈɛn.si.ə/ n fem
ανακαμψιμότητα

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ n fem
ρητίνη
(halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resistència /re.zisˈtɛn.si.a/ n fem
αντίσταση
Acció i efecte de resistir o resistir-se.

resolució /re.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zu.ɫu.siˈo/ n fem
απόφαση
Acció de resoldre.
(videojocs) Mesura de la quantitat d'informació que es pot mostrar en un dispositiu digital.

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ respect respecta respectada respectades respectaia respectaien respectaies respectam respectant respectar respectara respectaran respectarem respectaren respectares respectareu respectaria respectarien respectaries respectariva respectariven respectarives respectarà respectaràs respectaré respectaríem respectaríeu respectarívem respectaríveu respectassen respectasses respectassin respectassis respectat respectats respectau respectava respectaven respectaves respectavi respectavo respecte respecteguem respecteguessa respecteguessen respecteguesses respectegueu respectegués respecteguéssom respecteguéssou respectem respecten respectes respectessa respectessen respectesses respectessi respectessin respectessis respecteu respecti respectin respectis respecto respectos respects respectà respectàiem respectàieu respectàrem respectàreu respectàs respectàssem respectàsseu respectàssim respectàssiu respectàvem respectàvets respectàveu respectàvom respectés respectéssem respectésseu respectéssim respectéssiu respectí sept v.cent val v
σέβομαι
Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ n masc
σεβασμός

respectivament /res.pekˌti.vaˈment/ /res.pekˌti.βaˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈment/ /rəs.pəkˌti.βəˈmen/ adv
αντιστοίχως

respiració /res.pi.ɾa.siˈo/ /rəs.pi.ɾə.siˈo/ n fem
αναπνοή

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ respir respira respirada respirades respiram respirant respirar respirara respiraran respirarem respiraren respirares respirareu respiraria respirarien respiraries respirarà respiraràs respiraré respiraríem respiraríeu respirassen respirasses respirassin respirassis respirat respirats respirau respirava respiraven respiraves respire respirem respiren respires respiressen respiresses respiressin respiressis respireu respiri respirin respiris respiro respirà respiràrem respiràreu respiràs respiràssem respiràsseu respiràssim respiràssiu respiràvem respiràveu respirés respiréssem respirésseu respiréssim respiréssiu respirí sept val v
αναπνέω

respondre /resˈpɔn.dɾe/ bal occ respon responc respondran respondre respondrem respondreu respondria respondrien respondries respondrà respondràs respondré respondríem respondríeu responem responen responent responeu responga responguem responguen responguera respongueren respongueres respongues responguessen responguesses responguessin responguessis respongueu respongui responguin responguis respongué responguérem responguéreu respongués responguéssem responguésseu responguéssim responguéssiu responguí responia responien responies respons responíem responíeu respost resposta respostes respostos val v
απαντώ
(transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

responsabilitat /res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ n fem
ευθύνη υπευθυνότητα

responsable /res.ponˈsa.bɫe/ /res.ponˈsa.βɫe/ /res.ponˈsab.bɫe/ /rəs.ponˈsab.bɫə/ /rəs.punˈsa.βɫə/ /rəs.punˈsab.bɫə/ adj
υπεύθυνος
Que ha de respondre sobre algú o alguna cosa.

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ n fem
απάντηση
Acció de respondre una pregunta, una acusació o una objecció, o a qui el crida o li truca.
Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressonància /re.soˈnan.si.a/ /rə.suˈnan.si.ə/ n fem
απήχηση

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ rest resta restada restades restam restant restar restara restaran restarem restaren restares restareu restaria restarien restaries restarà restaràs restaré restaríem restaríeu restassen restasses restassin restassis restat restats restau restava restaven restaves reste restem resten restes restessen restesses restessin restessis resteu resti restin restis resto restà restàrem restàreu restàs restàssem restàsseu restàssim restàssiu restàvem restàveu restés restéssem restésseu restéssim restéssiu restí sept val v
μένω
No moure’s del lloc on hom és.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ n masc
εστιατόριο

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ restaur restaura restaurada restaurades restauram restaurant restaurar restaurara restauraran restaurarem restauraren restaurares restaurareu restauraria restaurarien restauraries restaurarà restauraràs restauraré restauraríem restauraríeu restaurassen restaurasses restaurassin restaurassis restaurat restaurats restaurau restaurava restauraven restauraves restaure restaurem restauren restaures restauressen restauresses restauressin restauressis restaureu restauri restaurin restauris restauro restaurà restauràrem restauràreu restauràs restauràssem restauràsseu restauràssim restauràssiu restauràvem restauràveu restaurés restauréssem restaurésseu restauréssim restauréssiu restaurí sept val v
αποκαθιστώ

resultat /re.zuɫˈtat/ n masc
αποτέλεσμα

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ n fem
ανάσταση

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ n masc
φιλέ

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ n fem
αμφιβληστροειδής

retrat /reˈtɾat/ /rəˈtɾat/ n masc
προσωπογραφία πορτρέτο

retratar /re.tɾaˈta/ /re.tɾaˈtaɾ/ /rə.tɾəˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ retrat retrata retratada retratades retrataia retrataien retrataies retratam retratant retratar retratara retrataran retratarem retrataren retratares retratareu retrataria retratarien retrataries retratariva retratariven retratarives retratarà retrataràs retrataré retrataríem retrataríeu retratarívem retrataríveu retratassen retratasses retratassin retratassis retratat retratats retratau retratava retrataven retrataves retratavi retratavo retrate retrateguem retrateguessa retrateguessen retrateguesses retrategueu retrategués retrateguéssom retrateguéssou retratem retraten retrates retratessa retratessen retratesses retratessi retratessin retratessis retrateu retrati retratin retratis retrato retratos retrats retratà retratàiem retratàieu retratàrem retratàreu retratàs retratàssem retratàsseu retratàssim retratàssiu retratàvem retratàvets retratàveu retratàvom retratés retratéssem retratésseu retratéssim retratéssiu retratí sept v.cent val v
απεικονίζω

retrovirus /re.tɾoˈvi.ɾus/ /re.tɾoˈβi.ɾus/ /rə.tɾoˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈβi.ɾus/ n masc
ρετροϊός

retòrica /reˈtɔ.ɾi.ka/ /rəˈtɔ.ɾi.kə/ n fem
ρητορική

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ revel revela revelada revelades revelam revelant revelar revelara revelaran revelarem revelaren revelares revelareu revelaria revelarien revelaries revelarà revelaràs revelaré revelaríem revelaríeu revelassen revelasses revelassin revelassis revelat revelats revelau revelava revelaven revelaves revele revelem revelen reveles revelessen revelesses revelessin revelessis reveleu reveli revelin revelis revelo revelà revelàrem revelàreu revelàs revelàssem revelàsseu revelàssim revelàssiu revelàvem revelàveu revelés reveléssem revelésseu reveléssim reveléssiu revelí sept val v
αποκαλύπτω
Fer conèixer alguna cosa amagada.

reviscolar /re.vis.koˈɫaɾ/ /re.βis.koˈɫa/ /rə.vis.koˈɫa/ /rə.vis.kuˈɫa/ /rə.βis.kuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ reviscol reviscola reviscolada reviscolades reviscolam reviscolant reviscolar reviscolara reviscolaran reviscolarem reviscolaren reviscolares reviscolareu reviscolaria reviscolarien reviscolaries reviscolarà reviscolaràs reviscolaré reviscolaríem reviscolaríeu reviscolassen reviscolasses reviscolassin reviscolassis reviscolat reviscolats reviscolau reviscolava reviscolaven reviscolaves reviscole reviscolem reviscolen reviscoles reviscolessen reviscolesses reviscolessin reviscolessis reviscoleu reviscoli reviscolin reviscolis reviscolo reviscolà reviscolàrem reviscolàreu reviscolàs reviscolàssem reviscolàsseu reviscolàssim reviscolàssiu reviscolàvem reviscolàveu reviscolés reviscoléssem reviscolésseu reviscoléssim reviscoléssiu reviscolí sept val v
αναζωογονώ

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ adj masc
επαναστατικός
Relatiu o pertanyent a la revolució.

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ n masc
επαναστατικός
Individu partidari de la revolució.

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ n fem
επανάσταση
Canvi dràstic polític, social o econòmic.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ n fem
γέλιο

riba /ˈri.ba/ n fem
όχθη

ribot /riˈβɔt/ n masc
πλάνη

ric /ˈrik/ adj masc
πλούσιος εύπορος
Amb molts diners o recursos.

ridícul /riˈði.kuɫ/ adj masc
γελοίος
Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ n masc
ρυάκι

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ n fem
ομοιοκαταληξία
Concordança fonètica entre paraules a partir de la darrera vocal accentuada, especialment al final dels versos d'un poema.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ n masc
ρινόκερος

riquesa /riˈke.za/ /riˈkə.zə/ /riˈkɛ.zə/ n fem
πλούτος

risc n masc
κίνδυνος ρίσκο

ritme /ˈrid.me/ n masc
ρυθμός

ritu /ˈri.tu/ n masc
τελετουργία

riu n masc
ποτάμι ποταμός
Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ n masc
γέλιο γελώ
El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ bal occ reia reien reies reim reis ric riem rient rieu riga riguda rigudes riguem riguen riguera rigueren rigueres rigues riguessen riguesses riguessin riguessis rigueu rigui riguin riguis rigut riguts rigué riguérem riguéreu rigués riguéssem riguésseu riguéssim riguéssiu riguí rist rista ristes rists riu riuen riuran riure riurem riureu riuria riurien riuries riurà riuràs riuré riuríem riuríeu rius rèiem rèieu réiem réieu val v
γελάω γελώ
Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ n neut
αντίζηλος

rivalitat /ri.va.ɫiˈtat/ /ri.və.ɫiˈtat/ /ri.βa.ɫiˈtat/ /ri.βə.ɫiˈtat/ n fem
ανταγωνισμός

ro /ˈro/ n fem
ρο

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ n fem
ρούχο

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rob roba robada robades robam robant robar robara robaran robarem robaren robares robareu robaria robarien robaries robarà robaràs robaré robaríem robaríeu robassen robasses robassin robassis robat robats robau robava robaven robaves robe robem roben robes robessen robesses robessin robessis robeu robi robin robis robo robà robàrem robàreu robàs robàssem robàsseu robàssim robàssiu robàvem robàveu robés robéssem robésseu robéssim robéssiu robí sept val v
κλέβω

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ n masc
ρομπότ
Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
(tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ adj masc
ρωμαλέος

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ n masc
ρουμπίνι
Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

robòtica /roˈbɔ.ti.ka/ /roˈbɔ.ti.kə/ /ruˈbɔ.ti.kə/ /ruˈβɔ.ti.kə/ n fem
ρομποτική

rock-and-roll /ˌrɔk.anˈrɔɫ/ /ˌrɔk.ənˈrɔɫ/ n masc
ροκ εντ ρολ

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ n fem
ρόδα τροχός
Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.

rodi n masc
ρόδιο

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ adj masc
στρογγυλός
De forma de cercle.

roentgeni n masc
ρεντγκένιο

roig /ˈrot͡ʃ/ roja adj masc
κόκκινος
Pertanyent o relacionat amb les idees polítiques d'esquerres.

rol /ˈrɔɫ/ n masc
ρόλος
Conjunt de documents que es porten a bord d'una nau on consta la llista dels membres de la tripulació, entre altres dades.
Conjunt de funcions, pautes, comportaments que una societat determinada espera que una persona compleixi segons el seu estatus social adquirit o atribuït.

rom /ˈrom/ n masc
ρούμι
(aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romanització /ro.ma.ni.d͡za.siˈo/ /ro.ma.ni.za.siˈo/ /ru.mə.nid.zə.siˈo/ n fem
λατινική μεταγραφή

romanès /ro.məˈnəs/ /ru.məˈnɛs/ n masc
Ρουμανικά
Natural de Romania.
(masculí singular) Llengua romànica parlada principalment a Romania i a Moldàvia.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ n masc
δενδρολίβανο
(botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).

rombe /ˈrom.be/ /ˈrom.bə/ n masc
ρόμβος

romà /roˈma/ /ruˈma/ adj masc
ρωμαϊκός
Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

romà /roˈma/ /ruˈma/ n masc
Ρωμαίος
Habitant de Roma.

romàntic /roˈman.tik/ /ruˈman.tik/ adj masc
ρομαντικός

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ ronca roncs adj masc
βραχνός
Veu o so tosc i aspre.

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ ronc ronca roncada roncades roncam roncant roncar roncara roncaran roncarem roncaren roncares roncareu roncaria roncarien roncaries roncarà roncaràs roncaré roncaríem roncaríeu roncassen roncasses roncassin roncassis roncat roncats roncau roncava roncaven roncaves ronco roncà roncàrem roncàreu roncàs roncàssem roncàsseu roncàssim roncàssiu roncàvem roncàveu ronque ronquem ronquen ronques ronquessen ronquesses ronquessin ronquessis ronqueu ronqui ronquin ronquis ronqués ronquéssem ronquésseu ronquéssim ronquéssiu ronquí sept val v
ροχαλίζω

rondinar /ron.diˈna/ /ron.diˈnaɾ/ /run.diˈna/ occ rondina rondinada rondinades rondinant rondinar rondinaran rondinarem rondinaren rondinares rondinareu rondinaria rondinarien rondinaries rondinarà rondinaràs rondinaré rondinaríem rondinaríeu rondinat rondinats rondinava rondinaven rondinaves rondine rondinem rondinen rondines rondinessen rondinesses rondinessin rondinessis rondineu rondini rondinin rondinis rondino rondinà rondinàrem rondinàreu rondinàvem rondinàveu rondinés rondinéssem rondinésseu rondinéssim rondinéssiu rondiní sept v
γκρινιάζω
(intransitiu) Expressar murmurant algun tipus de malestar o crítica negativa.

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ n masc
νεφρό νεφρός
Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

rorqual comú n masc
πτεροφάλαινα

rorqual d'aleta blanca n masc
ρυγχοφάλαινα

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ rossa rossos adj masc
ξανθός

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ adj
ροζ
De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n fem
τριανταφυλλιά τριαντάφυλλο ρόδο
(botànica) Flor que cria el roser.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ n masc
ροζ ρόδο
Color format a partir del vermell i el blanc.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ n fem
πάχνη

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ n masc
ροζάριο
(religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosbif /rozˈbif/ /ˌrɔzˈbif/ n masc
ροσμπίφ

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ rosegadora rosegadors adj masc
τρωκτικό
Que rossega.

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ n masc
τρωκτικό
(masculí) Individu del grup d'animals que forma un ordre dins dels mamífers. Es caracteritza per tenir quatres potes, normalment curtes, cua, i uns incisius especialment llargs que no para de moure (rosegar) per desgastar-los i evitar que creixin en excés.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ roseg rosega rosegada rosegades rosegam rosegant rosegar rosegara rosegaran rosegarem rosegaren rosegares rosegareu rosegaria rosegarien rosegaries rosegarà rosegaràs rosegaré rosegaríem rosegaríeu rosegassen rosegasses rosegassin rosegassis rosegat rosegats rosegau rosegava rosegaven rosegaves rosego rosegue roseguem roseguen rosegues roseguessen roseguesses roseguessin roseguessis rosegueu rosegui roseguin roseguis rosegués roseguéssem roseguésseu roseguéssim roseguéssiu roseguí rosegà rosegàrem rosegàreu rosegàs rosegàssem rosegàsseu rosegàssim rosegàssiu rosegàvem rosegàveu sept val v
τσιμπώ
Mossegar una cosa dura emportant-se petites parts, esmicar-la a poc a poc.
ροκανίζω
Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ n fem
παπαρούνα

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ n masc
αηδόνι
Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).

rostir /rosˈti/ /rosˈtiɾ/ /rusˈti/ bal n-occ occ rosteix rosteixen rosteixes rosteixi rosteixin rosteixis rosteixo rostesc rostesqui rostesquin rostesquis rostia rostida rostides rostien rosties rostiguem rostigueu rostim rostint rostir rostira rostiran rostirem rostiren rostires rostireu rostiria rostirien rostiries rostirà rostiràs rostiré rostiríem rostiríeu rostisc rostisca rostisquen rostisques rostissen rostisses rostissin rostissis rostit rostits rostiu rostix rostixen rostixes rostixo rostí rostíem rostíeu rostírem rostíreu rostís rostíssem rostísseu rostíssim rostíssiu sept val v
ψήνω

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ n masc
ψητός

rostoll /rosˈtoʎ/ /rusˈtoj/ /rusˈtoʎ/ n masc
καλαμιά

rot /ˈrot/ n masc
ερευγμός

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ rot rota rotada rotades rotam rotant rotar rotara rotaran rotarem rotaren rotares rotareu rotaria rotarien rotaries rotarà rotaràs rotaré rotaríem rotaríeu rotassen rotasses rotassin rotassis rotat rotats rotau rotava rotaven rotaves rote rotem roten rotes rotessen rotesses rotessin rotessis roteu roti rotin rotis roto rotà rotàrem rotàreu rotàs rotàssem rotàsseu rotàssim rotàssiu rotàvem rotàveu rotés rotéssem rotésseu rotéssim rotéssiu rotí sept val v
ρεύομαι

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ n fem
κόμβος
Cruïlla amb un illot central i una calçada circular on conflueixen les diferents vies d’intersecció.

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ n masc
δρυς βελανιδιά

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ n masc
σκουριά
Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
κρόκος κροκάδι
Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rubidi n masc
ρουβίδιο

ruble /ˈru.bɫe/ /ˈru.βɫe/ /ˈru.βɫə/ /ˈrub.bɫe/ /ˈrub.bɫə/ n masc
ρούβλι

ruca /ˈru.ka/ /ˈru.kə/ n fem
ρόκα
Herba de la família de les brassicàcies, de flors amb quatre pètals en creu blanquinoses o groguenques, de fulles amb sabor picant usades en amanides o com a condiment i de llavors que se n’obté un oli emprat en medicina popular per a la ronquera (Eruca vesicaria).

rugbi n masc
ράγκμπι

rumor n
κουτσομπολιό

rural /ruˈɾaɫ/ adj
αγροτικός

rus russa russos adj masc
ρωσικά
Relatiu o pertanyent a Rússia.

rusc /ˈrusk/ n masc
κυψέλη

russo-ucraïnès /ˌru.so.kɾə.iˈnəs/ /ˌru.so.u.kɾa.iˈnes/ /ˌru.su.kɾə.iˈnɛs/ adj masc
Ρωσο-Ουκρανικό

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ n fem
διαδρομή

ruteni n masc
ρουθήνιο

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ n masc
ραδερφόρντιο

ruïna /ruˈi.na/ n fem
ερείπιο

ràbia /ˈra.bi.a/ n fem
οργή
Ira, sentiment d'odi i agressivitat.
λύσσα
Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ n fem
ράδιο ραδιόφωνο
Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràpid /ˈra.pit/ ràpida ràpids adj masc
γρήγορος
Que va a molta velocitat.

règim /ˈrɛ.d͡ʒim/ /ˈrɛ.ʒim/ n masc
διοίκηση

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ n masc
ερπετό

rímel /ˈri.meɫ/ /ˈri.məɫ/ n masc
μάσκαρα

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ n fem
επιγονατίδα

sa /sa/ /sə/ sana sans adj masc
υγιής
Que té salut i no està malalt.

sa i estalvi sana i estàlvia sanes i estàlvies sans i estalvis adj masc
σώος και αβλαβής

sabana /saˈba.na/ /səˈβa.nə/ n fem
σαβάνα

sabata /saˈba.ta/ n fem
παπούτσι

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ n masc
παπουτσής τσαγκάρης υποδηματοποιός
Persona que fa o ven sabates.

sabatilla /sa.baˈti.ʎa/ /sə.βəˈti.ʎə/ n fem
παντόφλα
Sabata lleugera per estar per casa.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ alg bal centr eiv n-occ occ or saba sabem saben sabent saber sabera saberan saberem saberen saberes sabereu saberiva saberiven saberives saberà saberàs saberé saberívem saberíveu sabes sabessa sabessen sabesses sabessi sabessin sabessis sabeu sabeva sabeven sabeves sabi sabia sabieguessen sabiegués sabiem sabien sabiera sabieren sabieres sabies sabiesses sabieu sabiguem sabiguent sabiguera sabigueren sabigueres sabigueu sabiguérem sabiguéreu sabin sabis sabiva sabiven sabives sabiérem sabiéreu sabo sabos sabran sabrem sabreu sabria sabrien sabries sabrà sabràs sabré sabríem sabríeu sabuda sabudes sabut sabuts sabé sabérem sabéreu sabés sabéssem sabésseu sabéssim sabéssiu sabévem sabéveu sabévom sabévou sabí sabíem sabíeu sabívem sabíveu sabívom sabívou sap sapent sapiec sapiem sapient sapiera sapieren sapieres sapieri sapieu sapiguda sapigudes sapiguem sapiguent sapiguer sapigueren sapigueres sapiguessen sapiguesses sapiguessin sapiguessis sapigueu sapigut sapiguts sapigué sapiguérem sapiguéreu sapigués sapiguéssem sapiguésseu sapiguéssiu sapiguéssom sapiguéssou sapigéssim sapiérem sapiéreu saps sebre sep sepam sepau sept sàbia sàbien sàbies sàbiga sàbigo sàbigon sàbigos sàbiguen sàbigues sàbon sàpia sàpien sàpies sàpiga sàpiguen sàpigues sàpigui sàpiguin sàpiguis sé v.cent val v
ξέρω
(transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
(transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ n
γεύση

sabre /ˈsa.bɾe/ /ˈsa.βɾə/ n masc
μάχαιρα
Arma blanca normalment d'un sol tall, amb la fulla corba cap enrere i llarga, utilitzada principalment per la cavalleria.

sabó /saˈbo/ n masc
σαπούνι

sac /ˈsak/ n masc
τσάντα
Receptacle de roba.

sacerdot /sa.seɾˈðɔt/ n masc
ιερέας

sacerdotessa /sa.seɾ.ðoˈte.sa/ /sə.sər.duˈtɛ.sə/ /sə.sər.ðuˈtɛ.sə/ /sə.səɾ.ðoˈtə.sə/ n fem
ιέρεια

sacre /ˈsa.kɾe/ /ˈsa.kɾə/ n masc
ιερό οστό

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ n masc
θυσία

sacsejar /sak.seˈd͡ʒa/ /sak.seˈd͡ʒaɾ/ /sak.seˈʒa/ /sək.səˈd͡ʒa/ /sək.səˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sacsege sacsegem sacsegen sacseges sacsegessen sacsegesses sacsegessin sacsegessis sacsegeu sacsegi sacsegin sacsegis sacsegés sacsegéssem sacsegésseu sacsegéssim sacsegéssiu sacsegí sacseig sacseja sacsejada sacsejades sacsejam sacsejant sacsejar sacsejara sacsejaran sacsejarem sacsejaren sacsejares sacsejareu sacsejaria sacsejarien sacsejaries sacsejarà sacsejaràs sacsejaré sacsejaríem sacsejaríeu sacsejassen sacsejasses sacsejassin sacsejassis sacsejat sacsejats sacsejau sacsejava sacsejaven sacsejaves sacsejo sacsejà sacsejàrem sacsejàreu sacsejàs sacsejàssem sacsejàsseu sacsejàssim sacsejàssiu sacsejàvem sacsejàveu sept val v
τινάζω

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ n fem
δίσκος

safir /səˈfir/ n masc
ζαφείρι

safrà /səˈfɾa/ n masc
κρόκος ζαφορά

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ adj
αιματηρός
De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sagn sagna sagnada sagnades sagnam sagnant sagnar sagnara sagnaran sagnarem sagnaren sagnares sagnareu sagnaria sagnarien sagnaries sagnarà sagnaràs sagnaré sagnaríem sagnaríeu sagnassen sagnasses sagnassin sagnassis sagnat sagnats sagnau sagnava sagnaven sagnaves sagne sagnem sagnen sagnes sagnessen sagnesses sagnessin sagnessis sagneu sagni sagnin sagnis sagno sagnà sagnàrem sagnàreu sagnàs sagnàssem sagnàsseu sagnàssim sagnàssiu sagnàvem sagnàveu sagnés sagnéssem sagnésseu sagnéssim sagnéssiu sagní sept val v
αιμορραγώ
(intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ n masc
μυστήριο

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ adj masc
ιερός

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ n masc
εκκλησάρης

sal n fem
άλας αλάτι
Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.
αλάτι
(química) Compost derivat de la neutralització d’un àcid amb una base o un metall.

sala /ˈsa.ɫa/ n fem
δωμάτιο

salar /saˈɫa/ /saˈɫaɾ/ /səˈɫa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sal sala salada salades salaia salaien salaies salam salant salar salara salaran salarem salaren salares salareu salaria salarien salaries salariva salariven salarives salarà salaràs salaré salaríem salaríeu salarívem salaríveu salassen salasses salassin salassis salat salats salau salava salaven salaves salavi salavo sale saleguem saleguessa saleguessen saleguesses salegueu salegués saleguéssom saleguéssou salem salen sales salessa salessen salesses salessi salessin salessis saleu sali salin salis salo salos sals salà salàiem salàieu salàrem salàreu salàs salàssem salàsseu salàssim salàssiu salàvem salàvets salàveu salàvom salés saléssem salésseu saléssim saléssiu salí sept v.cent val v
αλατίζω
Posar sal en aliments o begudes, especialment quan és en excés.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ n masc
μισθός
Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ n masc
αλατιέρα

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ n fem
σίελος σάλιο

salivar /sa.ɫiˈvaɾ/ /sa.ɫiˈβa/ /sə.ɫiˈva/ /sə.ɫiˈβa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 nota 2 occ saliu salius saliv saliva salivada salivades salivaia salivaien salivaies salivaieu salivam salivant salivar salivara salivaran salivarem salivaren salivares salivareu salivaria salivarien salivaries salivariva salivariven salivarives salivarà salivaràs salivaré salivaríem salivaríeu salivarívem salivaríveu salivassen salivasses salivassin salivassis salivat salivats salivau salivava salivaven salivaves salivavi salivavo salive saliveguem saliveguessa saliveguessen saliveguesses salivegueu salivegués saliveguéssom saliveguéssou salivem saliven salives salivessa salivessen salivesses salivessi salivessin salivessis saliveu salivi salivin salivis salivo salivos salivà salivàiem salivàrem salivàreu salivàs salivàssem salivàsseu salivàssim salivàssiu salivàvem salivàvets salivàveu salivàvom salivés salivéssem salivésseu salivéssim salivéssiu saliví sept v.cent val v
σαλιάζω

salmó /səɫˈmo/ salmó adj
σολομός
Que és de color rosat com el salmó.

salmó /səɫˈmo/ n masc
σολομός
Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ n fem
σάλτσα
Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsitxa /səɫˈsi.t͡ʃə/ n fem
λουκάνικο

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ n masc
άλμα
Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.
(billar) Jugada consistent a fer saltar la bola jugadora sobre el feltre per mitjà d'un cop efectuat amb un angle d'incidència del tac entre 36 i 45°, que generalment s'utilitza per a evitar el contacte amb una bola interposada en el camí de la bola d'atac.

salt entre dos n masc
τζάμπολ

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ n masc
ακρίδα
Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ salt salta saltada saltades saltam saltant saltar saltara saltaran saltarem saltaren saltares saltareu saltaria saltarien saltaries saltarà saltaràs saltaré saltaríem saltaríeu saltassen saltasses saltassin saltassis saltat saltats saltau saltava saltaven saltaves salte saltem salten saltes saltessen saltesses saltessin saltessis salteu salti saltin saltis salto saltà saltàrem saltàreu saltàs saltàssem saltàsseu saltàssim saltàssiu saltàvem saltàveu saltés saltéssem saltésseu saltéssim saltéssiu saltí sept val v
πηδάω πηδώ
Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ n masc
ψαλτήριο
Recull de salms.

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ salud saluda saludada saludades saludaia saludaien saludaies saludam saludant saludar saludara saludaran saludarem saludaren saludares saludareu saludaria saludarien saludaries saludariva saludariven saludarives saludarà saludaràs saludaré saludaríem saludaríeu saludarívem saludaríveu saludassen saludasses saludassin saludassis saludat saludats saludau saludava saludaven saludaves saludavi saludavo salude saludeguem saludeguessa saludeguessen saludeguesses saludegueu saludegués saludeguéssom saludeguéssou saludem saluden saludes saludessa saludessen saludesses saludessi saludessin saludessis saludeu saludi saludin saludis saludo saludos saluds saludà saludàiem saludàieu saludàrem saludàreu saludàs saludàssem saludàsseu saludàssim saludàssiu saludàvem saludàvets saludàveu saludàvom saludés saludéssem saludésseu saludéssim saludéssiu saludí sept v.cent val v
χαιρετώ

salut /saˈɫut/ Interjection
γείτσες
Exclamació feta en esternudar.

salut /saˈɫut/ n fem
υγεία
Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ n masc
χαιρετισμός
Salutació, acció de saludar.

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ n masc
σωτήρας

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ salv salva salvada salvades salvam salvant salvar salvara salvaran salvarem salvaren salvares salvareu salvaria salvarien salvaries salvarà salvaràs salvaré salvaríem salvaríeu salvassen salvasses salvassin salvassis salvat salvats salvau salvava salvaven salvaves salve salvem salven salves salvessen salvesses salvessin salvessis salveu salvi salvin salvis salvo salvà salvàrem salvàreu salvàs salvàssem salvàsseu salvàssim salvàssiu salvàvem salvàveu salvés salvéssem salvésseu salvéssim salvéssiu salví sept val v
σώζω

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ adj
άγριος
No domesticat.

salze /ˈsaɫ.ze/ n masc
ιτιά

samari /səˈma.ɾi/ n masc
σαμάριο

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ n fem
φανέλα
Peça interior de roba que cobreix bona part del tronc, normalment fins poc més enllà de la cintura.

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ n fem
σανδάλι πέδιλο

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ n fem
αίμα

sanglot /saŋˈɡɫot/ /səŋˈɡɫot/ n masc
αναφιλητό
Sospir amb inspiració i expiració convulsives.

sanglotar /saŋ.ɡɫoˈta/ /saŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /səŋ.ɡɫoˈta/ /səŋ.ɡɫuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sanglot sanglota sanglotada sanglotades sanglotam sanglotant sanglotar sanglotara sanglotaran sanglotarem sanglotaren sanglotares sanglotareu sanglotaria sanglotarien sanglotaries sanglotarà sanglotaràs sanglotaré sanglotaríem sanglotaríeu sanglotassen sanglotasses sanglotassin sanglotassis sanglotat sanglotats sanglotau sanglotava sanglotaven sanglotaves sanglote sanglotem sangloten sanglotes sanglotessen sanglotesses sanglotessin sanglotessis sangloteu sangloti sanglotin sanglotis sangloto sanglotà sanglotàrem sanglotàreu sanglotàs sanglotàssem sanglotàsseu sanglotàssim sanglotàssiu sanglotàvem sanglotàveu sanglotés sanglotéssem sanglotésseu sanglotéssim sanglotéssiu sanglotí sept val v
κλαίω με λυγμούς
Fer sanglots.

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ n fem
βδέλλα

sanitat /sa.niˈtat/ /sə.niˈtat/ n fem
υγεία

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ santa sants adj masc
άγιος
Venerable per motius religiosos.

sant i senya n masc
σύνθημα

sarcòfag /saɾˈkɔ.fak/ /sərˈkɔ.fək/ n masc
σαρκοφάγος

sard adj masc
σαρδηνιακά
Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sard n masc
σαρδηνιακά
Natiu de Sardenya.
(només singular) Llengua històricament parlada a Sardenya.

sardina /sərˈdi.nə/ n fem
σαρδέλα

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ n fem
σαύρα

sastre /ˈsas.tɾe/ n masc
ράπτης ράφτης

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ n fem
ικανοποίηση

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ alg bal satisfacem satisfacen satisfaces satisfaceu satisfaci satisfacin satisfacis satisfaig satisfan satisfaran satisfarem satisfareu satisfaria satisfarien satisfaries satisfarà satisfaràs satisfaré satisfaríem satisfaríeu satisfaç satisfaça satisfeia satisfeien satisfeies satisfeim satisfeis satisfem satisfent satisfer satisfera satisferen satisferes satisfessen satisfesses satisfessin satisfessis satisfet satisfeta satisfetes satisfets satisfeu satisfiu satisfà satisfàs satisfèiem satisfèieu satisfé satisféiem satisféieu satisférem satisféreu satisfés satisféssem satisfésseu satisféssim satisféssiu satisféu val v
ικανοποιώ
Acomplir un anhel o una necessitat.

satèl·lit /saˈtɛɫ.ɫit/ /səˈtɛɫ.ɫit/ n masc
δορυφόρος

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ n fem
σάουνα

savi /ˈsa.βi/ adj masc
σοφός
Assenyat, que actua apropiadament.

savi /ˈsa.βi/ n masc
σοφός
Persona que acumula molts sabers, molts coneixements.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ n fem
σοφία

saxòfon /sakˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fun/ n masc
σαξόφωνο

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ n masc
σιμπόργκιο

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ adj masc
στεγνός
Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ n fem
νομισματοκοπείο

secant /seˈkan/ /seˈkant/ /səˈkan/ /səˈkant/ adj
τέμνουσα

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ adj masc
μυστικός
Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ n masc
μυστικό μυστικός

secretar /se.kɾeˈta/ /se.kɾeˈtaɾ/ /sə.kɾəˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ secret secreta secretada secretades secretam secretant secretar secretara secretaran secretarem secretaren secretares secretareu secretaria secretarien secretaries secretarà secretaràs secretaré secretaríem secretaríeu secretassen secretasses secretassin secretassis secretat secretats secretau secretava secretaven secretaves secrete secretem secreten secretes secretessen secretesses secretessin secretessis secreteu secreti secretin secretis secreto secretà secretàrem secretàreu secretàs secretàssem secretàsseu secretàssim secretàssiu secretàvem secretàveu secretés secretéssem secretésseu secretéssim secretéssiu secretí sept val v
εκκρίνω

secretari /se.kɾeˈta.ɾi/ /sə.kɾəˈta.ɾi/ n masc
γραμματεύς

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ n fem
αίρεση

sector /sekˈto/ /sekˈtoɾ/ /səkˈto/ n masc
τομέας

secularització /se.ku.la.ri.za.siˈo/ /se.ku.ɫa.ri.d͡za.siˈo/ /sə.ku.ɫə.rid.za.siˈo/ n fem
εκκοσμίκευση

secundari /se.kunˈda.ɾi/ /sə.kunˈda.ɾi/ adj masc
δευτερεύων

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ n fem
μέταξα μετάξι

sedentari /se.ðenˈta.ɾi/ /sə.ðənˈta.ɾi/ adj masc
καθιστικός

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ n fem
στάση

seduir /se.ðuˈi/ /se.ðuˈiɾ/ /sə.ðuˈi/ alg bal eiv mall n-occ nota 1 occ sedueix sedueixen sedueixes sedueixi sedueixin sedueixis sedueixo sedueixs seduesc seduesca seduesquen seduesques seduesqui seduesquin seduesquis seduint seduir seduiran seduirem seduireu seduiria seduirien seduiries seduirà seduiràs seduiré seduiríem seduiríeu seduí seduíem seduíeu seduírem seduíreu seduís seduíssem seduísseu seduíssim seduíssiu seduïa seduïda seduïdes seduïen seduïes seduïguem seduïgueu seduïm seduïra seduïren seduïres seduïsc seduïsca seduïsquen seduïsques seduïssen seduïsses seduïssin seduïssis seduït seduïts seduïu seduïx seduïxen seduïxes seduïxo sept v.cent val v
αποπλανώ
Guanyar-se una persona el favor sexual d'una altra.

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ seg sega segada segades segam segant segar segara segaran segarem segaren segares segareu segaria segarien segaries segarà segaràs segaré segaríem segaríeu segassen segasses segassin segassis segat segats segau segava segaven segaves sego segue seguem seguen segues seguessen seguesses seguessin seguessis segueu segui seguin seguis segués seguéssem seguésseu seguéssim seguéssiu seguí segà segàrem segàreu segàs segàssem segàsseu segàssim segàssiu segàvem segàveu sept val v
θερίζω
(agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ n masc
γραμματόσημο
Objecte destinat estampar alguna mena de marca que té perfilada en volum. Aquesta marca s'utilitza principalment per a indicar una propietat, una autenticitat o la identificació de l'emissor.
Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segellar /se.d͡ʒeˈʎa/ /se.d͡ʒeˈʎaɾ/ /se.ʒeˈʎa/ /sə.ʒəˈʎa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ segell segella segellada segellades segellaia segellaien segellaies segellam segellant segellar segellara segellaran segellarem segellaren segellares segellareu segellaria segellarien segellaries segellariva segellariven segellarives segellarà segellaràs segellaré segellaríem segellaríeu segellarívem segellaríveu segellassen segellasses segellassin segellassis segellat segellats segellau segellava segellaven segellaves segellavi segellavo segelle segelleguem segelleguessa segelleguessen segelleguesses segellegueu segellegués segelleguéssom segelleguéssou segellem segellen segelles segellessa segellessen segellesses segellessi segellessin segellessis segelleu segelli segellin segellis segello segellos segells segellà segellàiem segellàieu segellàrem segellàreu segellàs segellàssem segellàsseu segellàssim segellàssiu segellàvem segellàvets segellàveu segellàvom segellés segelléssem segellésseu segelléssim segelléssiu segellí sept v.cent val v
σφραγίζω

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ n masc
αιώνας

segon /seˈɣon/ n masc
δευτερόλεπτο
Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ number
δεύτερος
(ordinal) Que va just darrere del primer.

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ conjunction
σύμφωνα με

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ segreg segrega segregada segregades segregam segregant segregar segregara segregaran segregarem segregaren segregares segregareu segregaria segregarien segregaries segregarà segregaràs segregaré segregaríem segregaríeu segregassen segregasses segregassin segregassis segregat segregats segregau segregava segregaven segregaves segrego segregue segreguem segreguen segregues segreguessen segreguesses segreguessin segreguessis segregueu segregui segreguin segreguis segregués segreguéssem segreguésseu segreguéssim segreguéssiu segreguí segregà segregàrem segregàreu segregàs segregàssem segregàsseu segregàssim segregàssiu segregàvem segregàveu sept val v
διαχωρίζω

segrest /seˈɣɾest/ /səˈɣɾest/ n masc
απαγωγή

seguidor /se.ɣiˈðo/ /se.ɣiˈðoɾ/ /sə.ɣiˈðo/ n masc
ακόλουθος

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ bal n-occ occ segueix segueixen segueixes segueixi segueixin segueixis segueixo seguesc seguesqui seguesquin seguesquis seguia seguida seguides seguien seguies seguiguem seguigueu seguim seguint seguir seguira seguiran seguirem seguiren seguires seguireu seguiria seguirien seguiries seguirà seguiràs seguiré seguiríem seguiríeu seguisc seguisca seguisquen seguisques seguissen seguisses seguissin seguissis seguit seguits seguiu seguix seguixen seguixes seguixo seguí seguíem seguíeu seguírem seguíreu seguís seguíssem seguísseu seguíssim seguíssiu sept val v
ακολουθώ
Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ adj masc
ασφαλής
ferm, sense perill
cert, evident

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ n fem
ασφάλεια
Absència de perill, qualitat de segur.

segó /seˈɣo/ /səˈɣo/ n masc
πίτουρο

següent /seˈɣwen/ /seˈɣwent/ /səˈɣwen/ /səˈɣwent/ adj
ακόλουθος

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ n masc
κάθισμα

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ number
εξήντα

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ number
εξήντα πέντε

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ number
εξήντα δύο

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ number
εξήντα εννέα

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ number
εξήντα τέσσαρες

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ number
εξήντα επτά

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ number
εξήντα έξ

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ number
εξήντα τρείς

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ number
εξήντα έν

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ number
εξηκοστός

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ seleccion selecciona seleccionada seleccionades seleccionaia seleccionaien seleccionaies seleccionam seleccionant seleccionar seleccionara seleccionaran seleccionarem seleccionaren seleccionares seleccionareu seleccionaria seleccionarien seleccionaries seleccionariva seleccionariven seleccionarives seleccionarà seleccionaràs seleccionaré seleccionaríem seleccionaríeu seleccionarívem seleccionaríveu seleccionassen seleccionasses seleccionassin seleccionassis seleccionat seleccionats seleccionau seleccionava seleccionaven seleccionaves seleccionavi seleccionavo seleccione seleccioneguem seleccioneguessa seleccioneguessen seleccioneguesses seleccionegueu seleccionegués seleccioneguéssom seleccioneguéssou seleccionem seleccionen selecciones seleccionessa seleccionessen seleccionesses seleccionessi seleccionessin seleccionessis seleccioneu seleccioni seleccionin seleccionis selecciono seleccionos seleccions seleccionà seleccionàiem seleccionàieu seleccionàrem seleccionàreu seleccionàs seleccionàssem seleccionàsseu seleccionàssim seleccionàssiu seleccionàvem seleccionàvets seleccionàveu seleccionàvom seleccionés seleccionéssem seleccionésseu seleccionéssim seleccionéssiu seleccioní sept v.cent val v
επιλέγω

seleni /səˈɫɛ.ni/ n masc
σελήνιο

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ n fem
σέλλα

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ adj
παρόμοιος
Que és gairebé igual a un altre.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sembl sembla semblada semblades semblam semblant semblar semblara semblaran semblarem semblaren semblares semblareu semblaria semblarien semblaries semblarà semblaràs semblaré semblaríem semblaríeu semblassen semblasses semblassin semblassis semblat semblats semblau semblava semblaven semblaves semble semblem semblen sembles semblessen semblesses semblessin semblessis sembleu sembli semblin semblis semblo semblà semblàrem semblàreu semblàs semblàssem semblàsseu semblàssim semblàssiu semblàvem semblàveu semblés sembléssem semblésseu sembléssim sembléssiu semblí sept val v
φαίνομαι

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sembr sembra sembrada sembrades sembram sembrant sembrar sembrara sembraran sembrarem sembraren sembrares sembrareu sembraria sembrarien sembraries sembrarà sembraràs sembraré sembraríem sembraríeu sembrassen sembrasses sembrassin sembrassis sembrat sembrats sembrau sembrava sembraven sembraves sembre sembrem sembren sembres sembressen sembresses sembressin sembressis sembreu sembri sembrin sembris sembro sembrà sembràrem sembràreu sembràs sembràssem sembràsseu sembràssim sembràssiu sembràvem sembràveu sembrés sembréssem sembrésseu sembréssim sembréssiu sembrí sept val v
σπέρνω

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ n masc
σπέρμα

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ n masc
θεολογική σχολή
Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.

sempre /ˈsem.pɾe/ adv
πάντα πάντοτε

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ n masc
φανάρι

semàntica /seˈman.ti.ka/ /səˈman.ti.kə/ n fem
σημασιολογία

senat /seˈnat/ /səˈnat/ n masc
γερουσία

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ adj masc
Σενεγαλέζα
Relatiu o pertanyent a Senegal.

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ n masc
Σενεγαλέζα
Persona que habita o és originària de Senegal.

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ n masc
κάπρος αγριογούρουνο

sensacional /sen.sa.si.oˈnaɫ/ /sən.sə.si.uˈnaɫ/ adj
εντυπωσιακός

sensació n fem
αίσθηση

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ preposition
χωρίς άνευ

sensible /senˈsi.bɫe/ /senˈsi.βɫe/ /senˈsib.bɫe/ /sənˈsi.βɫə/ /sənˈsib.bɫə/ adj
ευαίσθητος
Que està dotat de sensibilitat.

sensor /senˈso/ /senˈsoɾ/ /sənˈso/ n masc
αισθητήρας

sentiment /sen.tiˈmen/ /sen.tiˈment/ /sən.tiˈmen/ /sən.tiˈment/ n masc
συναίσθημα
Experiència subjectiva de l'emoció, estable i més o menys duradora.

sentimental /sen.ti.menˈtaɫ/ /sən.ti.mənˈtaɫ/ adj
συναισθηματικός

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ n masc
σκοπός

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ alg bal occ sent senta senten sentes senti sentia sentida sentides sentien senties sentiguem sentigueu sentim sentin sentint sentir sentira sentiran sentirem sentiren sentires sentireu sentiria sentirien sentiries sentirà sentiràs sentiré sentiríem sentiríeu sentis sentissen sentisses sentissin sentissis sentit sentits sentiu sento sents sentí sentíem sentíeu sentírem sentíreu sentís sentíssem sentísseu sentíssim sentíssiu sept val v
αισθάνομαι
Percebre amb els sentits, tret del visual.

sentir-se /senˈtiɾ.se/ /sənˈtir.sə/ v
νιώθω
Adonar-se del propi estat físic.

sentit /senˈtit/ n masc
αίσθηση
Facultat per relacionar el cos i l'exterior (la vista, el tacte....)
έννοια
Intencionalitat d’allò que es diu.

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ n fem
καταδίκη

seny /ˈseɲ/ /ˈsəɲ/ /ˈsɛɲ/ n masc
κοινή λογική
Qualitat de ponderar les conseqüències dels actes abans de portar-los a terme.

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ n masc
σημάδι
Marca feta a alguna cosa.

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ n masc
κύριος κύριε
(usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.

senyora /seˈɲo.ɾa/ /səˈɲo.ɾə/ n fem
κυρία
Tractament de cortesia donat a una dona.

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ n fem
χωρισμός

separadament /se.paˌɾa.ðaˈmen/ /se.paˌɾa.ðaˈment/ /sə.pəˌɾa.ðəˈmen/ /sə.pəˌɾa.ðəˈment/ adv
χωριστά

separar /se.paˈɾa/ /se.paˈɾaɾ/ /sə.pəˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ separ separa separada separades separam separant separar separara separaran separarem separaren separares separareu separaria separarien separaries separarà separaràs separaré separaríem separaríeu separassen separasses separassin separassis separat separats separau separava separaven separaves separe separem separen separes separessen separesses separessin separessis separeu separi separin separis separo separà separàrem separàreu separàs separàssem separàsseu separàssim separàssiu separàvem separàveu separés separéssem separésseu separéssim separéssiu separí sept val v
χωρίζω

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ adj
βόρειος

sepulcre /seˈpuɫ.kɾe/ /səˈpuɫ.kɾə/ n masc
μνήμα

seqüela /seˈkwɛ.ɫa/ /seˈkwɛ.ɫɛ/ /səˈkwɛ.ɫə/ n fem
συνέχεια
Conseqüència produïda arran d'un fet.
(literatura, cinema, videojocs) Producte audiovisual que pertany a una saga en relació amb aquell que el precedeix.

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ n fem
ακολουθία

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ bal centr era eren eres essent estada estades estat estats ets fon foren fores fos fosses fossin fossis fou fui fóra fórem fóreu fóssem fósseu fóssim fóssiu seguda segudes segut seguts sent ser seran serem sereu seria serien series serà seràs seré seríem seríeu seta setes siga sigam sigau siguda sigudes siguem siguen sigues sigueu sigui siguin siguis sigut siguts som sou sét séts sóc són val érem éreu és v
είμαι
ésser, existir

serbi sèrbia adj masc
σερβικός σερβικά
Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi n masc
σερβικός σερβικά
(només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serendipitat /se.ɾen.di.piˈtat/ /sə.ɾən.di.piˈtat/ n fem
ευτύχημα

serf /ˈserf/ n masc
δουλοπάροικος

sergent /serˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒent/ /sərˈʒen/ /səɾˈʒent/ n masc
λοχίας

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ n fem
σοβαρότητα

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ adj masc
σοβαρός

serjant /serˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒant/ /sərˈʒan/ /səɾˈʒant/ n masc
μέγγενη

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ n masc
κήρυγμα

serp n fem
φίδι όφις
Rèptil sense extremitats (Serpentes).

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ n fem
πριόνι
Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.

serralada /se.raˈɫa.ða/ /sə.rəˈɫa.ðə/ n fem
οροσειρά

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept serr serra serrada serrades serraia serraien serraies serram serrant serrar serrara serraran serrarem serraren serrares serrareu serraria serrarien serraries serrariva serrariven serrarives serrarà serraràs serraré serraríem serraríeu serrarívem serraríveu serrassen serrasses serrassin serrassis serrat serrats serrau serrava serraven serraves serravi serravo serre serreguem serreguessa serreguessen serreguesses serregueu serregués serreguéssom serreguéssou serrem serren serres serressa serressen serresses serressi serressin serressis serreu serri serrin serris serro serros serrs serrà serràiem serràieu serràrem serràreu serràs serràssem serràsseu serràssim serràssiu serràvem serràvets serràveu serràvom serrés serréssem serrésseu serréssim serréssiu serrí v.cent val v
πριονίζω
Fer servir la serra o el xerrac.
Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serrà /seˈra/ /səˈra/ n masc
σερράνος

serva /ˈser.bə/ /ˈser.βa/ /ˈseɾ.va/ /ˈseɾ.və/ /ˈseɾ.βa/ /ˈsəɾ.və/ /ˈsɛr.bə/ /ˈsɛr.və/ n fem
σούρβο

servei de córner n masc
κόρνερ

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ n masc
υπηρέτης

servidor /ser.βiˈðo/ /seɾ.viˈðoɾ/ /seɾ.βiˈðoɾ/ /sər.biˈðo/ /səɾ.viˈðo/ n masc
εξυπηρετητής
(informàtica) Ordinador que emmagatzema informació per fer-la accessible a través d'una xarxa informàtica.
(pilota, esports de raqueta) Jugador encarregat de posar la pilota o el volant en joc.

sessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ n fem
συνεδρίαση
Reunió oficial dels membres d'una junta administrativa o d'un jutjat.
Temps de treball entre l'inici de la jornada i el primer descans o entre un descans i el següent, en alguns oficis com ara el de fotògraf, informàtic, etc.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n fem
δίψα
Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ n masc
σετ
(tennis, anglicisme) Cadascuna de les divisions d'un partit.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ number
επτά εφτά
(cardinal) Sis més un.
(valor ordinal) Setè, setena.

setanta /seˈtan.ta/ number
εβδομήντα

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ number
εβδομήντα πέντε

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ number
εβδομήντα δύο

setanta-dosè /seˌtan.ta.ðoˈze/ /səˌtan.tə.ðoˈzə/ /səˌtan.tə.ðuˈzɛ/ number
ἑβδομηκοστοδεύτερος

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ number
εβδομήντα εννέα

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ number
εβδομήντα τέσσαρες

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ number
εβδομήντα επτά

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ number
εβδομήντα έξ

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ number
εβδομήντα τρείς

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ number
εβδομήντα έν

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ number
εβδομηκοστός

setembre /səˈtem.bɾə/ n masc
Σεπτέμβριος
Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ n masc
πολιορκία
Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ n fem
εβδομάδα βδομάδα

setmanal /se.maˈnaɫ/ /sem.maˈnaɫ/ adj
εβδομαδιαίος

setze /ˈse.d͡ze/ number
δεκαέξι

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ number
έβδομος

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n fem
επισκοπή
Lloc o centre de poder o autoritat.

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ pronoun
του
Allò (una cosa en masculí) d'ell, d’ella, d’ells o d’elles.

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ n masc
φύλο
Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
συνουσία σεξ
Sexualitat, activitat sexual.

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ adj
σεξουαλικός

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
σεξουαλικότητα

sexualment /sek.suˌaɫˈmen/ /sek.suˌaɫˈment/ /sək.suˌaɫˈmen/ /sək.suˌaɫˈment/ adv
σεξουαλικά

si conjunction
αν εάν
Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

siberià /si.be.ɾiˈa/ /si.βə.ɾiˈa/ adj masc
σιβηρικός
Relatiu o pertanyent a Sibèria.

siberià /si.be.ɾiˈa/ /si.βə.ɾiˈa/ n masc
σιβηρικός
Persona que habita o és originària de Sibèria.

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ n fem
Σίβυλλα

sicilià siciliana sicilians adj masc
σικελικά
Originari, pertanyent o relatiu a Sicília.

sifó /siˈfo/ n masc
σιφώνι
Canonada amb una curvatura que reté el líquid i impedeix el pas de gasos.

sigma /ˈsiɡ.ma/ /ˈsiɡ.mə/ n fem
σίγμα

sigmoide /siɡˈmɔj.ðe/ /siɡˈmɔj.ðə/ adj
σιγμοειδής

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept sign signa signada signades signam signant signar signara signaran signarem signaren signares signareu signaria signarien signaries signarà signaràs signaré signaríem signaríeu signassen signasses signassin signassis signat signats signau signava signaven signaves signe signem signen signes signessen signesses signessin signessis signeu signi signin signis signo signà signàrem signàreu signàs signàssem signàsseu signàssim signàssiu signàvem signàveu signés signéssem signésseu signéssim signéssiu signí val v
υπογράφω
Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ n masc
σημάδι

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept signific significa significada significades significam significant significar significara significaran significarem significaren significares significareu significaria significarien significaries significarà significaràs significaré significaríem significaríeu significassen significasses significassin significassis significat significats significau significava significaven significaves significo significà significàrem significàreu significàs significàssem significàsseu significàssim significàssiu significàvem significàveu signifique signifiquem signifiquen signifiques signifiquessen signifiquesses signifiquessin signifiquessis signifiqueu signifiqui signifiquin signifiquis signifiqués signifiquéssem signifiquésseu signifiquéssim signifiquéssiu signifiquí val v
σημαίνω
Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significat /siŋ.ni.fiˈkat/ /siɡ.ni.fiˈkat/ n masc
σημασία

significativament /siŋ.ni.fi.kaˌti.βaˈmen/ /siŋ.ni.fi.kəˌti.vəˈmen/ /siŋ.ni.fi.kəˌti.vəˈment/ /siɡ.ni.fi.kaˌti.vaˈment/ /siɡ.ni.fi.kaˌti.βaˈmen/ adv
αξιοσημείωτα

silenci /siˈɫen.si/ n masc
σιωπή σιγή ησυχία
Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silenciosament /si.ɫen.siˌo.zaˈmen/ /si.ɫen.siˌo.zaˈment/ /si.ɫən.siˌo.zəˈmen/ /si.ɫən.siˌo.zəˈment/ adv
αθόρυβα

silenciós /si.ɫen.siˈos/ /si.ɫən.siˈos/ adj masc
ήρεμος
Que no parla, que guarda silenci.
αθόρυβος
Lloc on, moment en què, regna el silenci.
Que no fa gaire soroll.

silici n masc
πυρίτιο

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ n masc
συλλογισμός

sil·làbic /siɫˈɫa.bik/ /siˈɫa.βik/ adj masc
συλλαβικός
Pertanyent o relatiu a la síl·laba.
(lingüística) Que és el nucli d'una síl·laba.

simbolitzar /sim.bo.ɫiˈd͡za/ /sim.bo.ɫiˈza/ /sim.bo.ɫiˈzaɾ/ /sim.bu.ɫiˈd͡za/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept simbolitz simbolitza simbolitzada simbolitzades simbolitzaia simbolitzaien simbolitzaies simbolitzam simbolitzant simbolitzar simbolitzara simbolitzaran simbolitzarem simbolitzaren simbolitzares simbolitzareu simbolitzaria simbolitzarien simbolitzaries simbolitzariva simbolitzariven simbolitzarives simbolitzarà simbolitzaràs simbolitzaré simbolitzaríem simbolitzaríeu simbolitzarívem simbolitzaríveu simbolitzassen simbolitzasses simbolitzassin simbolitzassis simbolitzat simbolitzats simbolitzau simbolitzava simbolitzaven simbolitzaves simbolitzavi simbolitzavo simbolitze simbolitzeguem simbolitzeguessa simbolitzeguessen simbolitzeguesses simbolitzegueu simbolitzegués simbolitzeguéssom simbolitzeguéssou simbolitzem simbolitzen simbolitzes simbolitzessa simbolitzessen simbolitzesses simbolitzessi simbolitzessin simbolitzessis simbolitzeu simbolitzi simbolitzin simbolitzis simbolitzo simbolitzos simbolitzs simbolitzà simbolitzàiem simbolitzàieu simbolitzàrem simbolitzàreu simbolitzàs simbolitzàssem simbolitzàsseu simbolitzàssim simbolitzàssiu simbolitzàvem simbolitzàvets simbolitzàveu simbolitzàvom simbolitzés simbolitzéssem simbolitzésseu simbolitzéssim simbolitzéssiu simbolitzí v.cent val v
συμβολίζω

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ n fem
συμμετρία

simfonia /siɱ.foˈni.a/ /siɱ.foˈni.ə/ /siɱ.fuˈni.ə/ n fem
συμφωνία

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ n fem
σιμωνία

simpatia /sim.paˈti.a/ /sim.pəˈti.ə/ n fem
συμπάθεια

simple /ˈsim.pɫe/ adj
απλός
Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept simplific simplifica simplificada simplificades simplificaia simplificaien simplificaies simplificam simplificant simplificar simplificara simplificaran simplificarem simplificaren simplificares simplificareu simplificaria simplificarien simplificaries simplificariva simplificariven simplificarives simplificarà simplificaràs simplificaré simplificaríem simplificaríeu simplificarívem simplificaríveu simplificassen simplificasses simplificassin simplificassis simplificat simplificats simplificau simplificava simplificaven simplificaves simplificavi simplificavo simplifico simplificos simplificà simplificàiem simplificàieu simplificàrem simplificàreu simplificàs simplificàssem simplificàsseu simplificàssim simplificàssiu simplificàvem simplificàvets simplificàveu simplificàvom simplifique simplifiqueguem simplifiqueguessa simplifiqueguessen simplifiqueguesses simplifiquegueu simplifiquegués simplifiqueguéssom simplifiqueguéssou simplifiquem simplifiquen simplifiques simplifiquessa simplifiquessen simplifiquesses simplifiquessi simplifiquessin simplifiquessis simplifiqueu simplifiqui simplifiquin simplifiquis simplifiqués simplifiquéssem simplifiquésseu simplifiquéssim simplifiquéssiu simplifiquí v.cent val v
απλοποιώ

simposi /simˈpɔ.zi/ n masc
συμπόσιον

simètric /siˈmɛ.tɾik/ adj masc
συμμετρικός

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ adj masc
ειλικρινής
Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincerament /sinˌse.ɾaˈmen/ /sinˌse.ɾaˈment/ /sinˌse.ɾəˈmen/ /sinˌse.ɾəˈment/ adv
ειλικρινά

sincretisme /siŋ.kɾeˈtiz.me/ /siŋ.kɾəˈtiz.mə/ n masc
συγκρητισμός

sinergia /si.neɾˈʒi.a/ /si.nəɾˈʒi.ə/ n fem
συνεργία

singalès /siŋ.ɡaˈɫes/ /siŋ.ɡəˈɫəs/ /siŋ.ɡəˈɫɛs/ adj masc
Σριλανκέζα
Relatiu o pertanyent a Sri Lanka o la seva llengua.

singalès /siŋ.ɡaˈɫes/ /siŋ.ɡəˈɫəs/ /siŋ.ɡəˈɫɛs/ n masc
Σριλανκέζα
Persona que habita o és originària de Sri Lanka.
(només singular) Llengua indoirànica parlada a Sri Lanka.

singlot /siŋˈɡlot/ n masc
λόξιγκας λόξυγκας
Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singularitat /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈtat/ /siŋ.ɡu.ɫə.ɾiˈtat/ n fem
ιδιομορφία
Característica d'allò que és singular, únic, que no té semblant amb què ser comparat.

sintaxi n fem
σύνταξη
Part de la gramàtica que s'ocupa d'establir les relacions entre les paraules d'una frase i la funció que hi fan.

sinus /ˈsi.nus/ n masc
ημίτονο

sinusitis /si.nuˈzi.tis/ n fem
ιγμορίτιδα

sinònim /siˈnɔ.nim/ n masc
συνώνυμο
Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ n fem
γοργόνα σειρήνα
Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.
σειρήνα Σειρήνα
So llarg i estrident emprat per cridar l'atenció en vehicles d'urgències o per anunciar l'arribada de les barques al port.

sirenis /siˈɾɛ.nis/ n masc
σειρηνοειδή

sirtaki /sirˈta.ki/ n masc
συρτάκι

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ n masc
συριακά
Llengua semítica de l’antiga Síria.

sis number
έξι

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ n masc
σύστημα

sitar /siˈtar/ n masc
σιτάρ

sitja /ˈsi.d͡ʒa/ /ˈsi.d͡ʒə/ n fem
σιλό

situació /si.tu.a.siˈo/ /si.tu.ə.siˈo/ n fem
κατάσταση
Manera d'estar quelcom situat.

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ n fem
αγκράφα

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ n masc
ήχος
Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

sobirania /so.bi.ɾaˈni.a/ /so.bi.ɾəˈni.ə/ /su.bi.ɾəˈni.ə/ /su.βi.ɾəˈni.ə/ n fem
κυριαρχία

sobirà /so.biˈɾa/ /su.biˈɾa/ n masc
ηγεμόνας κυρίαρχος
Persona que té l'autoritat suprema o sobirania dins un estat. Antigament a l'alta edat mitjana també se li deia un sobirà a les tinences d'un camperol.

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ n masc
φάκελος
Objecte per contenir una carta o targeta.

sobrenatural /ˌso.bɾe.na.tuˈɾaɫ/ /ˌso.βɾə.nə.tuˈɾaɫ/ adj
υπερφυσικός

sobrenom /ˌso.bɾeˈnɔm/ /ˌso.βɾəˈnɔm/ n masc
παρατσούκλι

sobretot /ˌso.bɾeˈtot/ /ˌso.βɾəˈtot/ adv
προπαντός

sobreviure /ˌso.bɾeˈviw.ɾe/ /ˌso.bɾəˈviw.ɾə/ /ˌso.βɾeˈβiw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈβiw.ɾə/ bal eiv occ sobrevisc sobrevisca sobreviscuda sobreviscudes sobreviscut sobreviscuts sobrevisquem sobrevisquen sobrevisquera sobrevisqueren sobrevisqueres sobrevisques sobrevisquessen sobrevisquesses sobrevisquessin sobrevisquessis sobrevisqueu sobrevisqui sobrevisquin sobrevisquis sobrevisqué sobrevisquérem sobrevisquéreu sobrevisqués sobrevisquéssem sobrevisquésseu sobrevisquéssim sobrevisquéssiu sobrevisquí sobreviu sobreviuen sobreviuran sobreviure sobreviurem sobreviureu sobreviuria sobreviurien sobreviuries sobreviurà sobreviuràs sobreviuré sobreviuríem sobreviuríeu sobrevius sobrevivia sobrevivien sobrevivies sobrevivim sobrevivint sobreviviu sobrevivíem sobrevivíeu v.cent val v
επιβιώνω

sobri /ˈsɔ.βɾi/ sòbria adj masc
εγκρατής

sobtat /sopˈtat/ /supˈtat/ adj masc
ξαφνικός

soc /ˈsɔk/ n
σουκ
Mercat, especialment en països àrabs.

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ n fem
κούτσουρο

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ adj
κοινωνικός
Pertanyent a un grup de persones.
Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialdemòcrata /so.siˌaɫ.deˈmɔ.kɾa.ta/ /so.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ /su.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ adj
σοσιαλδημοκράτης
Relatiu o pertanyent a la socialdemocràcia.

socialdemòcrata /so.siˌaɫ.deˈmɔ.kɾa.ta/ /so.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ /su.siˌaɫ.dəˈmɔ.kɾə.tə/ n neut
σοσιαλδημοκράτης
Partidari de la socialdemocràcia.

socialisme /so.si.aˈɫiz.me/ /so.si.əˈɫiz.mə/ /su.si.əˈɫiz.mə/ n masc
σοσιαλισμός

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ adj
κοινωνιστής
Relatiu o pertanyent al socialisme.

socialista /so.si.aˈɫis.ta/ /so.si.aˈɫis.te/ /so.si.əˈɫis.tə/ /su.si.əˈɫis.tə/ n neut
κοινωνιστής
Partidari del socialisme.

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ n fem
κοινωνία
Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.

sociolecte /so.si.oˈɫɛk.te/ /so.si.oˈɫɛk.tə/ /su.si.uˈɫɛk.tə/ n masc
κοινωνιόλεκτος

sociolingüística /so.si.o.liŋˈɡwis.ti.ka/ /su.zi.u.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// n fem
κοινωνιογλωσσολογία

sociologia /so.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.a/ /so.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /su.si.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
κοινωνιολογία

socórrer /soˈko.re/ /soˈko.reɾ/ /soˈko.rə/ /suˈko.rə/ bal eiv occ sept socorr socorre socorreguda socorregudes socorreguem socorreguera socorregueren socorregueres socorreguessen socorreguesses socorreguessin socorreguessis socorregueu socorregut socorreguts socorregué socorreguérem socorreguéreu socorregués socorreguéssem socorreguésseu socorreguéssim socorreguéssiu socorreguí socorrem socorren socorrent socorreran socorrerem socorrereu socorreria socorrerien socorreries socorrerà socorreràs socorreré socorreríem socorreríeu socorres socorreu socorri socorria socorrien socorries socorrin socorris socorro socorrs socorríem socorríeu socórrec socórrega socórreguen socórregues socórrer v.cent val v
αρωγή

sodi n masc
νάτριο
Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofraja /soˈfɾa.d͡ʒa/ /soˈfɾa.ʒa/ /soˈfɾa.ʒə/ /suˈfɾa.ʒə/ n fem
ιγνύα
Part interior del plec de la cama oposada al genoll.

sofre /ˈso.fɾə/ n masc
θείο

softbol /ˌsovˈbɔɫ/ /ˌsɔvˈβɔɫ/ n masc
σόφτμπολ

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ n masc
καναπές
Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ n fem
πεθερά

sograstre /soˈɣɾas.tɾe/ /soˈɣɾas.tɾə/ /suˈɣɾas.tɾə/ n masc
πατριός πεθερός

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ n masc
πεθερός

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ n masc
ήλιος
Astre estel·lar, estrella.
Lluentor o escalfor que produeix el sol.

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ n fem
σόλα
Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ adj
ηλιακός

solc /ˈsoɫk/ n masc
αυλάκι

soldar /soɫˈda/ /soɫˈdaɾ/ /suɫˈda/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept sold solda soldada soldades soldaia soldaien soldaies soldam soldant soldar soldara soldaran soldarem soldaren soldares soldareu soldaria soldarien soldaries soldariva soldariven soldarives soldarà soldaràs soldaré soldaríem soldaríeu soldarívem soldaríveu soldassen soldasses soldassin soldassis soldat soldats soldau soldava soldaven soldaves soldavi soldavo solde soldeguem soldeguessa soldeguessen soldeguesses soldegueu soldegués soldeguéssom soldeguéssou soldem solden soldes soldessa soldessen soldesses soldessi soldessin soldessis soldeu soldi soldin soldis soldo soldos solds soldà soldàiem soldàieu soldàrem soldàreu soldàs soldàssem soldàsseu soldàssim soldàssiu soldàvem soldàvets soldàveu soldàvom soldés soldéssem soldésseu soldéssim soldéssiu soldí v.cent val v
ηλεκτροσυγκολλώ

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ n masc
στρατιώτης
Persona que forma part d'un exèrcit.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ n masc
σουλτάνος

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ adj
επίσημος

solidaritat /so.ɫi.ða.ɾiˈtat/ /so.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ /su.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ n fem
αλληλεγγύη

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ n masc
πασιέντζα
Joc de cartes per al qual només cal un jugador.

solstici /suɫsˈti.si/ n masc
ηλιοστάσιο

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ adj masc
ανύπαντρος
(central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solució /so.ɫu.siˈo/ /su.ɫu.siˈo/ n fem
λύση διάλυμα
Fet de finalitzar adequadament algun tipus de problema.
διάλυμα
Qualsevol cosa que permet finalitzar adequadament un problema.
(química) Barreja homogènia de components químics que no reaccionen entre si.

somali /soˈma.ɫi/ /suˈma.ɫi/ adj
Σομαλή
Relatiu o pertanyent a Somàlia o la seva llengua.

somali /soˈma.ɫi/ /suˈma.ɫi/ n neut
Σομαλή
Persona que habita o és originària de Somàlia.
(només singular) Llengua cuixítica parlada a Djibuti, Etiòpia, Kenya, Somàlia i Tanzània.

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept somia somiada somiades somiam somiant somiar somiara somiaran somiarem somiaren somiares somiareu somiaria somiarien somiaries somiarà somiaràs somiaré somiaríem somiaríeu somiassen somiasses somiassin somiassis somiat somiats somiau somiava somiaven somiaves somie somiem somien somies somiessen somiesses somiessin somiessis somieu somii somio somià somiàrem somiàreu somiàs somiàssem somiàsseu somiàssim somiàssiu somiàvem somiàveu somiés somiéssem somiésseu somiéssim somiéssiu somií somiï somiïn somiïs val v
ονειρεύομαι
Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.

somni /ˈsɔm.ni/ n masc
όνειρο ενύπνιο

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ n masc
χαμόγελο χαμογελώ
Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ bal occ somreia somreien somreies somreim somreis somric somriem somrient somrieu somriga somriguda somrigudes somriguem somriguen somriguera somrigueren somrigueres somrigues somriguessen somriguesses somriguessin somriguessis somrigueu somrigui somriguin somriguis somrigut somriguts somrigué somriguérem somriguéreu somrigués somriguéssem somriguésseu somriguéssim somriguéssiu somriguí somrist somrista somristes somrists somriu somriuen somriuran somriure somriurem somriureu somriuria somriurien somriuries somriurà somriuràs somriuré somriuríem somriuríeu somrius somrèiem somrèieu somréiem somréieu val v
χαμογελώ
Riure lleument.

son /son/ /sun/ n masc
ύπνος
Estat de somni, de suspensió de la consciència

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept son sona sonada sonades sonam sonant sonar sonara sonaran sonarem sonaren sonares sonareu sonaria sonarien sonaries sonarà sonaràs sonaré sonaríem sonaríeu sonassen sonasses sonassin sonassis sonat sonats sonau sonava sonaven sonaves sone sonem sonen sones sonessen sonesses sonessin sonessis soneu soni sonin sonis sono sonà sonàrem sonàreu sonàs sonàssem sonàsseu sonàssim sonàssiu sonàvem sonàveu sonés sonéssem sonésseu sonéssim sonéssiu soní val v
ακούγομαι
Emetre so.

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ n masc
σονέτο

sonso /ˈson.so/ /ˈson.su/ /ˈsɔn.su/ adj masc
άγευστος

sopa /ˈso.pa/ n fem
σούπα

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ n masc
δείπνο βραδινό
Àpat principal del vespre o de la nit.

sorbet /soɾˈbet/ /soɾˈbət/ /surˈbɛt/ n masc
σορμπέ

sord /ˈsort/ adj masc
κωφός

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ n fem
κώφωση

sordmut /ˌsordˈmut/ adj masc
κωφάλαλος

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ n masc
θόρυβος
So no articulat i confús més o menys fort.
So procedent d'una multitud enrabiada.

sorollosament /so.ɾoˌʎo.zaˈmen/ /so.ɾoˌʎo.zaˈment/ /so.ɾoˌʎo.zəˈment/ /su.ɾuˌʎo.zəˈmen/ adv
δυνατά

sorollós /so.ɾoˈʎos/ /su.ɾuˈʎos/ sorollosa sorollosos adj masc
θορυβώδης

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ bal eiv occ sorprenc sorprendran sorprendre sorprendrem sorprendreu sorprendria sorprendrien sorprendries sorprendrà sorprendràs sorprendré sorprendríem sorprendríeu sorprenem sorprenen sorprenent sorpreneu sorprenga sorprenguem sorprenguen sorprenguera sorprengueren sorprengueres sorprengues sorprenguessen sorprenguesses sorprenguessin sorprenguessis sorprengueu sorprengui sorprenguin sorprenguis sorprengué sorprenguérem sorprenguéreu sorprengués sorprenguéssem sorprenguésseu sorprenguéssim sorprenguéssiu sorprenguí sorprenia sorprenien sorprenies sorprenim sorpreniu sorprens sorpreníem sorpreníeu sorpresa sorpreses sorpresos sorprèn sorprès sorprén sorprés v.cent val v
εκπλήσσω αιφνιδιάζω

sorprenent /soɾ.pɾeˈnen/ /soɾ.pɾeˈnent/ /suɾ.pɾəˈnen/ adj
εκπληκτικός

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ n fem
έκπληξη

sorra /ˈso.ra/ n fem
άμμος

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ adj masc
αμμοειδής

sort n fem
τύχη γούρι

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ n fem
έξοδος
En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ [[sortir-se]], [[sortir-se'n]] alg bal occ sept sortia sortida sortides sortien sorties sortiguem sortigueu sortim sortint sortir sortira sortiran sortirem sortiren sortires sortireu sortiria sortirien sortiries sortirà sortiràs sortiré sortiríem sortiríeu sortissen sortisses sortissin sortissis sortit sortits sortiu sortí sortíem sortíeu sortírem sortíreu sortís sortíssem sortísseu sortíssim sortíssiu surt surta surten surtes surti surtin surtis surto surts val v
βγαίνω
Passar a fora.

sortir de l'armari /soɾ.tiɾ v
εκδηλώνομαι

sosa /ˈso.za/ /ˈso.zə/ n fem
τέφρα σόδας
Cendra de barrella.

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept sospir sospira sospirada sospirades sospiraia sospiraien sospiraies sospiram sospirant sospirar sospirara sospiraran sospirarem sospiraren sospirares sospirareu sospiraria sospirarien sospiraries sospirariva sospirariven sospirarives sospirarà sospiraràs sospiraré sospiraríem sospiraríeu sospirarívem sospiraríveu sospirassen sospirasses sospirassin sospirassis sospirat sospirats sospirau sospirava sospiraven sospiraves sospiravi sospiravo sospire sospireguem sospireguessa sospireguessen sospireguesses sospiregueu sospiregués sospireguéssom sospireguéssou sospirem sospiren sospires sospiressa sospiressen sospiresses sospiressi sospiressin sospiressis sospireu sospiri sospirin sospiris sospiro sospiros sospirs sospirà sospiràiem sospiràieu sospiràrem sospiràreu sospiràs sospiràssem sospiràsseu sospiràssim sospiràssiu sospiràvem sospiràvets sospiràveu sospiràvom sospirés sospiréssem sospirésseu sospiréssim sospiréssiu sospirí v.cent val v
αναστενάζω

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ n fem
υπόνοια

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept sospit sospita sospitada sospitades sospitaia sospitaien sospitaies sospitam sospitant sospitar sospitara sospitaran sospitarem sospitaren sospitares sospitareu sospitaria sospitarien sospitaries sospitariva sospitariven sospitarives sospitarà sospitaràs sospitaré sospitaríem sospitaríeu sospitarívem sospitaríveu sospitassen sospitasses sospitassin sospitassis sospitat sospitats sospitau sospitava sospitaven sospitaves sospitavi sospitavo sospite sospiteguem sospiteguessa sospiteguessen sospiteguesses sospitegueu sospitegués sospiteguéssom sospiteguéssou sospitem sospiten sospites sospitessa sospitessen sospitesses sospitessi sospitessin sospitessis sospiteu sospiti sospitin sospitis sospito sospitos sospits sospità sospitàiem sospitàieu sospitàrem sospitàreu sospitàs sospitàssem sospitàsseu sospitàssim sospitàssiu sospitàvem sospitàvets sospitàveu sospitàvom sospités sospitéssem sospitésseu sospitéssim sospitéssiu sospití v.cent val v
υποπτεύομαι
Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ adj masc
ύποπτος

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ n masc
σουτιέν

sostracció /sos.tɾak.siˈo/ /sos.tɾək.siˈo/ /sus.tɾək.siˈo/ n fem
αφαίρεση

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ n masc
ταβάνι οροφή
Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

sota /ˈso.ta/ /ˈso.tə/ n fem
βαλές

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ n masc
υπόγειο κελάρι

sotmetre /somˈme.tɾe/ /somˈmə.tɾə/ /soˈme.tɾe/ /sudˈmɛ.tɾə/ /sumˈmɛ.tɾə/ bal occ sept sotmesa sotmeses sotmesos sotmet sotmeta sotmetem sotmeten sotmetent sotmetera sotmeteren sotmeteres sotmetes sotmetessen sotmetesses sotmetessin sotmetessis sotmeteu sotmeti sotmetia sotmetien sotmeties sotmetin sotmetis sotmeto sotmetran sotmetre sotmetrem sotmetreu sotmetria sotmetrien sotmetries sotmetrà sotmetràs sotmetré sotmetríem sotmetríeu sotmets sotmeté sotmetérem sotmetéreu sotmetés sotmetéssem sotmetésseu sotmetéssim sotmetéssiu sotmetí sotmetíem sotmetíeu sotmès sotmés val v
υποβάλλω
Lliurar a la decisió d’altri.

sou /ˈsow/ /ˈsɔw/ n masc
μισθός
Diners que es perceben per un treball, salari.

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ adv
συχνά

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ n masc
σουαχίλι

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept sua suada suades suam suant suar suara suaran suarem suaren suares suareu suaria suarien suaries suarà suaràs suaré suaríem suaríeu suassen suasses suassin suassis suat suats suau suava suaven suaves sue suem suen sues suessen suesses suessin suessis sueu suo suu suà suàrem suàreu suàs suàssem suàsseu suàssim suàssiu suàvem suàveu sués suéssem suésseu suéssim suéssiu suí suï suïn suïs val v
ιδρώνω

suavitat /su.a.viˈtat/ /su.a.βiˈtat/ /su.ə.viˈtat/ /su.ə.βiˈtat/ n fem
απαλότητα

subestimar /su.pes.tiˈma/ /su.pes.tiˈmaɾ/ /su.pəs.tiˈma/ /su.βes.tiˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept subestim subestima subestimada subestimades subestimam subestimant subestimar subestimara subestimaran subestimarem subestimaren subestimares subestimareu subestimaria subestimarien subestimaries subestimarà subestimaràs subestimaré subestimaríem subestimaríeu subestimassen subestimasses subestimassin subestimassis subestimat subestimats subestimau subestimava subestimaven subestimaves subestime subestimem subestimen subestimes subestimessen subestimesses subestimessin subestimessis subestimeu subestimi subestimin subestimis subestimo subestimà subestimàrem subestimàreu subestimàs subestimàssem subestimàsseu subestimàssim subestimàssiu subestimàvem subestimàveu subestimés subestiméssem subestimésseu subestiméssim subestiméssiu subestimí val v
υποεκτιμώ

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ n fem
δημοπρασία

subhastar /su.basˈtaɾ/ /su.βasˈta/ /su.βəsˈta/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept subhast subhasta subhastada subhastades subhastaia subhastaien subhastaies subhastam subhastant subhastar subhastara subhastaran subhastarem subhastaren subhastares subhastareu subhastaria subhastarien subhastaries subhastariva subhastariven subhastarives subhastarà subhastaràs subhastaré subhastaríem subhastaríeu subhastarívem subhastaríveu subhastassen subhastasses subhastassin subhastassis subhastat subhastats subhastau subhastava subhastaven subhastaves subhastavi subhastavo subhaste subhasteguem subhasteguessa subhasteguessen subhasteguesses subhastegueu subhastegués subhasteguéssom subhasteguéssou subhastem subhasten subhastes subhastessa subhastessen subhastesses subhastessi subhastessin subhastessis subhasteu subhasti subhastin subhastis subhasto subhastos subhasts subhastà subhastàiem subhastàieu subhastàrem subhastàreu subhastàs subhastàssem subhastàsseu subhastàssim subhastàssiu subhastàvem subhastàvets subhastàveu subhastàvom subhastés subhastéssem subhastésseu subhastéssim subhastéssiu subhastí v.cent val v
πλειστηριάζω

subjecte /subˈd͡ʒɛk.te/ /subˈʒek.tə/ /subˈʒɛk.tə/ n masc
υποκείμενο

sublim /suˈβɫim/ adj
επιβλητικός

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ n masc
υποβρύχιο υποβρύχιος
Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

submón /subˈmon/ /sumˈmon/ n masc
υπόκοσμος

suborn /suˈβorn/ n masc
δωροδοκία

subornar /su.boɾˈna/ /su.boɾˈnaɾ/ /su.burˈna/ /su.βorˈna/ /su.βoɾˈna/ /su.βurˈna/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept suborn suborna subornada subornades subornaia subornaien subornaies subornam subornant subornar subornara subornaran subornarem subornaren subornares subornareu subornaria subornarien subornaries subornariva subornariven subornarives subornarà subornaràs subornaré subornaríem subornaríeu subornarívem subornaríveu subornassen subornasses subornassin subornassis subornat subornats subornau subornava subornaven subornaves subornavi subornavo suborne suborneguem suborneguessa suborneguessen suborneguesses subornegueu subornegués suborneguéssom suborneguéssou subornem subornen subornes subornessa subornessen subornesses subornessi subornessin subornessis suborneu suborni subornin subornis suborno subornos suborns subornà subornàiem subornàieu subornàrem subornàreu subornàs subornàssem subornàsseu subornàssim subornàssiu subornàvem subornàvets subornàveu subornàvom subornés subornéssem subornésseu subornéssim subornéssiu suborní v.cent val v
δωροδοκώ

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ n masc
ουσιαστικό

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ n fem
ουσία

subterrani /sup.teˈra.ni/ adj masc
υπόγειος

subtítol /supˈti.toɫ/ /supˈti.tuɫ/ n masc
υπότιτλος

subvencionar /sub.ben.si.oˈna/ /sub.bən.si.uˈna/ /sub.ven.si.oˈnaɾ/ /sub.vən.si.oˈna/ /sub.vən.si.uˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept subvencion subvenciona subvencionada subvencionades subvencionam subvencionant subvencionar subvencionara subvencionaran subvencionarem subvencionaren subvencionares subvencionareu subvencionaria subvencionarien subvencionaries subvencionarà subvencionaràs subvencionaré subvencionaríem subvencionaríeu subvencionassen subvencionasses subvencionassin subvencionassis subvencionat subvencionats subvencionau subvencionava subvencionaven subvencionaves subvencione subvencionem subvencionen subvenciones subvencionessen subvencionesses subvencionessin subvencionessis subvencioneu subvencioni subvencionin subvencionis subvenciono subvencionà subvencionàrem subvencionàreu subvencionàs subvencionàssem subvencionàsseu subvencionàssim subvencionàssiu subvencionàvem subvencionàveu subvencionés subvencionéssem subvencionésseu subvencionéssim subvencionéssiu subvencioní val v
επιδοτώ

subíndex /suˈpin.deks/ /suˈpin.dəks/ /suˈβin.deks/ n masc
δείκτης

suc n masc
χυμός
Substància líquida obtinguda esprement fruita.

successiu /suk.seˈsiw/ /suk.səˈsiw/ adj masc
αλλεπάλληλος

successivament /suk.seˌsi.vaˈment/ /suk.seˌsi.βaˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈment/ /suk.səˌsi.βəˈmen/ adv
διαδοχικά

succió /suk.siˈo/ n fem
αναρρόφηση

sucre /ˈsu.kɾe/ n masc
ζάχαρη

sud n masc
νότος

sud-coreà /ˌsuk.ko.ɾeˈa/ /ˌsuk.ku.ɾeˈa/ /ˌsut.ko.ɾeˈa/ /ˌsut.ku.ɾeˈa/ adj masc
Νοτιοκορεάτης

sud-est /ˌsuˈtest/ n masc
Νοτιοανατολικός

sud-oest /ˌsu.toˈest/ /ˌsu.tuˈest/ n masc
νοτιοδυτικά

sud-sud-est /ˌsutˌsutˈest/ n masc
Νότιος-Νοτιοανατολικός

sud-sud-oest /ˌsutˌsut.oˈest/ /ˌsutˌsut.uˈest/ n masc
Νότιος-Νοτιοδυτικός

suec adj masc
σουηδικά
Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec n masc
σουηδικά
(només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficientment /su.fi.siˌemˈmen/ /su.fi.siˌemˈment/ adv
επαρκώς

sufix /suˈfiks/ n masc
επίθημα

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ n masc
πρόταση

suggerir /su.d͡ʒeˈɾi/ /su.d͡ʒeˈɾiɾ/ /su.d͡ʒəˈɾi/ bal n-occ occ sept suggereix suggereixen suggereixes suggereixi suggereixin suggereixis suggereixo suggeresc suggeresqui suggeresquin suggeresquis suggeria suggerida suggerides suggerien suggeries suggeriguem suggerigueu suggerim suggerint suggerir suggerira suggeriran suggerirem suggeriren suggerires suggerireu suggeriria suggeririen suggeriries suggerirà suggeriràs suggeriré suggeriríem suggeriríeu suggerisc suggerisca suggerisquen suggerisques suggerissen suggerisses suggerissin suggerissis suggerit suggerits suggeriu suggerix suggerixen suggerixes suggerixo suggerí suggeríem suggeríeu suggerírem suggeríreu suggerís suggeríssem suggerísseu suggeríssim suggeríssiu val v
υπαινίσσομαι

suite /ˈsujt/ n fem
σουίτα
(gal·licisme) Composició musical per a instruments de corda, consistent en un seguit de peces escrites en una mateixa clau però amb ritmes diferents i generalment amb un preludi molt elaborat.
(gal·licisme) Conjunt d'habitacions connectades entre si per portes que, en els hotels s'ofereixen com a una única estança.

suma /ˈsu.ma/ n fem
άθροισμα

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept sum suma sumada sumades sumam sumant sumar sumara sumaran sumarem sumaren sumares sumareu sumaria sumarien sumaries sumarà sumaràs sumaré sumaríem sumaríeu sumassen sumasses sumassin sumassis sumat sumats sumau sumava sumaven sumaves sume sumem sumen sumes sumessen sumesses sumessin sumessis sumeu sumi sumin sumis sumo sumà sumàrem sumàreu sumàs sumàssem sumàsseu sumàssim sumàssiu sumàvem sumàveu sumés suméssem sumésseu suméssim suméssiu sumí val v
αθροίζω
Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ n fem
ιδρώτας

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ adj
αβαθής
Relatiu a la superfície.

superflu /suˈpɛr.fɫu/ supèrflua adj masc
περιττός

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ n fem
επιφάνεια
extensió plana, cara.

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ n neut
ανώτερος
Persona situada jeràrquicament per sobre i amb poder.

superlatiu /su.peɾ.ɫaˈtiw/ /su.pər.ɫəˈtiw/ n masc
υπερθετικός

supermercat /su.peɾ.meɾˈkat/ /su.pər.mərˈkat/ n masc
υπεραγορά
Autoservei de mida mitjana o gran destinat a la venda de queviures, productes de neteja i altres articles d'ús quotidià.

superstició n fem
δεισιδαιμονία πρόληψη
Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ n masc
επιζών

suplent /suˈpɫen/ /suˈpɫent/ adj
πληρωτής

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ alg ant bal cent eiv n-occ nota 1 occ sept suplic suplica suplicada suplicades suplicaia suplicaien suplicaies suplicam suplicant suplicar suplicara suplicaran suplicarem suplicaren suplicares suplicareu suplicaria suplicarien suplicaries suplicariva suplicariven suplicarives suplicarà suplicaràs suplicaré suplicaríem suplicaríeu suplicarívem suplicaríveu suplicassen suplicasses suplicassin suplicassis suplicat suplicats suplicau suplicava suplicaven suplicaves suplicavi suplicavo suplico suplicos suplicà suplicàiem suplicàieu suplicàrem suplicàreu suplicàs suplicàssem suplicàsseu suplicàssim suplicàssiu suplicàvem suplicàvets suplicàveu suplicàvom suplique supliqueguem supliqueguessa supliqueguessen supliqueguesses supliquegueu supliquegués supliqueguéssom supliqueguéssou supliquem supliquen supliques supliquessa supliquessen supliquesses supliquessi supliquessin supliquessis supliqueu supliqui supliquin supliquis supliqués supliquéssem supliquésseu supliquéssim supliquéssiu supliquí v.cent val v
ικετεύω

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept suposa suposada suposades suposam suposant suposar suposara suposaran suposarem suposaren suposares suposareu suposaria suposarien suposaries suposarà suposaràs suposaré suposaríem suposaríeu suposassen suposasses suposassin suposassis suposat suposats suposau suposava suposaven suposaves supose suposem suposen suposes suposessen suposesses suposessin suposessis suposeu suposi suposin suposis suposo suposà suposàrem suposàreu suposàs suposàssem suposàsseu suposàssim suposàssiu suposàvem suposàveu suposés suposéssem suposésseu suposéssim suposéssiu suposí supòs val v
υποθέτω
Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

supositori /su.po.ziˈtɔ.ɾi/ /su.pu.ziˈtɔ.ɾi/ n masc
υπόθετο

suprem /suˈpɾem/ adj masc
ανώτατος

supremacia /su.pɾe.maˈsi.a/ /su.pɾə.məˈsi.ə/ n fem
υπεροχή

supressió /su.pɾe.siˈo/ /su.pɾə.siˈo/ n fem
κατάργηση

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ n fem
ακαταδεξιά

supí /suˈpi/ adj masc
σουπίνο

sura /ˈsu.ɾa/ /ˈsu.ɾə/ n fem
σουράτ

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ n masc
φελλός

sushi /ˈsu.t͡ʃi/ /ˈsu.ʃi/ n masc
σούσι

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ n masc
αιθάλη

sutura /suˈtu.ɾa/ /suˈtu.ɾə/ n fem
ραφή

suís /suˈis/ suïssa suïssos adj masc
ελβετικός
Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suïcida /su.iˈsi.ða/ /su.iˈsi.ðə/ n neut
αυτόχειρας

suïcidar-se /su.i.si.ðərˈsə/ /su.i.siˈðar.sə/ /su.i.siˈðaɾ.se/ /su.i.siˈðaɾ.sə/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept suïcid suïcida suïcidada suïcidades suïcidam suïcidant suïcidar suïcidara suïcidaran suïcidarem suïcidaren suïcidares suïcidareu suïcidaria suïcidarien suïcidaries suïcidarà suïcidaràs suïcidaré suïcidaríem suïcidaríeu suïcidassen suïcidasses suïcidassin suïcidassis suïcidat suïcidats suïcidau suïcidava suïcidaven suïcidaves suïcide suïcidem suïciden suïcides suïcidessen suïcidesses suïcidessin suïcidessis suïcideu suïcidi suïcidin suïcidis suïcido suïcidà suïcidàrem suïcidàreu suïcidàs suïcidàssem suïcidàsseu suïcidàssim suïcidàssiu suïcidàvem suïcidàveu suïcidés suïcidéssem suïcidésseu suïcidéssim suïcidéssiu suïcidí val v
αυτοκτονώ
Matar-se a un mateix.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ n masc
αυτοκτονία αυτοχειρία

sàdic /ˈsa.ðik/ adj masc
σαδιστής

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ n masc
σανταλόξυλο
Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sànscrit /ˈsans.kɾit/ n masc
σανσκριτικά
Llengua clàssica de l'Índia i litúrgica de l'hinduisme, el budisme i el jainisme.

sàtira /ˈsa.ti.ɾa/ /ˈsa.ti.ɾə/ n fem
σάτιρα

sàtrapa /ˈsa.tɾa.pa/ /ˈsa.tɾə.pə/ n masc
σατράπης

sàviament /ˌsa.vi.aˈment/ /ˌsa.vi.əˈmen/ /ˌsa.vi.əˈment/ /ˌsa.βi.aˈmen/ /ˌsa.βi.əˈmen/ adv
σοφά

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ n masc
σίκαλη

sèmola /ˈsɛ.mo.ɫa/ /ˈsɛ.mo.ɫə/ /ˈsɛ.mu.ɫə/ n fem
σιμιγδάλι

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ n fem
σειρά
Conjunt ordenat d'elements
Ficció televisiva o radiofònica per capítols.

sèu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ n masc
ξίγκι
El greix dur i sòlid tret d'alguns animals, del qual fos, abans se'n feien candeles.

sí adv
ναι ναί
Expressió d'afirmació com a resposta.

sí n masc
ναι
Afirmació, consentiment.

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ n fem
συλλαβή
Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ n masc
σύμβολο

símptoma /ˈsim.to.ma/ /ˈsim.to.mə/ /ˈsim.tu.mə/ n masc
σύμπτωμα

síncope /ˈsiŋ.ko.pe/ /ˈsiŋ.ko.pə/ /ˈsiŋ.ku.pə/ n fem
λιποθυμία
(patologia) Pèrdua transitòria de la consciència.

síndria /ˈsin.dɾi.a/ n fem
καρπούζι

síndrome /ˈsin.dɾo.me/ /ˈsin.dɾu.mə/ n fem
σύνδρομο

síndrome de Down n fem
σύνδρομο Down

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ n fem
σύνθεση

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ n fem
σουπιά
Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
(col·loquial) Color sèpia.
(col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sòl n masc
έδαφος

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ n masc
στερεός
Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

tabac /taˈbak/ n masc
καπνός νικοτιανή

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ adj
πινακοειδήσ
De superfície plana.
Organitzat formant una taula.

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ n fem
κηλίδα λεκές
Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

tacar /taˈka/ /taˈkaɾ/ /təˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tac taca tacada tacades tacam tacant tacar tacara tacaran tacarem tacaren tacares tacareu tacaria tacarien tacaries tacarà tacaràs tacaré tacaríem tacaríeu tacassen tacasses tacassin tacassis tacat tacats tacau tacava tacaven tacaves taco tacà tacàrem tacàreu tacàs tacàssem tacàsseu tacàssim tacàssiu tacàvem tacàveu taque taquem taquen taques taquessen taquesses taquessin taquessis taqueu taqui taquin taquis taqués taquéssem taquésseu taquéssim taquéssiu taquí val v
λεκιάζω

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ adj masc
ολιγόλογος

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ n masc
αφή
Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ n masc
κουτσομπόλης

tafonomia /ta.fo.noˈmi.a/ /tə.fo.noˈmi.ə/ /tə.fu.nuˈmi.ə/ n fem
ταφονομία

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ adj masc
ταϊτιανά
Relatiu a Tahití, als seus habitants o a la seva llengua.

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ n masc
ταϊτιανά
(només singular) Llengua del grup polinesi oriental de la família austronèsica parlada a Tahití i les illes de la Societat.

taigà /tajˈɣa/ /təjˈɣa/ n fem
τάιγκα

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ n masc
ταλέντο
Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.

talentós /ta.ɫenˈtos/ /tə.ɫənˈtos/ adj masc
ταλαντούχος

tall /ˈtaj/ /ˈtaʎ/ n masc
κόψιμο
Incisió feta pel contacte amb un objecte esmolat.

tallahams /ˌta.ʎaˈams/ /ˌta.ʎəˈams/ n masc
γοφάρι

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tall talla tallada tallades tallam tallant tallar tallara tallaran tallarem tallaren tallares tallareu tallaria tallarien tallaries tallarà tallaràs tallaré tallaríem tallaríeu tallassen tallasses tallassin tallassis tallat tallats tallau tallava tallaven tallaves talle tallem tallen talles tallessen tallesses tallessin tallessis talleu talli tallin tallis tallo tallà tallàrem tallàreu tallàs tallàssem tallàsseu tallàssim tallàssiu tallàvem tallàveu tallés talléssem tallésseu talléssim talléssiu tallí val v
κόβω
Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.
Esculpir, treure material d'una peça perquè agafi una forma determinada.
(pilota) Llançar la pilota amb força i amb una trajectòria tan baixa com sigui possible.

taller /taˈʎe/ /taˈʎeɾ/ /təˈʎe/ n masc
εργαστήριο

talp n masc
τυφλοπόντικας ασπάλακας

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ n masc
θάλλιο

taló /taˈɫo/ n masc
φτέρνα τακούνι
Part del peu oposada a la banda dels dits.
τακούνι φτέρνα
Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
(golf) Part posterior del cap d'un bastó.
(hoquei sobre gel) Part angular intermèdia d'un estic.

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ n masc
τύμπανο
Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

tamboret /tam.boˈɾet/ /təm.boˈɾət/ /təm.buˈɾɛt/ n masc
σκίμπους
Seient per a una persona sense respatller.

tamborinejar /tam.bo.ɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /tam.bo.ɾi.neˈʒa/ /təm.bu.ɾi.nəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tamborinege tamborinegem tamborinegen tamborineges tamborinegessen tamborinegesses tamborinegessin tamborinegessis tamborinegeu tamborinegi tamborinegin tamborinegis tamborinegés tamborinegéssem tamborinegésseu tamborinegéssim tamborinegéssiu tamborinegí tamborineig tamborineja tamborinejada tamborinejades tamborinejam tamborinejant tamborinejar tamborinejara tamborinejaran tamborinejarem tamborinejaren tamborinejares tamborinejareu tamborinejaria tamborinejarien tamborinejaries tamborinejarà tamborinejaràs tamborinejaré tamborinejaríem tamborinejaríeu tamborinejassen tamborinejasses tamborinejassin tamborinejassis tamborinejat tamborinejats tamborinejau tamborinejava tamborinejaven tamborinejaves tamborinejo tamborinejà tamborinejàrem tamborinejàreu tamborinejàs tamborinejàssem tamborinejàsseu tamborinejàssim tamborinejàssiu tamborinejàvem tamborinejàveu val v
τυμπανίζω

també /tamˈbe/ adv
επίσης
Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tamisa tamisada tamisades tamisam tamisant tamisar tamisara tamisaran tamisarem tamisaren tamisares tamisareu tamisaria tamisarien tamisaries tamisarà tamisaràs tamisaré tamisaríem tamisaríeu tamisassen tamisasses tamisassin tamisassis tamisat tamisats tamisau tamisava tamisaven tamisaves tamise tamisem tamisen tamises tamisessen tamisesses tamisessin tamisessis tamiseu tamisi tamisin tamisis tamiso tamisà tamisàrem tamisàreu tamisàs tamisàssem tamisàsseu tamisàssim tamisàssiu tamisàvem tamisàveu tamisés tamiséssem tamisésseu tamiséssim tamiséssiu tamisí tamís val v
κοσκινίζω

tampoc /tamˈpɔk/ /təmˈpɔk/ adv
ούτε

tampó /tamˈpo/ /təmˈpo/ n masc
ταμπόν
Feltre amb tinta on se suca un segell o altre marca que es vol estampar.
Apòsit per obstruir una ferida o una secreció orgànica, especialment l'hemorràgia menstrual.

tanatofòbia /ta.na.toˈfɔ.bi.a/ /tə.nə.toˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.βi.ə/ n fem
θανατοφοβία

tanc /ˈtaŋ/ /ˈtaŋk/ /ˈtaŋk/ n masc
άρμα μάχης
Dipòsit destinat a contenir líquids, gasos o sòlids de mida molt petita (gra, sorra, ...).
Vehicle de combat blindat mogut sobre erugues que disposa d'una o més torretes giratòries les quals tenen instal·lats un o més armaments pesants (canó d'artilleria, canó llançaflames, metralladora pesant, llançacoets o llançamíssils).

tanca /ˈtaŋ.ka/ n fem
φράχτης
Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.

tancar /taŋˈka/ /taŋˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tanc tanca tancada tancades tancam tancant tancar tancara tancaran tancarem tancaren tancares tancareu tancaria tancarien tancaries tancarà tancaràs tancaré tancaríem tancaríeu tancassen tancasses tancassin tancassis tancat tancats tancau tancava tancaven tancaves tanco tancà tancàrem tancàreu tancàs tancàssem tancàsseu tancàssim tancàssiu tancàvem tancàveu tanque tanquem tanquen tanques tanquessen tanquesses tanquessin tanquessis tanqueu tanqui tanquin tanquis tanqués tanquéssem tanquésseu tanquéssim tanquéssiu tanquí val v
κλείνω
Posar algun impediment per a privar l'entrada o sortida d'algun lloc.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ adj
κλειστός

tango /ˈtaŋ.go/ /ˈtaŋ.gu/ n masc
τάγκο

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adj masc
τόσο
La mateixa quantitat.
Tal quantitat, tal nombre.

tant /ˈtan/ /ˈtant/ adv
τόσο
En tal quantitat o grau.

tant de bo Interjection
είθε

tap /ˈtap/ n masc
φελλός
Peça que impedeix la sortida del contingut d'un envàs.

tapa /ˈta.pa/ /ˈta.pə/ n fem
καπάκι
Peça d'un recipient o envàs que serveix per tancar o segellar i evitar que el contingut del recipient es vessi o s'espargeixi.

tapar /taˈpa/ /taˈpaɾ/ /təˈpa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tap tapa tapada tapades tapam tapant tapar tapara taparan taparem taparen tapares tapareu taparia taparien taparies taparà taparàs taparé taparíem taparíeu tapassen tapasses tapassin tapassis tapat tapats tapau tapava tapaven tapaves tape tapem tapen tapes tapessen tapesses tapessin tapessis tapeu tapi tapin tapis tapo tapà tapàrem tapàreu tapàs tapàssem tapàsseu tapàssim tapàssiu tapàvem tapàveu tapés tapéssem tapésseu tapéssim tapéssiu tapí val v
καλύπτω
Tancar amb tap o tapa.
Cobrir una cosa, en especial per evitar ser vista.

tard /ˈtart/ adv
αργά

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ n fem
απόγευμα

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ n fem
φθινόπωρο

targeta /taɾˈd͡ʒe.ta/ /tərˈʒɛ.tə/ /təɾˈʒə.tə/ n fem
κάρτα
Petita carta amb les dades personals.

targeta de crèdit n fem
πιστωτική κάρτα

tarifa /taˈɾi.fa/ /təˈɾi.fə/ n fem
διατίμηση

taro /ˈta.ɾo/ /ˈta.ɾu/ n masc
κολοκάσι

tarongina /ta.ɾoɲˈd͡ʒi.na/ /tə.ɾoɲˈʒi.nə/ /tə.ɾuɲˈʒi.nə/ n fem
άνθος πορτοκαλιάς
Flor del taronger o d’altres cítrics usada en perfumeria.
μελισσόχορτο
Espècie de planta herbàcia de la família de les lamiàcies (Melissa officinalis L.)

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n fem
πορτοκάλι πορτοκαλί
Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ n masc
πορτοκαλής πορτοκαλί
Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

taràntula /taˈɾan.tu.ɫa/ /təˈɾan.tu.ɫə/ n fem
ταραντούλα

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ n fem
αγγαρεία

tassa /ˈta.sa/ n fem
φλιτζάνι κούπα

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tast tasta tastada tastades tastam tastant tastar tastara tastaran tastarem tastaren tastares tastareu tastaria tastarien tastaries tastarà tastaràs tastaré tastaríem tastaríeu tastassen tastasses tastassin tastassis tastat tastats tastau tastava tastaven tastaves taste tastem tasten tastes tastessen tastesses tastessin tastessis tasteu tasti tastin tastis tasto tastà tastàrem tastàreu tastàs tastàssem tastàsseu tastàssim tastàssiu tastàvem tastàveu tastés tastéssem tastésseu tastéssim tastéssiu tastí val v
γεύομαι

tatuar /ta.tuˈa/ /ta.tuˈaɾ/ /tə.tuˈa/ /tə.tuˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tatua tatuada tatuades tatuam tatuant tatuar tatuara tatuaran tatuarem tatuaren tatuares tatuareu tatuaria tatuarien tatuaries tatuarà tatuaràs tatuaré tatuaríem tatuaríeu tatuassen tatuasses tatuassin tatuassis tatuat tatuats tatuau tatuava tatuaven tatuaves tatue tatuem tatuen tatues tatuessen tatuesses tatuessin tatuessis tatueu tatuo tatuu tatuà tatuàrem tatuàreu tatuàs tatuàssem tatuàsseu tatuàssim tatuàssiu tatuàvem tatuàveu tatués tatuéssem tatuésseu tatuéssim tatuéssiu tatuí tatuï tatuïn tatuïs val v
στίζω
Pintar o dibuixar a la pell, amb procediments indelebles, lletres, figures o senyals.

tatuatge /ta.tuˈa.d͡ʒe/ /tə.tuˈa.d͡ʒə/ n masc
κατάστιξη

tau /ˈtaw/ n fem
ταυ
Dinovena lletra de l'alfabet grec: τ ‎(t) Τ ‎(T).

taula /ˈtaw.ɫa/ n fem
τραπέζι τράπεζα
Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
πίνακας
(informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.
τραπέζι
(tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.

taulell /tawˈɫeʎ/ /təwˈɫeʎ/ n masc
πάγκος

tauler /tawˈɫe/ /tawˈɫeɾ/ n masc
ταμπλό
(basquetbol) Superfície rectangular d'una cistella de material resistent i generalment transparent, d'1,80 x 1,05 m en competicions olímpiques i internacionals.

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ n fem
ταυρομαχία

tauró /tawˈɾo/ n masc
καρχαρίας σκυλόψαρο

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo n masc
λευκός καρχαρίας

taxi /ˈtak.si/ n masc
ταξί
Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taxonomia /tak.so.noˈmi.a/ /tək.so.noˈmi.ə/ /tək.su.nuˈmi.ə/ n fem
ταξινομία
Ciència que tracta de la classificació dels animals i de les plantes.

taüt /taˈut/ n masc
φέρετρο
Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ n masc
τσάι
(aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatral /te.aˈtɾaɫ/ /te.əˈtɾaɫ/ adj
θεατρικός

teatre /teˈa.tɾe/ n masc
θέατρο

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ tèbia adj masc
χλιαρός

tecla /ˈte.kɫa/ /ˈte.kɫə/ n fem
πλήκτρο

teclat /teˈkɫat/ n masc
πληκτρολόγιο κλαβιέ

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ n masc
τεχνήτιο

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
τεχνολογία

tedi /ˈtɛ.ði/ n masc
ανία

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ n masc
τάξος

teixidor /te.ʃiˈðoɾ/ /tej.ʃiˈðo/ /tej.ʃiˈðoɾ/ /tə.ʃiˈðo/ n masc
υφαντής

teixir /tejˈʃi/ /tejˈʃiɾ/ /teˈʃi/ /təˈʃi/ alg bal n-occ occ sept teixeix teixeixen teixeixes teixeixi teixeixin teixeixis teixeixo teixesc teixesqui teixesquin teixesquis teixia teixida teixides teixien teixies teixiguem teixigueu teixim teixint teixir teixira teixiran teixirem teixiren teixires teixireu teixiria teixirien teixiries teixirà teixiràs teixiré teixiríem teixiríeu teixisc teixisca teixisquen teixisques teixissen teixisses teixissin teixissis teixit teixits teixiu teixix teixixen teixixes teixixo teixí teixíem teixíeu teixírem teixíreu teixís teixíssem teixísseu teixíssim teixíssiu tix tixa tixen tixes tixi tixin tixis val v
υφαίνω

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ n masc
ασβός

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ n fem
ύφασμα
Material tèxtil per fer roba.

telecomandar /ˌte.le.ko.manˈda/ /ˌte.le.ko.manˈdaɾ/ /ˌtɛ.ɫə.ku.mənˈda/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept telecomand telecomanda telecomandada telecomandades telecomandam telecomandant telecomandar telecomandara telecomandaran telecomandarem telecomandaren telecomandares telecomandareu telecomandaria telecomandarien telecomandaries telecomandarà telecomandaràs telecomandaré telecomandaríem telecomandaríeu telecomandassen telecomandasses telecomandassin telecomandassis telecomandat telecomandats telecomandau telecomandava telecomandaven telecomandaves telecomande telecomandem telecomanden telecomandes telecomandessen telecomandesses telecomandessin telecomandessis telecomandeu telecomandi telecomandin telecomandis telecomando telecomandà telecomandàrem telecomandàreu telecomandàs telecomandàssem telecomandàsseu telecomandàssim telecomandàssiu telecomandàvem telecomandàveu telecomandés telecomandéssem telecomandésseu telecomandéssim telecomandéssiu telecomandí val v
τηλεχειρίζομαι

telefonia /te.ɫe.foˈni.a/ /tə.ɫə.fuˈni.ə/ n fem
τηλεφωνία

telefèric /te.ɫeˈfɛ.ɾik/ /tə.ɫəˈfɛ.ɾik/ n masc
τελεφερίκ

telegrafiar /te.le.ɣɾa.fiˈa/ /te.le.ɣɾa.fiˈaɾ/ /tə.ɫə.ɣɾə.fiˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept telegrafia telegrafiada telegrafiades telegrafiam telegrafiant telegrafiar telegrafiara telegrafiaran telegrafiarem telegrafiaren telegrafiares telegrafiareu telegrafiaria telegrafiarien telegrafiaries telegrafiarà telegrafiaràs telegrafiaré telegrafiaríem telegrafiaríeu telegrafiassen telegrafiasses telegrafiassin telegrafiassis telegrafiat telegrafiats telegrafiau telegrafiava telegrafiaven telegrafiaves telegrafie telegrafiem telegrafien telegrafies telegrafiessen telegrafiesses telegrafiessin telegrafiessis telegrafieu telegrafii telegrafio telegrafià telegrafiàrem telegrafiàreu telegrafiàs telegrafiàssem telegrafiàsseu telegrafiàssim telegrafiàssiu telegrafiàvem telegrafiàveu telegrafiés telegrafiéssem telegrafiésseu telegrafiéssim telegrafiéssiu telegrafií telegrafiï telegrafiïn telegrafiïs val v
τηλεγραφώ

telemàtica /te.ɫeˈma.ti.ka/ /tə.ɫəˈma.ti.kə/ n fem
τηλεματική

teler /teˈɫe/ /teˈɫeɾ/ /təˈɫe/ n masc
αργαλειός
Estri per fer teixits.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ n masc
τηλεσκόπιο

televisiu /te.ɫe.viˈziw/ /te.ɫe.βiˈziw/ /tə.ɫə.viˈziw/ /tə.ɫə.βiˈziw/ adj masc
τηλεοπτικός
Pertanyent o relatiu a la televisió.
Que reuneix les condicions adients per a ser emès o per aparèixer per televisió.

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ n fem
τηλεόραση

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ n masc
τηλεόραση

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ n masc
τελλούριο

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ n masc
τηλέφωνο
Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ n fem
θερμοκρασία

tempesta /temˈpes.ta/ n fem
καταιγίδα

templa /ˈtem.pɫa/ /ˈtem.pɫə/ n fem
κρόταφος

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ n masc
ναός

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ n fem
σεζόν κύκλος
Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporalment /tem.poˌɾaɫˈmen/ /tem.poˌɾaɫˈment/ /təm.poˌɾaɫˈment/ /təm.puˌɾaɫˈmen/ adv
προσωρινά

temps n masc
χρόνος καιρός
Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.
καιρός
Oratge, temps atmosfèric.

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ n fem
πειρασμός

tenca /ˈteŋ.ka/ /ˈtɛŋ.kə/ n fem
κυπρίνος

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ n fem
σκηνή
Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendal /tenˈdaɫ/ /tənˈdaɫ/ n masc
τέντα
Tela que serveix per a fer ombra i d'aixopluc, es manté estesa a una certa distància del terra i es pot usar en tendes, vaixells...

tendir /tenˈdi/ /tenˈdiɾ/ /tənˈdi/ bal n-occ occ sept tendeix tendeixen tendeixes tendeixi tendeixin tendeixis tendeixo tendesc tendesqui tendesquin tendesquis tendia tendida tendides tendien tendies tendiguem tendigueu tendim tendint tendir tendira tendiran tendirem tendiren tendires tendireu tendiria tendirien tendiries tendirà tendiràs tendiré tendiríem tendiríeu tendisc tendisca tendisquen tendisques tendissen tendisses tendissin tendissis tendit tendits tendiu tendix tendixen tendixes tendixo tendí tendíem tendíeu tendírem tendíreu tendís tendíssem tendísseu tendíssim tendíssiu val v
τείνω

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ tendra tendres adj masc
τρυφερός
Tou, suau.
Ple d'afecte i tendresa.

tendència /tenˈdɛn.si.a/ n fem
ροπή
Inclinació que succeeixi quelcom o que algú es comporti d'una certa manera.
Moda temporal que provoca que una gran part de la societat utilitzi determinats objectes o tingui determinades actituds.

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ n masc
τένοντας

tenebrós /te.neˈbɾos/ /tə.nəˈβɾos/ adj masc
σκοτεινός

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ L'imperatiu «teniu» s'usa quan no hi ha un complement explícit. L'imperatiu «té» alg bal d'àmbit general occ s'usa sense pronoms febles. ten tenc tendran tendrem tendreu tendria tendrien tendries tendrà tendràs tendré tendríem tendríeu tenen tenguda tengudes tenguem tengueren tengueres tenguessin tenguessis tengueu tengui tenguin tenguis tengut tenguts tengué tenguérem tenguéreu tengués tenguéssim tenguéssiu tenguí tenia tenien tenies tenim tenint tenir teniu tens teníem teníeu tin tinc tindran tindrem tindreu tindria tindrien tindries tindrà tindràs tindré tindríem tindríeu tinga tinguda tingudes tinguem tinguen tinguera tingueren tingueres tingues tinguessen tinguesses tinguessin tinguessis tingueu tingui tinguin tinguis tingut tinguts tingué tinguérem tinguéreu tingués tinguéssem tinguésseu tinguéssim tinguéssiu tinguí té val v
έχω
Expressar pertinença o possessió.

tenir lloc /teˌniˈʎɔk/ v
γίνομαι

tennes /ˈtɛn.nəs/ n masc
τενέσιο

tennis /ˈtɛn.nis/ n masc
αντισφαίριση τένις

tens /ˈtens/ /ˈtɛns/ adj masc
τεταμένος
Sotmès a tensió.

tentacle /tenˈta.kɫe/ /tənˈta.kɫə/ n masc
πλοκάμι

tenyir /teˈɲi/ /teˈɲiɾ/ /təˈɲi/ alg bal n-occ occ sept tenyeix tenyeixen tenyeixes tenyeixi tenyeixin tenyeixis tenyeixo tenyesc tenyesqui tenyesquin tenyesquis tenyia tenyida tenyides tenyien tenyies tenyiguem tenyigueu tenyim tenyint tenyir tenyira tenyiran tenyirem tenyiren tenyires tenyireu tenyiria tenyirien tenyiries tenyirà tenyiràs tenyiré tenyiríem tenyiríeu tenyisc tenyisca tenyisquen tenyisques tenyissen tenyisses tenyissin tenyissis tenyit tenyits tenyiu tenyix tenyixen tenyixes tenyixo tenyí tenyíem tenyíeu tenyírem tenyíreu tenyís tenyíssem tenyísseu tenyíssim tenyíssiu tiny tinya tinyen tinyes tinyi tinyin tinyis tinys val v
βάφω
Donar a la roba, o a una altra cosa, un color distint del que tenia.
(pintura) Rebaixar o apagar un color amb un altre de més fosc.
Donar un altre color, visió o aparença a les coses, desmentint-les.
Tacar alguna cosa, particularment amb sang.

teologia /te.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /te.o.ɫoˈʒi.a/ /tə.o.ɫoˈʒi.ə/ /tə.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
θεολογία

teologitzar /te.o.lo.d͡ʒiˈzaɾ/ /te.o.lo.ʒiˈd͡za/ /tə.u.ɫu.ʒidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept teologitz teologitza teologitzada teologitzades teologitzam teologitzant teologitzar teologitzara teologitzaran teologitzarem teologitzaren teologitzares teologitzareu teologitzaria teologitzarien teologitzaries teologitzarà teologitzaràs teologitzaré teologitzaríem teologitzaríeu teologitzassen teologitzasses teologitzassin teologitzassis teologitzat teologitzats teologitzau teologitzava teologitzaven teologitzaves teologitze teologitzem teologitzen teologitzes teologitzessen teologitzesses teologitzessin teologitzessis teologitzeu teologitzi teologitzin teologitzis teologitzo teologitzà teologitzàrem teologitzàreu teologitzàs teologitzàssem teologitzàsseu teologitzàssim teologitzàssiu teologitzàvem teologitzàveu teologitzés teologitzéssem teologitzésseu teologitzéssim teologitzéssiu teologitzí val v
θεολογώ

teorema /te.oˈɾe.ma/ /tə.oˈɾɛ.mə/ /tə.uˈɾɛ.mə/ n masc
θεώρημα

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ n fem
θεωρία
Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

teoria del caos n fem
θεωρία του χάους

terapeuta n neut
θεραπευτής

terbi n masc
τέρβιο

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ number
τρίτος

tercera persona n fem
τρίτο πρόσωπο

terme /ˈteɾ.me/ n masc
όρος
Fi, termini.
Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.

terminologia /teɾ.mi.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /tər.mi.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ορολογία

termodinàmic /teɾ.mo.ðiˈna.mik/ /tər.mu.ðiˈna.mik/ /təɾ.mo.ðiˈna.mik/ adj masc
θερμοδυναμικός

termodinàmica /teɾ.mo.ðiˈna.mi.ka/ /tər.mu.ðiˈna.mi.kə/ /təɾ.mo.ðiˈna.mi.kə/ n fem
θερμοδυναμική

termosfera /ˌtɛr.musˈfe.ɾə/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾa/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾə/ n fem
θερμόσφαιρα

termòmetre /teɾˈmɔ.me.tɾe/ n masc
θερμόμετρο

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ n fem
γη
Sòlid esmicolat.
Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
γη ξηρά
Superfície del planeta no coberta per aigua.

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ n masc
σεισμός

terreny /teˈreɲ/ /təˈrəɲ/ /təˈrɛɲ/ n masc
έδαφος

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ adj
γήινος

terrible /teˈri.bɫe/ /teˈri.βɫe/ /teˈrib.bɫe/ /təˈri.βɫə/ /təˈrib.bɫə/ adj
τρομερός

terrissaire /te.riˈsaj.ɾe/ n neut
αγγειοπλάστης

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ n masc
έδαφος

territorial /te.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.tu.ɾiˈaɫ/ adj
εδαφικός

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ n
τρόμος

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ n masc
τρομοκρατία

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ adj
τρομοκράτης τρομοκρατικός

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept terroritz terroritza terroritzada terroritzades terroritzam terroritzant terroritzar terroritzara terroritzaran terroritzarem terroritzaren terroritzares terroritzareu terroritzaria terroritzarien terroritzaries terroritzarà terroritzaràs terroritzaré terroritzaríem terroritzaríeu terroritzassen terroritzasses terroritzassin terroritzassis terroritzat terroritzats terroritzau terroritzava terroritzaven terroritzaves terroritze terroritzem terroritzen terroritzes terroritzessen terroritzesses terroritzessin terroritzessis terroritzeu terroritzi terroritzin terroritzis terroritzo terroritzà terroritzàrem terroritzàreu terroritzàs terroritzàssem terroritzàsseu terroritzàssim terroritzàssiu terroritzàvem terroritzàveu terroritzés terroritzéssem terroritzésseu terroritzéssim terroritzéssiu terroritzí val v
τρομοκρατώ

teràpia /teˈɾa.pi.a/ /təˈɾa.pi.ə/ n fem
θεραπεία

test /ˈtest/ n masc
εξέταση
Prova, assaig, experiment.
(psicologia, ensenyament) Examen, avaluació d'aptitud.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ n masc
διαθήκη

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ n masc
όρχις αρχίδι

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ n neut
μάρτυρας

testosterona /tes.tos.teˈɾo.na/ /təs.tos.təˈɾɔ.nə/ /təs.tus.təˈɾɔ.nə/ n fem
τεστοστερόνη

tetina /teˈti.na/ /təˈti.nə/ n fem
θηλή

tetraplegia /te.tɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /te.tɾa.pɫeˈʒi.a/ /tə.tɾə.pɫəˈʒi.ə/ n fem
τετραπληγία

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ n fem
κεραμίδι
Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ n fem
στέγη σκεπή οροφή

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ n masc
κείμενο

teòric /teˈɔ.ɾik/ adj masc
θεωρητικός
Relatiu o pertanyent a la teoria.

theta /ˈte.ta/ /ˈtɛ.tə/ /ˈθe.ta/ n fem
θήτα

tia /ˈti.a/ n fem
θεία

tibetà /ti.βəˈta/ adj masc
θιβετανικά
Relatiu al Tibet, als seus habitants o la seva llengua.

tibetà /ti.βəˈta/ n masc
θιβετανικά
(només singular) Llengua del Tibet, de la branca tibetobirmana, de la família sinotibetana.

tifus /ˈti.fus/ n masc
τύφος

tigre /ˈti.ɣɾə/ n masc
τίγρη τίγρης

tigressa /tiˈɣɾə.sə/ /tiˈɣɾɛ.sə/ n fem
τίγρη
Femella del tigre.
(col·loquial) Dona provocativa i activa sexualment.

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ n fem
μίσχος

timbala /timˈba.la/ /timˈba.ɫə/ n fem
τυμπάνια

timbre /ˈtim.bɾe/ /ˈtim.bɾə/ n masc
ηχόχρωμα
(heràldica) Insígnia de noblesa sobre l’escut d'armes.
Qualitat del so que depèn de les notes harmòniques.
κουδούνι
Aparell sonor per percussió que serveix d’avís.

timidesa /ti.miˈðe.za/ /ti.miˈðə.zə/ /ti.miˈðɛ.zə/ n fem
ντροπαλότητα

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ n masc
κυβερνήτης
Qui governa el timó d'una nau.

timpà /timˈpa/ n masc
ακουστικό τύμπανο
Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.
τύμπανο
(arquitectura clàssica) frontó

timó /tiˈmo/ n masc
πηδάλιο

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ n masc
υπολοχαγός
Grau genèric als cossos militars o paramilitars, generalment situat entre l'alferes i el capità.

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ n fem
μελάνι

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ n masc
μελανοδοχείο καλαμάρι

tiorba /tiˈoɾ.βa/ /tiˈɔr.bə/ n fem
θεόρβη

tirania /ti.ɾaˈni.a/ n fem
τυραννία

tiranitzar /ti.ɾa.niˈd͡za/ /ti.ɾa.niˈzaɾ/ /ti.ɾə.nidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept tiranitz tiranitza tiranitzada tiranitzades tiranitzam tiranitzant tiranitzar tiranitzara tiranitzaran tiranitzarem tiranitzaren tiranitzares tiranitzareu tiranitzaria tiranitzarien tiranitzaries tiranitzarà tiranitzaràs tiranitzaré tiranitzaríem tiranitzaríeu tiranitzassen tiranitzasses tiranitzassin tiranitzassis tiranitzat tiranitzats tiranitzau tiranitzava tiranitzaven tiranitzaves tiranitze tiranitzem tiranitzen tiranitzes tiranitzessen tiranitzesses tiranitzessin tiranitzessis tiranitzeu tiranitzi tiranitzin tiranitzis tiranitzo tiranitzà tiranitzàrem tiranitzàreu tiranitzàs tiranitzàssem tiranitzàsseu tiranitzàssim tiranitzàssiu tiranitzàvem tiranitzàveu tiranitzés tiranitzéssem tiranitzésseu tiranitzéssim tiranitzéssiu tiranitzí val v
τυραννώ
Dominar, manar amb tirania.
Actuar de forma impositiva, com un tirà.

tirar /tiˈɾa/ /tiˈɾaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tir tira tirada tirades tiram tirant tirar tirara tiraran tirarem tiraren tirares tirareu tiraria tirarien tiraries tirarà tiraràs tiraré tiraríem tiraríeu tirassen tirasses tirassin tirassis tirat tirats tirau tirava tiraven tiraves tire tirem tiren tires tiressen tiresses tiressin tiressis tireu tiri tirin tiris tiro tirà tiràrem tiràreu tiràs tiràssem tiràsseu tiràssim tiràssiu tiràvem tiràveu tirés tiréssem tirésseu tiréssim tiréssiu tirí val v
τραβώ
Fer força cap a si per portar algun pes.

tiroide /tiˈɾɔj.ðe/ /tiˈɾɔj.ðə/ n masc
θυρεοειδής αδένας

tisi /ˈti.zi/ n fem
φθίση

tisora /tiˈzo.ɾa/ /tiˈzo.ɾə/ n fem
ψαλίδι
Cadascuna de les dues peces que formen unes tisores.

tisores /tiˈzo.ɾes/ n fem
ψαλίδι
Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

titani n masc
τιτάνιο

titànic /tiˈta.nik/ adj masc
τιτανικός
(mitologia) Relatiu o pertanyent als titans, mites de dimensions enormes de l'antiga Grècia.

tmesi /ˈdmɛ.zi/ /ˈmɛ.zi/ n fem
τμήση

to /ˈtɔ/ n masc
απόχρωση

tobogan /to.boˈɣan/ /tu.buˈɣan/ /tu.βuˈɣan/ n masc
τσουλήθρα

toc de queda n masc
απαγόρευση κυκλοφορίας

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept toc toca tocada tocades tocam tocant tocar tocara tocaran tocarem tocaren tocares tocareu tocaria tocarien tocaries tocarà tocaràs tocaré tocaríem tocaríeu tocassen tocasses tocassin tocassis tocat tocats tocau tocava tocaven tocaves toco tocà tocàrem tocàreu tocàs tocàssem tocàsseu tocàssim tocàssiu tocàvem tocàveu toque toquem toquen toques toquessen toquesses toquessin toquessis toqueu toqui toquin toquis toqués toquéssem toquésseu toquéssim toquéssiu toquí val v
αγγίζω
Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.
(voleibol) Entrar en contacte, un jugador, amb la pilota amb qualsevol part del cos de la cintura cap amunt.

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ n fem
τόγα

tolerància /to.ɫeˈɾan.si.a/ /tu.ɫəˈɾan.si.ə/ n fem
ανοχή

tol·le-tol·le /ˌtɔ.ɫeˈtɔ.ɫe/ /ˌtɔ.ɫəˈtɔ.ɫə/ /ˌtɔɫ.ɫeˈtɔɫ.ɫe/ /ˌtɔɫ.ɫəˈtɔɫ.ɫə/ n masc
κατακραυγή

tom /ˈtom/ n masc
τόμος

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ n fem
τάφος

tombarella /tom.baˈɾe.ʎa/ /tom.bəˈɾe.ʎə/ /tum.bəˈɾe.ʎə/ n fem
κυβίστηση

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ n masc
ντομάτα

tona /ˈto.na/ /ˈto.nə/ n fem
τόνος
Unitat de mesura d'una massa equivalent a mil quilos, de símbol t.

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ n fem
τόνος

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
τοπολογία

tor /ˈtor/ n masc
τόρος

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ n fem
τύρφη

torcebraç /ˌtɔr.səˈβɾas/ /ˌtɔɾ.seˈbɾas/ n masc
μπρα-ντε-φέρ

tori n masc
θόριο

torinès /to.ɾiˈnəs/ /tu.ɾiˈnɛs/ adj masc
τορινέζικος
Relatiu o pertanyent a Torí.

torn /ˈtorn/ n masc
γύρος
Estri de terrissaire que gira mentre ell dóna la forma a la ceràmica.
Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.
Temps que correspon a un individu quan s'ha establert repartir el temps entre diverses persones.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ n fem
επιστροφή
Camí de retorn al punt de partida.
επωδός
Tros de cançó que es repeteix periòdicament i que sovint conté el tema central o la melodia més reeixida.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ n masc
ανεμοστρόβιλος σίφωνας

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. [[tornar-se]], [[tornar-s'hi]], [[tornar-se'n]] alg bal bal (1) occ sept torn torna tornada tornades tornam tornant tornar tornara tornaran tornarem tornaren tornares tornareu tornaria tornarien tornaries tornarà tornaràs tornaré tornaríem tornaríeu tornassen tornasses tornassin tornassis tornat tornats tornau tornava tornaven tornaves torne tornem tornen tornes tornessen tornesses tornessin tornessis torneu torni tornin tornis torno tornà tornàrem tornàreu tornàs tornàssem tornàsseu tornàssim tornàssiu tornàvem tornàveu tornés tornéssem tornésseu tornéssim tornéssiu torní val v
γυρίζω επιστρέφω
Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.

tornavís /ˌtor.naˈβis/ /ˌtor.nəˈβis/ /ˌtoɾ.naˈvis/ /ˌtoɾ.naˈβis/ /ˌtoɾ.nəˈvis/ n masc
κατσαβίδι
Eina destinada a caragolar i descaragolar visos. Normalment està composta per un mànec del qual sobresurt una barreta metàl·lica que acaba en punta, la forma de la qual determinarà el tipus de visos sobre els quals està destinat a actuar.

torpede /toɾˈpe.ðe/ /toɾˈpɛ.ðə/ /turˈpɛ.ðə/ n masc
τορπίλη
Projectil aquàtic autopropulsat i sovint autodirigit.

torpedinar /tor.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈnaɾ/ /toɾ.pə.ðiˈna/ /tur.pə.ðiˈna/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept torpedina torpedinada torpedinades torpedinam torpedinant torpedinar torpedinara torpedinaran torpedinarem torpedinaren torpedinares torpedinareu torpedinaria torpedinarien torpedinaries torpedinarà torpedinaràs torpedinaré torpedinaríem torpedinaríeu torpedinassen torpedinasses torpedinassin torpedinassis torpedinat torpedinats torpedinau torpedinava torpedinaven torpedinaves torpedine torpedinem torpedinen torpedines torpedinessen torpedinesses torpedinessin torpedinessis torpedineu torpedini torpedinin torpedinis torpedino torpedinà torpedinàrem torpedinàreu torpedinàs torpedinàssem torpedinàsseu torpedinàssim torpedinàssiu torpedinàvem torpedinàveu torpedinés torpedinéssem torpedinésseu torpedinéssim torpedinéssiu torpediní torpedín val v
τορπιλίζω

torrada /toˈra.ða/ /toˈra.ðə/ /tuˈra.ðə/ n fem
φρυγανιά
Llesca de pa torrat.

torre /ˈto.re/ n fem
πύργος
Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
(escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.
Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.

torrencial /to.ren.siˈaɫ/ /to.rən.siˈaɫ/ /tu.rən.siˈaɫ/ adj
καταρρακτώδης

torrent /toˈren/ /toˈrent/ /tuˈren/ n masc
χείμαρρος

tortera /toɾˈte.ɾa/ /toɾˈte.ɾə/ /turˈte.ɾə/ n fem
σφοντύλι

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ n fem
χελώνα
Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ n fem
βασανιστήρια

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tortur tortura torturada torturades torturam torturant torturar torturara torturaran torturarem torturaren torturares torturareu torturaria torturarien torturaries torturarà torturaràs torturaré torturaríem torturaríeu torturassen torturasses torturassin torturassis torturat torturats torturau torturava torturaven torturaves torture torturem torturen tortures torturessen torturesses torturessin torturessis tortureu torturi torturin torturis torturo torturà torturàrem torturàreu torturàs torturàssem torturàsseu torturàssim torturàssiu torturàvem torturàveu torturés torturéssem torturésseu torturéssim torturéssiu torturí val v
βασανίζω
Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ n fem
πυρσός

toràcic /toˈɾa.sik/ /tuˈɾa.sik/ adj masc
θωρακικός

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ n fem
βήχας
Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos ferina n fem
κοκκύτης

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ alg bal occ sept tossia tossida tossides tossien tossies tossiguem tossigueu tossim tossint tossir tossira tossiran tossirem tossiren tossires tossireu tossiria tossirien tossiries tossirà tossiràs tossiré tossiríem tossiríeu tossissen tossisses tossissin tossissis tossit tossits tossiu tossí tossíem tossíeu tossírem tossíreu tossís tossíssem tossísseu tossíssim tossíssiu tus tussa tussen tusses tussi tussin tussis tusso val v
βήχω

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ adj masc
πεισματάρης
Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ tota tots adj masc
όλοι
Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ adv
όλα
enterament

totalitzar /to.ta.liˈd͡za/ /to.ta.liˈzaɾ/ /tu.tə.lidˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept totalitz totalitza totalitzada totalitzades totalitzam totalitzant totalitzar totalitzara totalitzaran totalitzarem totalitzaren totalitzares totalitzareu totalitzaria totalitzarien totalitzaries totalitzarà totalitzaràs totalitzaré totalitzaríem totalitzaríeu totalitzassen totalitzasses totalitzassin totalitzassis totalitzat totalitzats totalitzau totalitzava totalitzaven totalitzaves totalitze totalitzem totalitzen totalitzes totalitzessen totalitzesses totalitzessin totalitzessis totalitzeu totalitzi totalitzin totalitzis totalitzo totalitzà totalitzàrem totalitzàreu totalitzàs totalitzàssem totalitzàsseu totalitzàssim totalitzàssiu totalitzàvem totalitzàveu totalitzés totalitzéssem totalitzésseu totalitzéssim totalitzéssiu totalitzí val v
αθροίζω

tothom /toˈtɔm/ /tuˈtɔm/ pronoun
οι πάντες

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ adj masc
ήπιος
De caràcter poc ferm.

tova /ˈto.və/ /ˈto.βa/ /ˈto.βə/ /ˈtɔ.va/ /ˈtɔ.βa/ /ˈtɔ.βɔ/ /ˈtɔ.βə/ n fem
πλίνθος

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ n fem
τραπεζομάντηλο

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ n fem
πετσέτα

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ n masc
πετσέτα

toxina /tokˈsi.na/ /tokˈsi.nə/ /tukˈsi.nə/ n fem
τοξίνη

trabuc /tɾaˈbuk/ /tɾəˈβuk/ n masc
τρομπόνι
Escopeta curta amb el canó molt ample i de boca de campana.

tractament /tɾak.taˈmen/ /tɾak.taˈment/ /tɾək.təˈmen/ /tɾək.təˈment/ n masc
αγωγή

tractar /tɾakˈta/ /tɾakˈtaɾ/ /tɾəkˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tract tracta tractada tractades tractam tractant tractar tractara tractaran tractarem tractaren tractares tractareu tractaria tractarien tractaries tractarà tractaràs tractaré tractaríem tractaríeu tractassen tractasses tractassin tractassis tractat tractats tractau tractava tractaven tractaves tracte tractem tracten tractes tractessen tractesses tractessin tractessis tracteu tracti tractin tractis tracto tractà tractàrem tractàreu tractàs tractàssem tractàsseu tractàssim tractàssiu tractàvem tractàveu tractés tractéssem tractésseu tractéssim tractéssiu tractí val v
αντιμετωπίζω
Procedir envers algú d'una manera o altra.
Aplicar un tractament pel guariment d'un malalt, d'una malaltia, o en una operació química.

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ n masc
ελκυστήρας τρακτέρ

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ adj
παραδοσιακός

tradicionalment /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈmen/ /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.uˌnaɫˈmen/ adv
παραδοσιακά

tradició /tɾa.ði.siˈo/ n fem
παράδοση
Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ n fem
μετάφραση
Acte i efecte de traduir.
(genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ n masc
μεταφραστής

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ bal n-occ occ sept tradueix tradueixen tradueixes tradueixi tradueixin tradueixis tradueixo traduesc traduesqui traduesquin traduesquis traduint traduir traduiran traduirem traduireu traduiria traduirien traduiries traduirà traduiràs traduiré traduiríem traduiríeu traduí traduíem traduíeu traduírem traduíreu traduís traduíssem traduísseu traduíssim traduíssiu traduïa traduïda traduïdes traduïen traduïes traduïguem traduïgueu traduïm traduïra traduïren traduïres traduïsc traduïsca traduïsquen traduïsques traduïssen traduïsses traduïssin traduïssis traduït traduïts traduïu traduïx traduïxen traduïxes traduïxo val v
μεταφράζω

traficant /tɾa.fiˈkan/ /tɾa.fiˈkant/ /tɾə.fiˈkan/ /tɾə.fiˈkant/ n neut
διακινητής ναρκωτικών

tragus /ˈtɾa.ɣus/ n masc
τράγος

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ n fem
τραγωδία

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ bal n-occ occ sept traeix traeixen traeixes traeixi traeixin traeixis traeixo traesc traesqui traesquin traesquis traint trair trairan trairem traireu trairia trairien trairies trairà trairàs trairé trairíem trairíeu traí traíem traíeu traírem traíreu traís traíssem traísseu traíssim traíssiu traïa traïda traïdes traïen traïes traïguem traïgueu traïm traïra traïren traïres traïsc traïsca traïsquen traïsques traïssen traïsses traïssin traïssis traït traïts traïu traïx traïxen traïxes traïxo val v
προδίδω
Cometre traïció.

trajectòria /tɾa.d͡ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾa.ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾə.ʒəkˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
τροχιά

trama /ˈtɾa.ma/ /ˈtɾa.mə/ n fem
υφάδι
Conjunt de fils que són la base d'un teixit i que van entrellaçats en sentit contrari a l'ordit.
Part d'una història en què es planteja alguna dificultat que ha de resoldre el protagonista.
Maquinació secreta.

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ bal occ sept tramesa trameses tramesos tramet trameta trametem trameten trametent trametera trameteren trameteres trametes trametessen trametesses trametessin trametessis trameteu trameti trametia trametien trameties trametin trametis trameto trametran trametre trametrem trametreu trametria trametrien trametries trametrà trametràs trametré trametríem trametríeu tramets trameté trametérem trametéreu trametés trametéssem trametésseu trametéssim trametéssiu trametí trametíem trametíeu tramès tramés val v
στέλνω

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ n fem
παγίδα
Enginy destinat a caçar animals.

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ n fem
βορράς

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ n masc
τραμ

transceptor /tɾan.sepˈto/ /tɾan.sepˈtoɾ/ /tɾən.səpˈto/ n masc
πομποδέκτης

transcripció /tɾans.kɾip.siˈo/ /tɾəns.kɾip.siˈo/ n fem
μεταγραφή

transferir /tɾans.feˈri/ /tɾans.feˈriɾ/ /tɾəns.fəˈri/ bal n-occ occ sept transfereix transfereixen transfereixes transfereixi transfereixin transfereixis transfereixo transferesc transferesqui transferesquin transferesquis transferia transferida transferides transferien transferies transferiguem transferigueu transferim transferint transferir transferira transferiran transferirem transferiren transferires transferireu transferiria transferirien transferiries transferirà transferiràs transferiré transferiríem transferiríeu transferisc transferisca transferisquen transferisques transferissen transferisses transferissin transferissis transferit transferits transferiu transferix transferixen transferixes transferixo transferí transferíem transferíeu transferírem transferíreu transferís transferíssem transferísseu transferíssim transferíssiu val v
μεταβιβάζω

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept transform transforma transformada transformades transformam transformant transformar transformara transformaran transformarem transformaren transformares transformareu transformaria transformarien transformaries transformarà transformaràs transformaré transformaríem transformaríeu transformassen transformasses transformassin transformassis transformat transformats transformau transformava transformaven transformaves transforme transformem transformen transformes transformessen transformesses transformessin transformessis transformeu transformi transformin transformis transformo transformà transformàrem transformàreu transformàs transformàssem transformàsseu transformàssim transformàssiu transformàvem transformàveu transformés transforméssem transformésseu transforméssim transforméssiu transformí val v
μεταμορφώνω
Convertir una cosa en una altra de distinta forma.

transfòbia /tɾansˈfɔ.bi.a/ /tɾənsˈfɔ.βi.ə/ n fem
τρανσφοβία

transgènere /tɾanzˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/ /tɾənzˈʒɛ.nə.ɾə/ transgènere adj
διεμφυλικός

transgènic /tɾanzˈd͡ʒɛ.nik/ /tɾənzˈʒɛ.nik/ adj masc
διαγενετικός

transistor /tɾan.zisˈto/ /tɾan.zisˈtoɾ/ /tɾən.zisˈto/ n masc
κρυσταλλοτρίοδος

transitiu /tɾan.ziˈtiw/ /tɾən.ziˈtiw/ adj masc
μεταβατικός
Que passa d'un a un altre.
(gramàtica) Característica sintàctica d'un verb que requereix un complement directe, amb preposició o sense.

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ n fem
μεταγραμματισμός

transmetre /tɾanzˈme.tɾe/ /tɾənzˈmə.tɾə/ /tɾənzˈmɛ.tɾə/ bal occ sept transmesa transmeses transmesos transmet transmeta transmetem transmeten transmetent transmetera transmeteren transmeteres transmetes transmetessen transmetesses transmetessin transmetessis transmeteu transmeti transmetia transmetien transmeties transmetin transmetis transmeto transmetran transmetre transmetrem transmetreu transmetria transmetrien transmetries transmetrà transmetràs transmetré transmetríem transmetríeu transmets transmeté transmetérem transmetéreu transmetés transmetéssem transmetésseu transmetéssim transmetéssiu transmetí transmetíem transmetíeu transmès transmés val v
μεταδίδω
Fer arribar quelcom a un altre lloc.
(física) Conduir o ser el mitjà pel què passen vibracions o radicacions.
(pronominal) Passar, comunicar a altres persones.

transmissió /tɾanz.mi.siˈo/ /tɾənz.mi.siˈo/ n fem
διάδοση

transparència /tɾans.paˈɾɛn.si.a/ n fem
διαφάνεια
Qualitat de transparent.

transpirar /tɾans.piˈɾa/ /tɾans.piˈɾaɾ/ /tɾəns.piˈɾa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept transpir transpira transpirada transpirades transpiram transpirant transpirar transpirara transpiraran transpirarem transpiraren transpirares transpirareu transpiraria transpirarien transpiraries transpirarà transpiraràs transpiraré transpiraríem transpiraríeu transpirassen transpirasses transpirassin transpirassis transpirat transpirats transpirau transpirava transpiraven transpiraves transpire transpirem transpiren transpires transpiressen transpiresses transpiressin transpiressis transpireu transpiri transpirin transpiris transpiro transpirà transpiràrem transpiràreu transpiràs transpiràssem transpiràsseu transpiràssim transpiràssiu transpiràvem transpiràveu transpirés transpiréssem transpirésseu transpiréssim transpiréssiu transpirí val v
μαθεύομαι
Excretar vapor a través de la pell.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ n masc
μετακίνηση

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept transport transporta transportada transportades transportam transportant transportar transportara transportaran transportarem transportaren transportares transportareu transportaria transportarien transportaries transportarà transportaràs transportaré transportaríem transportaríeu transportassen transportasses transportassin transportassis transportat transportats transportau transportava transportaven transportaves transporte transportem transporten transportes transportessen transportesses transportessin transportessis transporteu transporti transportin transportis transporto transportà transportàrem transportàreu transportàs transportàssem transportàsseu transportàssim transportàssiu transportàvem transportàveu transportés transportéssem transportésseu transportéssim transportéssiu transportí val v
μετακινώ
Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transsexual /tɾan.sek.suˈaɫ/ /tɾən.sək.suˈaɫ/ adj
διαφυλικός

transsexualitat /tɾan.sek.su.a.ɫiˈtat/ /tɾən.sək.su.ə.ɫiˈtat/ n fem
τρανσεξουαλικότητα

transsubstanciar /tɾan.sups.tan.siˈa/ /tɾan.sups.tan.siˈaɾ/ /tɾan.sus.tan.siˈa/ /tɾən.sups.tən.siˈa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept transsubstancia transsubstanciada transsubstanciades transsubstanciam transsubstanciant transsubstanciar transsubstanciara transsubstanciaran transsubstanciarem transsubstanciaren transsubstanciares transsubstanciareu transsubstanciaria transsubstanciarien transsubstanciaries transsubstanciarà transsubstanciaràs transsubstanciaré transsubstanciaríem transsubstanciaríeu transsubstanciassen transsubstanciasses transsubstanciassin transsubstanciassis transsubstanciat transsubstanciats transsubstanciau transsubstanciava transsubstanciaven transsubstanciaves transsubstancie transsubstanciem transsubstancien transsubstancies transsubstanciessen transsubstanciesses transsubstanciessin transsubstanciessis transsubstancieu transsubstancii transsubstancio transsubstancià transsubstanciàrem transsubstanciàreu transsubstanciàs transsubstanciàssem transsubstanciàsseu transsubstanciàssim transsubstanciàssiu transsubstanciàvem transsubstanciàveu transsubstanciés transsubstanciéssem transsubstanciésseu transsubstanciéssim transsubstanciéssiu transsubstancií transsubstanciï transsubstanciïn transsubstanciïs val v
μετουσιώνω

trapa /ˈtɾa.pa/ /ˈtɾa.pə/ n fem
καταπακτή

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trasllad trasllada traslladada traslladades traslladam traslladant traslladar traslladara traslladaran traslladarem traslladaren traslladares traslladareu traslladaria traslladarien traslladaries traslladarà traslladaràs traslladaré traslladaríem traslladaríeu traslladassen traslladasses traslladassin traslladassis traslladat traslladats traslladau traslladava traslladaven traslladaves trasllade traslladem traslladen trasllades traslladessen traslladesses traslladessin traslladessis traslladeu traslladi traslladin traslladis trasllado traslladà traslladàrem traslladàreu traslladàs traslladàssem traslladàsseu traslladàssim traslladàssiu traslladàvem traslladàveu traslladés traslladéssem traslladésseu traslladéssim traslladéssiu traslladí val v
μετακινώ

trastorn /tɾasˈtoɾn/ /tɾəsˈtorn/ n masc
διαταραχή

trastorn de la personalitat n masc
διαταραχή της προσωπικότητας

trau /tɾaw/ n masc
κουμπότρυπα
Forat o tall en una peça de roba per on ha de passar un botó.

travesser n masc
οριζόντιο δοκάρι
(esports de pilota) Barra horitzontal d'una porteria que uneix els dos pals de la porteria pels extrems superiors.
(rugbi, futbol americà) Barra horitzontal d'uns pals que uneix les dues barres verticals a una altura d'uns 3 m.

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ n fem
προδοσία

traïdor /tɾa.iˈðo/ /tɾa.iˈðoɾ/ /tɾə.iˈðo/ adj masc
προδότης

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ n masc
έργο
Esforç per assolir una finalitat.
Resultat d'un esforç.
Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.
έργο εργασία
Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ n masc
εργάτης
Empleat, persona contractada per altri.

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept treball treballa treballada treballades treballam treballant treballar treballara treballaran treballarem treballaren treballares treballareu treballaria treballarien treballaries treballarà treballaràs treballaré treballaríem treballaríeu treballassen treballasses treballassin treballassis treballat treballats treballau treballava treballaven treballaves treballe treballem treballen treballes treballessen treballesses treballessin treballessis treballeu treballi treballin treballis treballo treballà treballàrem treballàreu treballàs treballàssem treballàsseu treballàssim treballàssiu treballàvem treballàveu treballés treballéssem treballésseu treballéssim treballéssiu treballí val v
εργάζομαι δουλεύω

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tremol tremola tremolada tremolades tremolam tremolant tremolar tremolara tremolaran tremolarem tremolaren tremolares tremolareu tremolaria tremolarien tremolaries tremolarà tremolaràs tremolaré tremolaríem tremolaríeu tremolassen tremolasses tremolassin tremolassis tremolat tremolats tremolau tremolava tremolaven tremolaves tremole tremolem tremolen tremoles tremolessen tremolesses tremolessin tremolessis tremoleu tremoli tremolin tremolis tremolo tremolà tremolàrem tremolàreu tremolàs tremolàssem tremolàsseu tremolàssim tremolàssiu tremolàvem tremolàveu tremolés tremoléssem tremolésseu tremoléssim tremoléssiu tremolí val v
τρέμω

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ n masc
αμαξοστοιχία τρένο

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ n fem
πλεξίδα
Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trencaclosques /ˌtɾeŋ.kaˈkɫɔs.kes/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ n masc
γρίφος
Joc de pensar amb una solució no òbvia.
Joc en el qual cal col·locar un conjunt de peces d'una forma concreta per a que mostrin una imatge de forma correcta.

trencacolls /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎs/ /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎʃ/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɔʎs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɔʎs/ n masc
σκοτώστρα
Lloc de pas amb perill de caure.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ n masc
τριάντα
(tennis, pilota valenciana) Segon punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ number
τριάντα

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ number
τριάντα πέντε

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ number
τριάντα δύο

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ number
τριάντα εννέα

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ number
τριάντα τέσσαρες

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ number
τριάντα επτά

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ number
τριάντα έξ

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ number
τριάντα τρείς

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ number
τριάντα έν

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ number
τριακοστός

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ n masc
δράπανο

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ number
τρία τρεις

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ n masc
θησαυρός
Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresorer /tɾe.zoˈɾe/ /tɾe.zoˈɾeɾ/ /tɾə.zoˈɾe/ /tɾə.zuˈɾe/ n masc
ταμίας

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ n fem
θησαυροφυλάκιο

trespeus /ˌtɾesˈpɛws/ /ˌtɾəsˈpɛws/ /ˌtɾɛsˈpɛws/ n masc
πυροστιά
Cèrcol de ferro amb tres peus que serveix de suport per a posar atuells de cuina al foc.

tret /ˈtret/ n masc
βολή
Tir, acció de disparar una arma.

tret /ˈtret/ preposition
εκτός
Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ number
δεκατρία δεκατρείς

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ number
δέκατος τρίτος

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ n fem
εκλογή

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ n masc
τρίγωνο
Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept tria triada triades triam triant triar triara triaran triarem triaren triares triareu triaria triarien triaries triarà triaràs triaré triaríem triaríeu triassen triasses triassin triassis triat triats triau triava triaven triaves trie triem trien tries triessen triesses triessin triessis trieu trii trio trià triàrem triàreu triàs triàssem triàsseu triàssim triàssiu triàvem triàveu triés triéssem triésseu triéssim triéssiu trií triï triïn triïs val v
επιλέγω
Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.

tribu /ˈtɾi.βu/ n fem
φύλο φυλή

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ n fem
βήμα

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ n masc
δικαστήριο

tribut /tɾiˈβut/ n masc
φόρος υποτέλειας

tribú /tɾiˈβu/ n masc
τριβούνος

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ n masc
τρίαινα

tridimensional /tɾi.ði.men.si.oˈnaɫ/ /tɾi.ði.mən.si.uˈnaɫ/ adj
τρισδιάστατος

trilió /tɾi.ɫiˈo/ number masc
πεντάκις εκατομμύριο
(cardinal) Milió de bilions.

trillar /tɾiˈʎa/ /tɾiˈʎaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept trill trilla trillada trillades trillam trillant trillar trillara trillaran trillarem trillaren trillares trillareu trillaria trillarien trillaries trillarà trillaràs trillaré trillaríem trillaríeu trillassen trillasses trillassin trillassis trillat trillats trillau trillava trillaven trillaves trille trillem trillen trilles trillessen trillesses trillessin trillessis trilleu trilli trillin trillis trillo trillà trillàrem trillàreu trillàs trillàssem trillàsseu trillàssim trillàssiu trillàvem trillàveu trillés trilléssem trillésseu trilléssim trilléssiu trillí val v
αλωνίζω

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ n masc
τρίμηνο

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ n masc
έλκηθρο

trinxera /tɾiɲˈt͡ʃe.ɾa/ /tɾiɲˈʃe.ɾə/ n fem
χαράκωμα

triplicar /tɾi.pɫiˈka/ /tɾi.pɫiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept triplic triplica triplicada triplicades triplicam triplicant triplicar triplicara triplicaran triplicarem triplicaren triplicares triplicareu triplicaria triplicarien triplicaries triplicarà triplicaràs triplicaré triplicaríem triplicaríeu triplicassen triplicasses triplicassin triplicassis triplicat triplicats triplicau triplicava triplicaven triplicaves triplico triplicà triplicàrem triplicàreu triplicàs triplicàssem triplicàsseu triplicàssim triplicàssiu triplicàvem triplicàveu triplique tripliquem tripliquen tripliques tripliquessen tripliquesses tripliquessin tripliquessis tripliqueu tripliqui tripliquin tripliquis tripliqués tripliquéssem tripliquésseu tripliquéssim tripliquéssiu tripliquí val v
τριπλασιάζομαι

tripulació /tɾi.pu.ɫa.siˈo/ /tɾi.pu.ɫə.siˈo/ n fem
συνεργείο
Conjunt de persones que viatgen en una embarcació i que estan encarregades de mantenir-la i dirigir-la.
Per extensió totes aquelles persones que viatgen en qualsevol vehicle i que estan encarregades de mantenir-lo i dirigir-lo, en especial quan el número d'aquestes persones és gran o bé quan el vehicle es considera de difícil maneig.

trisecar /tɾi.seˈka/ /tɾi.seˈkaɾ/ /tɾi.səˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept trisec triseca trisecada trisecades trisecam trisecant trisecar trisecara trisecaran trisecarem trisecaren trisecares trisecareu trisecaria trisecarien trisecaries trisecarà trisecaràs trisecaré trisecaríem trisecaríeu trisecassen trisecasses trisecassin trisecassis trisecat trisecats trisecau trisecava trisecaven trisecaves triseco trisecà trisecàrem trisecàreu trisecàs trisecàssem trisecàsseu trisecàssim trisecàssiu trisecàvem trisecàveu triseque trisequem trisequen triseques trisequessen trisequesses trisequessin trisequessis trisequeu trisequi trisequin trisequis trisequés trisequéssem trisequésseu trisequéssim trisequéssiu trisequí val v
τριχοτομώ

trist /ˈtɾist/ adj
λυπημένος θλιβερός
Que no té alegria.

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ n fem
λύπη θλίψη

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ adj
ασήμαντος

tro /ˈtɾo/ n masc
βροντή
So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.

trobada /tɾoˈβa.ða/ /tɾuˈβa.ðə/ n fem
συνάντηση

trobador /tɾo.baˈðoɾ/ /tɾo.bəˈðo/ /tɾo.βaˈðo/ /tɾu.bəˈðo/ /tɾu.βəˈðo/ n masc
τροβαδούρος
Poeta medieval que componia versos per a ser cantats en públic.

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trob troba trobada trobades trobam trobant trobar trobara trobaran trobarem trobaren trobares trobareu trobaria trobarien trobaries trobarà trobaràs trobaré trobaríem trobaríeu trobassen trobasses trobassin trobassis trobat trobats trobau trobava trobaven trobaves trobe trobem troben trobes trobessen trobesses trobessin trobessis trobeu trobi trobin trobis trobo trobà trobàrem trobàreu trobàs trobàssem trobàsseu trobàssim trobàssiu trobàvem trobàveu trobés trobéssem trobésseu trobéssim trobéssiu trobí val v
βρίσκω
Veure alguna cosa que s'havia perdut.
συναντώ
(pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.

troica /ˈtɾɔj.ka/ /ˈtɾɔj.kɔ/ /ˈtɾɔj.kə/ n fem
τρόικα

trol /ˈtɾɔɫ/ n masc
τρολ
(mitologia nòrdica) Gegant o gnom que viu en llocs solitaris.

trol /ˈtɾɔɫ/ n neut
τρολ
(internet) Persona que publica continguts només amb intenció provocativa per generar polèmica.

trombe /ˈtɾom.be/ /ˈtɾom.bə/ n masc
θρόμβος

trombó /tɾomˈbo/ /tɾumˈbo/ n masc
τρομπόνι

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ n fem
προβοσκίδα
Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ n fem
τρομπέτα σάλπιγγα
Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

tron /ˈtɾɔn/ n masc
θρόνος

trona /ˈtɾɔ.na/ /ˈtɾɔ.nɔ/ /ˈtɾɔ.nə/ n fem
άμβωνας
Plataforma elevada d'una església destinada a predicar o llegir les escriptures.

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ n masc
κορμός
(botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
(anatomia) Part del cos entre les extremitats i el cap.
(argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.

tronera /tɾoˈne.ɾa/ /tɾoˈne.ɾə/ /tɾuˈne.ɾə/ n fem
τρύπα
(billar) Cadascun dels sis forats d'una taula de billar destinada al billar americà, l'snooker o el xapó, que estan situats en els angles i a la meitat dels costats llargs.

trop /ˈtɾɔp/ n masc
τρόπος

tropical /tɾo.piˈkaɫ/ /tɾu.piˈkaɫ/ adj
τροπικός

tropopausa /ˌtɾo.poˈpaw.za/ /ˌtɾo.poˈpaw.zə/ /ˌtɾo.puˈpaw.zə/ n fem
τροπόπαυση

tros /ˈtɾɔs/ n masc
κομμάτι

truc /ˈtɾuk/ n masc
κόλπο
Acció enginyosa que aconsegueix un efecte insospitat.

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept truc truca trucada trucades trucam trucant trucar trucara trucaran trucarem trucaren trucares trucareu trucaria trucarien trucaries trucarà trucaràs trucaré trucaríem trucaríeu trucassen trucasses trucassin trucassis trucat trucats trucau trucava trucaven trucaves truco trucà trucàrem trucàreu trucàs trucàssem trucàsseu trucàssim trucàssiu trucàvem trucàveu truque truquem truquen truques truquessen truquesses truquessin truquessis truqueu truqui truquin truquis truqués truquéssem truquésseu truquéssim truquéssiu truquí val v
χτυπάω
(intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.
καλώ
(intransitiu) Telefonar.

trufa /ˈtɾu.fa/ /ˈtɾu.fə/ n fem
τρούφα
(pastisseria) Dolç rodó de nata batuda i xocolata fosa, recobert de xocolata.

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ n fem
πέστροφα
Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).
ομελέτα
(cuina, metafòric) Ous batuts i fregits a la paella.

truita irisada n fem
ιριδίζουσα πέστροφα

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ n fem
γουρούνα
Porc femella

truncament /tɾuŋ.kaˈmen/ /tɾuŋ.kaˈment/ /tɾuŋ.kəˈmen/ /tɾuŋ.kəˈment/ n masc
περικοπή

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept trunc trunca truncada truncades truncam truncant truncar truncara truncaran truncarem truncaren truncares truncareu truncaria truncarien truncaries truncarà truncaràs truncaré truncaríem truncaríeu truncassen truncasses truncassin truncassis truncat truncats truncau truncava truncaven truncaves trunco truncà truncàrem truncàreu truncàs truncàssem truncàsseu truncàssim truncàssiu truncàvem truncàveu trunque trunquem trunquen trunques trunquessen trunquesses trunquessin trunquessis trunqueu trunqui trunquin trunquis trunqués trunquéssem trunquésseu trunquéssim trunquéssiu trunquí val v
κονταίνω

trànsit /ˈtɾan.zit/ n masc
διάβαση

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ n masc
τριφύλλι
Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ n masc
τσάρος

tu pronoun
εσύ

tub /ˈtup/ n masc
σωλήνας

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ n fem
φυματίωση

tudó /twˈðo/ n masc
φάσσα

tuli n masc
θούλιο

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ n fem
τουλίπα

tumor /tuˈmor/ n masc
όγκος

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ n fem
τούνδρα

tungstè /tuŋsˈtɛ/ n masc
βολφράμιο

tunisià /tu.ni.ziˈa/ adj masc
τυνησιακός
Relatiu o pertanyent a Tunísia.

tunisià /tu.ni.ziˈa/ n masc
τυνησιακός
Persona que habita o és originària de Tunísia.

turbina /turˈbi.nə/ /tuɾˈbi.na/ n fem
στροβιλομηχανή

turc adj masc
τουρκικός τούρκικος
Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc n masc
τουρκικά τουρκικός
(masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turisme /tuˈɾiz.me/ n masc
τουρισμός

turista /tuˈɾis.ta/ /tuˈɾis.te/ /tuˈɾis.tə/ n neut
τουρίστας

turmell /toɾˈmeʎ/ n masc
αστράγαλος

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept turment turmenta turmentada turmentades turmentam turmentant turmentar turmentara turmentaran turmentarem turmentaren turmentares turmentareu turmentaria turmentarien turmentaries turmentarà turmentaràs turmentaré turmentaríem turmentaríeu turmentassen turmentasses turmentassin turmentassis turmentat turmentats turmentau turmentava turmentaven turmentaves turmente turmentem turmenten turmentes turmentessen turmentesses turmentessin turmentessis turmenteu turmenti turmentin turmentis turmento turmentà turmentàrem turmentàreu turmentàs turmentàssem turmentàsseu turmentàssim turmentàssiu turmentàvem turmentàveu turmentés turmentéssem turmentésseu turmentéssim turmentéssiu turmentí val v
βασανίζω
Causar turment a algú.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ n fem
τυρκουάζ

turó n masc
λόφος
Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.

tutor /tuˈto/ /tuˈtoɾ/ n masc
προγυμναστής

txec /ˈt͡ʃɛk/ adj masc
τσεχικά
Relatiu o pertanyent a Txèquia.

txetxè /t͡ʃeˈt͡ʃe/ /t͡ʃəˈt͡ʃə/ /t͡ʃəˈt͡ʃɛ/ n masc
τσετσενικά
(només singular) Llengua caucàsica del nord pròpia de Txetxènia.

tàlem /ˈta.ɫem/ /ˈta.ɫəm/ n masc
θάλαμος

tàntal /ˈtan.təɫ/ n masc
ταντάλιο

tàvec /ˈta.vek/ /ˈta.vək/ /ˈta.βek/ /ˈta.βək/ n masc
αλογόμυγα

tècnica /ˈtɛŋ.ni.ka/ /ˈtɛŋ.ni.kə/ /ˈtɛɡ.ni.ka/ n fem
τεχνική

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ bal occ sept tem tema temem temen tement temera temeran temerem temeren temeres temereu temeria temerien temeries temerà temeràs temeré temeríem temeríeu temes temessen temesses temessin temessis temeu temi temia temien temies temin temis temo tems temuda temudes temut temuts temé temérem teméreu temés teméssem temésseu teméssim teméssiu temí temíem temíeu témer val v
φοβάμαι
Sentir por.

tímid /ˈti.mit/ adj masc
ντροπαλός

tímidament /ˌti.mi.ðaˈmen/ /ˌti.mi.ðaˈment/ /ˌti.mi.ðəˈmen/ /ˌti.mi.ðəˈment/ adv
άτολμα

típicament /ˌti.pi.kaˈmen/ /ˌti.pi.kaˈment/ /ˌti.pi.kəˈmen/ /ˌti.pi.kəˈment/ adv
τυπικά

tísic /ˈti.zik/ adj masc
φθισικός

títol /ˈti.toɫ/ /ˈti.tuɫ/ n masc
κυριότητα

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ n fem
ύτανο τρούφα

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ n masc
θώρακας

tòxic /ˈtɔk.sik/ adj masc
τοξικός
Que és nociu pels organismes vius.

tòxic /ˈtɔk.sik/ n masc
τοξικός
Substància d’efecte morbós o letal per a un organisme viu.

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ n fem
τριγόνι

túnel /ˈtu.neɫ/ /ˈtu.nəɫ/ n masc
ποδιά
(esports de pilota) Driblatge en què el jugador fa passar la pilota o la bola entre les cames d'un adversari i la recupera darrere seu.

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ n fem
αμπέχονο

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ n fem
θέση

ucraïnès /u.kɾa.iˈnes/ /u.kɾə.iˈnəs/ /u.kɾə.iˈnɛs/ n masc
ουκρανικός
(només singular) Llengua eslava de la branca oriental parlada pels ucraïnesos.

udol /uˈðɔɫ/ n masc
ούρλιασμα

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept udol udola udolada udolades udolam udolant udolar udolara udolaran udolarem udolaren udolares udolareu udolaria udolarien udolaries udolarà udolaràs udolaré udolaríem udolaríeu udolassen udolasses udolassin udolassis udolat udolats udolau udolava udolaven udolaves udole udolem udolen udoles udolessen udolesses udolessin udolessis udoleu udoli udolin udolis udolo udolà udolàrem udolàreu udolàs udolàssem udolàsseu udolàssim udolàssiu udolàvem udolàveu udolés udoléssem udolésseu udoléssim udoléssiu udolí val v
ουρλιάζω

ukulele /u.kuˈɫe.ɫe/ /u.kuˈɫɛ.ɫə/ n masc
γιουκαλίλι

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ n masc
μάτι οφθαλμός όμμα
Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ullal /uˈjaɫ/ /uˈʎaɫ/ n masc
χαυλιόδοντας
Dent amb forma de corn dels elefants.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ n fem
γυαλιά
Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.

ultimàtum n masc
τελεσίγραφο

ultratge /uɫˈtɾa.d͡ʒe/ /uɫˈtɾa.d͡ʒə/ n masc
αίσχος

ulà /uˈɫa/ n masc
ουλάνος
Llancer de la cavalleria lleugera. Referit principalment als que vestien a l'estil polonès.

un number
ένα
(cardinal) La unitat completa.

una mica adv
λίγο

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ bal n-occ occ sept ungeix ungeixen ungeixes ungeixi ungeixin ungeixis ungeixo ungesc ungesqui ungesquin ungesquis ungia ungida ungides ungien ungies ungiguem ungigueu ungim ungint ungir ungira ungiran ungirem ungiren ungires ungireu ungiria ungirien ungiries ungirà ungiràs ungiré ungiríem ungiríeu ungisc ungisca ungisquen ungisques ungissen ungisses ungissin ungissis ungit ungits ungiu ungix ungixen ungixes ungixo ungí ungíem ungíeu ungírem ungíreu ungís ungíssem ungísseu ungíssim ungíssiu val v
επαλείφω

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ n fem
νύχι
Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

unicel·lular /u.ni.se.ɫuˈɫaɾ/ /u.ni.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /u.ni.sə.ɫuˈɫar/ /u.ni.səɫ.ɫuˈɫar/ /u.ni.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ adj
μονοκύτταρος

unificació /u.ni.fi.ka.siˈo/ /u.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
ενοποίηση

unificar /u.ni.fiˈka/ /u.ni.fiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept unific unifica unificada unificades unificam unificant unificar unificara unificaran unificarem unificaren unificares unificareu unificaria unificarien unificaries unificarà unificaràs unificaré unificaríem unificaríeu unificassen unificasses unificassin unificassis unificat unificats unificau unificava unificaven unificaves unifico unificà unificàrem unificàreu unificàs unificàssem unificàsseu unificàssim unificàssiu unificàvem unificàveu unifique unifiquem unifiquen unifiques unifiquessen unifiquesses unifiquessin unifiquessis unifiqueu unifiqui unifiquin unifiquis unifiqués unifiquéssem unifiquésseu unifiquéssim unifiquéssiu unifiquí val v
ενώνω

uniforme /u.niˈfor.mə/ /u.niˈfoɾ.me/ adj
ομοιόμορφος

unilateral /u.ni.ɫa.teˈɾaɫ/ /u.ni.ɫə.təˈɾaɫ/ adj
μονομερής

unitat /u.niˈtat/ n fem
μονάδα

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ n masc
σύμπαν

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ adj
παγκόσμιος
Relatiu a l'univers.

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ n fem
πανεπιστήμιο

unió /u.niˈo/ n fem
ένωση

ununenni /un.unˈɛn.ni/ n masc
ουνουνέννιο

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ n masc
ουνουνέξιο

ununocti n masc
ununoctium

ununpenti n masc
ουνουνπέντιο

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ n masc
ουνοκουάντιο

ununsepti n masc
ununseptium

ununtri n masc
ουνούντριο

urani n masc
ουράνιο

urbanització /ur.bə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.βa.ni.d͡za.siˈo/ /uɾ.ba.ni.za.siˈo/ n fem
αστικοποίηση

urbanitzar /ur.bə.niˈd͡za/ /ur.βa.niˈd͡za/ /uɾ.ba.niˈzaɾ/ /uɾ.βa.niˈza/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept urbanitz urbanitza urbanitzada urbanitzades urbanitzam urbanitzant urbanitzar urbanitzara urbanitzaran urbanitzarem urbanitzaren urbanitzares urbanitzareu urbanitzaria urbanitzarien urbanitzaries urbanitzarà urbanitzaràs urbanitzaré urbanitzaríem urbanitzaríeu urbanitzassen urbanitzasses urbanitzassin urbanitzassis urbanitzat urbanitzats urbanitzau urbanitzava urbanitzaven urbanitzaves urbanitze urbanitzem urbanitzen urbanitzes urbanitzessen urbanitzesses urbanitzessin urbanitzessis urbanitzeu urbanitzi urbanitzin urbanitzis urbanitzo urbanitzà urbanitzàrem urbanitzàreu urbanitzàs urbanitzàssem urbanitzàsseu urbanitzàssim urbanitzàssiu urbanitzàvem urbanitzàveu urbanitzés urbanitzéssem urbanitzésseu urbanitzéssim urbanitzéssiu urbanitzí val v
αστικοποιώ

urbà /urˈβa/ adj masc
αστικός

urdú /urˈdu/ urdús adj
Ούρντου
Relatiu o pertanyent a la llengua urdú

urdú /urˈdu/ n masc
Ούρντου
Llengua indoirànica anàloga al hindi parlada al Pakistan i en algunes regions de l'Índia.

uretra /uˈɾɛ.tɾa/ /uˈɾɛ.tɾə/ /uˈɾɛ.tɾɛ/ n fem
ουρήθρα

urgentment /urˌd͡ʒemˈmen/ /urˌʒemˈmen/ /uɾˌd͡ʒemˈmen/ /uɾˌd͡ʒemˈment/ /uɾˌʒemˈment/ adv
επειγόντως

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ n fem
επείγον
Precisió, necessitat de fer alguna cosa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ adj masc
ουρικός
Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ n fem
υδρία

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ n fem
νύχι

usdefruit /uz.dəˈfɾujt/ /uz.ðeˈfɾujt/ n masc
επικαρπία

usuari /u.zuˈa.ɾi/ n masc
χρήστης

usurpar /u.zurˈpa/ /u.zuɾˈpa/ /u.zuɾˈpaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept usurp usurpa usurpada usurpades usurpam usurpant usurpar usurpara usurparan usurparem usurparen usurpares usurpareu usurparia usurparien usurparies usurparà usurparàs usurparé usurparíem usurparíeu usurpassen usurpasses usurpassin usurpassis usurpat usurpats usurpau usurpava usurpaven usurpaves usurpe usurpem usurpen usurpes usurpessen usurpesses usurpessin usurpessis usurpeu usurpi usurpin usurpis usurpo usurpà usurpàrem usurpàreu usurpàs usurpàssem usurpàsseu usurpàssim usurpàssiu usurpàvem usurpàveu usurpés usurpéssem usurpésseu usurpéssim usurpéssiu usurpí val v
σφετερίζομαι

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ n masc
εργαλείο

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ adj masc
λειτουργικός

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept utilitz utilitza utilitzada utilitzades utilitzam utilitzant utilitzar utilitzara utilitzaran utilitzarem utilitzaren utilitzares utilitzareu utilitzaria utilitzarien utilitzaries utilitzarà utilitzaràs utilitzaré utilitzaríem utilitzaríeu utilitzassen utilitzasses utilitzassin utilitzassis utilitzat utilitzats utilitzau utilitzava utilitzaven utilitzaves utilitze utilitzem utilitzen utilitzes utilitzessen utilitzesses utilitzessin utilitzessis utilitzeu utilitzi utilitzin utilitzis utilitzo utilitzà utilitzàrem utilitzàreu utilitzàs utilitzàssem utilitzàsseu utilitzàssim utilitzàssiu utilitzàvem utilitzàveu utilitzés utilitzéssem utilitzésseu utilitzéssim utilitzéssiu utilitzí val v
χρησιμοποιώ

utopia /u.toˈpi.a/ /u.toˈpi.ə/ /u.tuˈpi.ə/ n fem
ουτοπία

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ vana vans adj masc
μάταιος
Sense solidesa, realitat ni substància.
Inútil, de cap valor, infructuós, sense efecte, inepte.
Frívol, presumit, superb, orgullós, fals, fantasiós, fluix, inflat, ple de vanitat.

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ n fem
αγελάδα
(mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ n fem
διακοπές
(plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vaccí /bakˈsi/ /bəkˈsi/ /vakˈsi/ /vəkˈsi/ n masc
εμβόλιο
Preparat biològic que aconsegueix immunitzar una persona o animal contra una malaltia vírica.

vacil·lació /ba.si.ɫa.siˈo/ /ba.siɫ.ɫa.siˈo/ /bə.si.ɫə.siˈo/ /va.siɫ.ɫa.siˈo/ /və.siɫ.ɫə.siˈo/ n fem
ταλάντευση

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ n fem
απεργία

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ n fem
κόλπος κολεός

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ n fem
βανίλια

vaivé /ˌbajˈβe/ /ˌvajˈve/ /ˌvajˈve/ n masc
πηγαινέλα

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ n masc
πλοίο

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ adj masc
θαρραλέος

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ n fem
κοιλάδα
Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ n
αξία
Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
κουράγιο
Tret de la persona que és valenta.

valuós /ba.ɫuˈos/ /va.ɫuˈos/ /və.ɫuˈos/ adj masc
πολύτιμος

valència /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫɛn.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ n fem
σθένος

való /baˈɫo/ /bəˈɫo/ /vaˈɫo/ /vəˈɫo/ adj masc
βαλλωνικά
Relatiu o pertanyent a Valònia.

való /baˈɫo/ /bəˈɫo/ /vaˈɫo/ /vəˈɫo/ n masc
βαλλωνικά
Persona que habita o és originària de Valònia.

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ n masc
βαμπίρ βρικόλακας
Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ n masc
βανάδιο

vanitat /ba.niˈtat/ /bə.niˈtat/ /va.niˈtat/ /və.niˈtat/ n fem
ματαιοδοξία
Presumpció, satisfacció de si mateix; estat en què es té un alt concepte respecte les pròpies qualitats o atributs, i que és remarcat per un desig excessiu de fer-se notar i lloar pels altres.

vanitós /ba.niˈtos/ /bə.niˈtos/ /va.niˈtos/ /və.niˈtos/ adj masc
ματαιόδοξος

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ n masc
υδρατμός ατμός
Gas, especialment referit a l'aigua.
ατμόπλοιο
Nau o màquina (especialment vaixells) propulsada per un motor de combustió amb vapor d'aigua.

vaporadora /ba.po.ɾaˈðo.ɾa/ /bə.pu.ɾəˈðo.ɾə/ /va.po.ɾaˈðo.ɾa/ /və.po.ɾəˈðo.ɾə/ /və.pu.ɾəˈðo.ɾə/ n fem
κατσαρόλα ατμού

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ n fem
ραβδί
Brancó net de fulles usat com a bastó o mànec.

vareta màgica n fem
μαγικό ραβδί

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ adj
μεταβλητή
Que pot variar.
Que es pot diferenciar.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ n fem
μεταβλητή
Element mesurable que pot prendre més d'un valor quantitatiu o qualitatiu.
(informàtica) Zona de memòria destinada a emmagatzemar informació útil per a un programa.

variació /ba.ɾi.a.siˈo/ /bə.ɾi.ə.siˈo/ /va.ɾi.a.siˈo/ /və.ɾi.ə.siˈo/ n masc
παραλλαγή

vascular /bas.kuˈɫar/ /bas.kuˈɫaɾ/ /bəs.kuˈɫar/ /vas.kuˈɫaɾ/ /vəs.kuˈɫaɾ/ adj
αγγειακός

vassall /baˈsaʎ/ /bəˈsaʎ/ /vaˈsaʎ/ /vəˈsaʎ/ n masc
υποτελής

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ adj masc
απέραντος

ve doble n fem
ντάμπλ'γιου

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ n masc
μοσχάρι

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ n fem
μοσχάρι
(no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

vegada /beˈɣa.ða/ /bəˈɣa.ðə/ /veˈɣa.ða/ /vəˈɣa.ðə/ /vəˈʝa.ðə/ n fem
φορά

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ n masc
ακραιφνής χορτοφαγία

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ n fem
βλάστηση

vehicle /beˈi.kɫe/ /bəˈi.kɫə/ /veˈi.kɫe/ /vəˈi.kɫə/ n masc
μέσο
Per extensió, qualsevol cosa mitjançant la qual es realitza un transport de matèria o, fins i tot, de conceptes abstractes com la informació.

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ n fem
πανί ιστίο

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ adj
υπερωικός
(fonètica) Articulat aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ n fem
υπερωικός
Consonant articulada aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ adj masc
παλιός αρχαίος
De llarga vida, gran.
παλιός
Referit a objectes, antic o espatllat.

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ n fem
γηρατειά γεράματα
Edat avançada d'un ésser viu.

vellut /beˈʎut/ /bəˈʎut/ /veˈʎut/ /vəˈʎut/ n masc
βελούδο

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ n fem
ταχύτητα

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ n masc
φλέβα

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ n fem
πώληση

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ bal occ val ven venc vendran vendre vendrem vendreu vendria vendrien vendries vendrà vendràs vendré vendríem vendríeu venem venen venent veneren veneres venessin venessis veneu venga venguda vengudes venguem venguen venguera vengueren vengueres vengues venguessen venguesses venguessin venguessis vengueu vengui venguin venguis vengut venguts vengué venguérem venguéreu vengués venguéssem venguésseu venguéssim venguéssiu venguí venia venien venies vens venuda venudes venut venuts vené venérem venéreu venés venéssim venéssiu vení veníem veníeu v
πουλάω πουλώ

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ adj masc
βενετικός
Relatiu o pertanyent a Venècia o al seu dialecte propi.

venecià /be.ne.siˈa/ /bə.nə.siˈa/ /ve.ne.siˈa/ /və.nə.siˈa/ n masc
βενετικός
Persona que habita o és originària de Venècia.

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ n masc
πωλητής

veneçolà /be.ne.soˈɫa/ /bə.nə.suˈɫa/ /və.nə.soˈɫa/ /və.nə.suˈɫa/ adj masc
της Βενεζουέλας
Relatiu o pertanyent a Veneçuela.

veneçolà /be.ne.soˈɫa/ /bə.nə.suˈɫa/ /və.nə.soˈɫa/ /və.nə.suˈɫa/ n masc
της Βενεζουέλας
Persona que habita o és originària de Veneçuela.

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ venir-se'n v
έρχομαι
Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ n fem
εκδίκηση

venjar /beɲˈd͡ʒa/ /bəɲˈʒa/ /veɲˈd͡ʒaɾ/ /vəɲˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val venge vengem vengen venges vengessen vengesses vengessin vengessis vengeu vengi vengin vengis vengés vengéssem vengésseu vengéssim vengéssiu vengí venj venja venjada venjades venjam venjant venjar venjara venjaran venjarem venjaren venjares venjareu venjaria venjarien venjaries venjarà venjaràs venjaré venjaríem venjaríeu venjassen venjasses venjassin venjassis venjat venjats venjau venjava venjaven venjaves venjo venjà venjàrem venjàreu venjàs venjàssem venjàsseu venjàssim venjàssiu venjàvem venjàveu v
εκδικούμαι

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ n masc
άνεμος αέρας

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ n masc
βεντάλια

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vent venta ventada ventades ventam ventant ventar ventara ventaran ventarem ventaren ventares ventareu ventaria ventarien ventaries ventarà ventaràs ventaré ventaríem ventaríeu ventassen ventasses ventassin ventassis ventat ventats ventau ventava ventaven ventaves vente ventem venten ventes ventessen ventesses ventessin ventessis venteu venti ventin ventis vento ventà ventàrem ventàreu ventàs ventàssem ventàsseu ventàssim ventàssiu ventàvem ventàveu ventés ventéssem ventésseu ventéssim ventéssiu ventí v
αερίζω
Fer vent agitant l’aire.

ventilador /ben.ti.ɫaˈðo/ /ben.ti.ɫaˈðoɾ/ /bən.ti.ɫəˈðo/ /ven.ti.ɫaˈðoɾ/ /vən.ti.ɫəˈðo/ n masc
ανεμιστήρας

ventosa /benˈto.za/ /bənˈto.zə/ /venˈto.za/ /vənˈto.zə/ n fem
βεντούζα

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ n masc
κοιλία

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ adj masc
ανεμώδης

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ n fem
ειλικρίνεια

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ n masc
σκουμπρί

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ n masc
ρήμα

verbal /berˈβaɫ/ /beɾˈβaɫ/ /bərˈbaɫ/ /veɾˈbaɫ/ /vəɾˈbaɫ/ adj
λεκτικός
(gramàtica) Relatiu al verb.
Relatiu a la paraula.

verbalitzar /ber.βa.ɫiˈd͡za/ /beɾ.βa.ɫiˈza/ /bər.bə.ɫiˈd͡za/ /veɾ.ba.ɫiˈzaɾ/ /vəɾ.bə.ɫiˈd͡za/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val verbalitz verbalitza verbalitzada verbalitzades verbalitzam verbalitzant verbalitzar verbalitzara verbalitzaran verbalitzarem verbalitzaren verbalitzares verbalitzareu verbalitzaria verbalitzarien verbalitzaries verbalitzarà verbalitzaràs verbalitzaré verbalitzaríem verbalitzaríeu verbalitzassen verbalitzasses verbalitzassin verbalitzassis verbalitzat verbalitzats verbalitzau verbalitzava verbalitzaven verbalitzaves verbalitze verbalitzem verbalitzen verbalitzes verbalitzessen verbalitzesses verbalitzessin verbalitzessis verbalitzeu verbalitzi verbalitzin verbalitzis verbalitzo verbalitzà verbalitzàrem verbalitzàreu verbalitzàs verbalitzàssem verbalitzàsseu verbalitzàssim verbalitzàssiu verbalitzàvem verbalitzàveu verbalitzés verbalitzéssem verbalitzésseu verbalitzéssim verbalitzéssiu verbalitzí v
αποδίδω φραστικά
Dir en paraules allò que es pensa o succeeix.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ adj masc
πράσινος πράσινο
De color verd.
πράσινος
Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ n masc
πράσινος πράσινο
Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verdum /berˈðum/ /beɾˈðum/ /bərˈdum/ /veɾˈðum/ /vəɾˈðum/ n masc
φλώρος
Ocell de l'espècie Carduelis chloris.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ n fem
λαχανικό

verdós /berˈðos/ /bərˈdos/ /veɾˈðos/ /vəɾˈðos/ adj masc
πρασινωπός

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ adj
παρθένος παρθενικός
Persona que no ha mantingut relacions sexuals.
παρθενικός
Immaculat, pur, intacte.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ n fem
παρθένα παρθενικός

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ n fem
ντροπή

verificar /be.ɾi.fiˈka/ /bə.ɾi.fiˈka/ /ve.ɾi.fiˈkaɾ/ /və.ɾi.fiˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val verific verifica verificada verificades verificam verificant verificar verificara verificaran verificarem verificaren verificares verificareu verificaria verificarien verificaries verificarà verificaràs verificaré verificaríem verificaríeu verificassen verificasses verificassin verificassis verificat verificats verificau verificava verificaven verificaves verifico verificà verificàrem verificàreu verificàs verificàssem verificàsseu verificàssim verificàssiu verificàvem verificàveu verifique verifiquem verifiquen verifiques verifiquessen verifiquesses verifiquessin verifiquessis verifiqueu verifiqui verifiquin verifiquis verifiqués verifiquéssem verifiquésseu verifiquéssim verifiquéssiu verifiquí v
επαληθεύω

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ n fem
αλήθεια
Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ adj masc
κόκκινος
Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermelló /ber.meˈʎo/ /beɾ.meˈʎo/ /bər.məˈʎo/ /veɾ.meˈʎo/ /vər.məˈjo/ /vəɾ.məˈʎo/ n masc
κιννάβαρι

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ n masc
βερμούτ

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ n masc
άλνος σκλήθρα

vernacle /berˈna.kɫe/ /beɾˈna.kɫe/ /veɾˈna.kɫe/ /vəɾˈna.kɫə/ adj masc
δημώδης

verro /ˈbɛ.ro/ /ˈbɛ.ru/ /ˈvɛ.ro/ /ˈvɛ.ru/ n masc
κάπρος
Porc semental.

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ n masc
στίχος
(literatura) Cadascuna de les línies d'un poema, usualment subjecte a les regles de la mètrica.

versió /ber.siˈo/ /beɾ.siˈo/ n fem
εκδοχή

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ adj masc
αληθινός

vertebral /ber.teˈβɾaɫ/ /beɾ.teˈβɾaɫ/ /bər.təˈβɾaɫ/ /veɾ.teˈbɾaɫ/ /vəɾ.təˈbɾaɫ/ adj
σπονδυλικός

vertebrat /ber.teˈβɾat/ /beɾ.teˈβɾat/ /bər.təˈβɾat/ /veɾ.teˈbɾat/ /vəɾ.təˈbɾat/ n masc
σπονδυλωτό

vertical /ber.tiˈkaɫ/ /beɾ.tiˈkaɫ/ /bər.tiˈkaɫ/ /veɾ.tiˈkaɫ/ /vəɾ.tiˈkaɫ/ adj
κάθετος

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ n masc
δηλητήριο
Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ n masc
ιξός

vescomte /besˈkom.te/ /bəsˈkom.tə/ /vesˈkom.te/ /vəsˈkom.tə/ n masc
υποκόμης

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ n fem
σφήκα
Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ n masc
εσπέρα

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ alg bal n-occ occ sept val vest vesteix vesteixen vesteixes vesteixi vesteixin vesteixis vesteixo vesten vestesc vestesqui vestesquin vestesquis vesti vestia vestida vestides vestien vesties vestiguem vestigueu vestim vestin vestint vestir vestira vestiran vestirem vestiren vestires vestireu vestiria vestirien vestiries vestirà vestiràs vestiré vestiríem vestiríeu vestis vestisc vestisca vestisquen vestisques vestissen vestisses vestissin vestissis vestit vestits vestiu vestix vestixen vestixes vestixo vests vestí vestíem vestíeu vestírem vestíreu vestís vestíssem vestísseu vestíssim vestíssiu vist vista visten vistes visti vistin vistis v
ντύνω
Cobrir el cos d'algú amb roba.

vestit /besˈtit/ /vesˈtit/ /vəsˈtit/ n masc
φόρεμα

vestuari /bes.tuˈa.ɾi/ /bəs.tuˈa.ɾi/ /ves.tuˈa.ɾi/ /vəs.tuˈa.ɾi/ n masc
γκαρνταρόμπα
Conjunt de vestits de què disposa una persona.
αποδυτήριο
Lloc on es guarden els vestits de diverses persones.

vesícula biliar n fem
χοληδόχος

veta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ /ˈve.ta/ /ˈvə.tə/ /ˈvɛ.tə/ n fem
υφή
Dibuix que fan els anells d'un tronc en la fusta tallada.

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ n masc
κτηνίατρος
Persona que per professió o estudi es dedica a la veterinària.

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ n fem
φωνή
So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ (1) Nota 1: «veu-hi» i «veieu-hi» són formes de l'imperatiu de veure-hi. Nota 2: «ve» és una forma proclítica de l'imperatiu. bal occ val veem veent veeu vegem vegen veges vegeu vegi vegin vegis veia veiem veien veient veieren veieres veies veiessen veiesses veiessin veiessis veieu veig veim veis veié veiérem veiéreu veiés veiéssem veiésseu veiéssim veiéssiu veja vera veren veres ves vessin vessis veu veuen veuran veure veurem veureu veuria veurien veuries veurà veuràs veuré veuríem veuríeu veus vist vista vistes vistos viu vèiem vèieu véiem véieu vérem véreu véssim véssiu véu v
βλέπω
Percebre amb la vista

vexil·lologia /bek.si.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bek.si.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bek.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /bək.si.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /bək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ /vek.siɫ.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vək.siɫ.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /vək.siɫ.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
λαβαρολογία

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ n masc
γείτονας
Habitant d'una casa propera.

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ n masc
κρασί οίνος
(normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre n masc
κόκκινο κρασί

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ n neut
πεζός

viarany /bi.aˈɾaɲ/ /bi.əˈɾaɲ/ /vi.aˈɾaɲ/ /vi.əˈɾaɲ/ n masc
μονοπάτι

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ n masc
ταξίδι
Desplaçament a una destinació prou allunyada.
Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ n masc
ταξιδιώτης

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val viatge viatgem viatgen viatges viatgessen viatgesses viatgessin viatgessis viatgeu viatgi viatgin viatgis viatgés viatgéssem viatgésseu viatgéssim viatgéssiu viatgí viatj viatja viatjada viatjades viatjam viatjant viatjar viatjara viatjaran viatjarem viatjaren viatjares viatjareu viatjaria viatjarien viatjaries viatjarà viatjaràs viatjaré viatjaríem viatjaríeu viatjassen viatjasses viatjassin viatjassis viatjat viatjats viatjau viatjava viatjaven viatjaves viatjo viatjà viatjàrem viatjàreu viatjàs viatjàssem viatjàsseu viatjàssim viatjàssiu viatjàvem viatjàveu v
ταξιδεύω

vibració n fem
κραδασμός

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ n masc
ελάττωμα

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ n fem
νίκη

victòria pírrica n fem
Πύρρειος νίκη

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ n fem
ζωή βίος
Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ n masc
βιντεοπαιχνίδι

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ n masc
γυαλί τζάμι

vidrier /bi.ðɾiˈe/ /bi.ðɾiˈeɾ/ /vi.ðɾiˈe/ /vi.ðɾiˈeɾ/ n masc
υαλοπώλης
(professions) Persona que treballa amb vidre.

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ adj masc
βιεννέζικος
Relatiu o pertanyent a Viena.

vienès /bi.eˈnes/ /bi.əˈnɛs/ /vi.eˈnes/ /vi.əˈnəs/ /vi.əˈnɛs/ n masc
βιεννέζικος
Persona que habita o és originària de Viena.

vigilància /bi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.a/ /bi.ʒiˈɫan.si.ə/ /vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /vi.ʒiˈɫan.si.ə/ n fem
επαγρύπνηση

vil /ˈbiɫ/ /ˈviɫ/ /ˈviɫ/ adj
πρόστυχος

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ n fem
βίλα
Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ n masc
ξύδι ξίδι

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ adj
επόμενος

vinificació /bi.ni.fi.ka.siˈo/ /bi.ni.fi.kə.siˈo/ /vi.ni.fi.ka.siˈo/ /vi.ni.fi.kə.siˈo/ n fem
οινοποίηση

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ number
είκοσι

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ number
είκοσι πέντε

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ number
είκοσι δύο

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ number
είκοσι εννέα

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ number
είκοσι τέσσερα

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ number
είκοσι επτά

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ number
είκοσι έξι

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ number
είκοσι τρείς

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ number
είκοσι ένα

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ n fem
αμπέλι
Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ n fem
βιόλα
Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ n fem
παραβίαση
Acció de violar una norma.
βιασμός
Relació sexual forçada sense consentiment.

violat /bi.oˈɫat/ /vi.oˈɫat/ /vi.uˈɫat/ n masc
μωβ
Color morat clar com la viola.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ adj masc
βίαιος
Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ n masc
βιολοντσέλο

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ n fem
βία

violència domèstica n fem
ενδοοικογενειακή βία

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ n masc
βιολί

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ adj
εικονικός

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ n fem
αρετή

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ adj masc
ενάρετος
Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ n masc
ιός

visir /biˈzir/ /biˈziɾ/ /viˈziɾ/ /viˈziɾ/ n masc
βεζίρης

visita /biˈzi.ta/ /viˈzi.ta/ /viˈzi.tə/ n fem
επίσκεψη

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val visit visita visitada visitades visitam visitant visitar visitara visitaran visitarem visitaren visitares visitareu visitaria visitarien visitaries visitarà visitaràs visitaré visitaríem visitaríeu visitassen visitasses visitassin visitassis visitat visitats visitau visitava visitaven visitaves visite visitem visiten visites visitessen visitesses visitessin visitessis visiteu visiti visitin visitis visito visità visitàrem visitàreu visitàs visitàssem visitàsseu visitàssim visitàssiu visitàvem visitàveu visités visitéssem visitésseu visitéssim visitéssiu visití v
επισκέπτομαι

visió /bi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ n fem
όραμα

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ n fem
όραση
Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
θέαμα
Allò que és percebut des d'un punt concret.

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ adj
οπτικός

visualització /bi.zu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /bi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /vi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /vi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ n fem
απεικόνιση

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ adj
ζωτικός

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ n fem
ζωντάνια

vitamina /bi.taˈmi.na/ /vi.taˈmi.na/ /vi.təˈmi.nə/ n fem
βιταμίνη

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ n masc
λεύκη

vitrall /biˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ n masc
υαλογράφημα υαλογραφία

vitrina /biˈtɾi.na/ /biˈtɾi.nə/ /viˈtɾi.na/ /viˈtɾi.nə/ n fem
βιτρίνα

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ adj
ζωντανός
Que té vida.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ bal occ val visc visca viscuda viscudes viscut viscuts visquem visquen visquera visqueren visqueres visques visquessen visquesses visquessin visquessis visqueu visqui visquin visquis visqué visquérem visquéreu visqués visquéssem visquésseu visquéssim visquéssiu visquí viu viuen viuran viure viurem viureu viuria viurien viuries viurà viuràs viuré viuríem viuríeu vius vivia vivien vivies vivim vivint viviu vivíem vivíeu v
ζω
Existir, estar viu.

vivificar /bi.βi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈkaɾ/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vivific vivifica vivificada vivificades vivificam vivificant vivificar vivificara vivificaran vivificarem vivificaren vivificares vivificareu vivificaria vivificarien vivificaries vivificarà vivificaràs vivificaré vivificaríem vivificaríeu vivificassen vivificasses vivificassin vivificassis vivificat vivificats vivificau vivificava vivificaven vivificaves vivifico vivificà vivificàrem vivificàreu vivificàs vivificàssem vivificàsseu vivificàssim vivificàssiu vivificàvem vivificàveu vivifique vivifiquem vivifiquen vivifiques vivifiquessen vivifiquesses vivifiquessin vivifiquessis vivifiqueu vivifiqui vivifiquin vivifiquis vivifiqués vivifiquéssem vivifiquésseu vivifiquéssim vivifiquéssiu vivifiquí v
αναζωογονώ

vocabulari /bo.ka.βuˈɫa.ɾi/ /bu.kə.βuˈɫa.ɾi/ /vo.ka.buˈɫa.ɾi/ /vo.kə.buˈɫa.ɾi/ /vu.kə.buˈɫa.ɾi/ n masc
λεξιλόγιο

vocació n fem
επάγγελμα

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ adj
φωνητικός

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ n fem
φωνήεν

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ n masc
κλητικός

vodevil /bo.ðeˈβiɫ/ /bu.ðəˈβiɫ/ /vo.ðeˈviɫ/ /vo.ðəˈviɫ/ /vu.ðəˈviɫ/ n masc
βοντβίλ

vodka /ˈbot.ka/ /ˈbɔt.kə/ /ˈvot.ka/ /ˈvɔk.kə/ n
βότκα

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ n masc
πτήση
(handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

volandera /bo.ɫanˈde.ɾa/ /bu.ɫənˈde.ɾə/ /vo.ɫanˈde.ɾa/ /vo.ɫənˈde.ɾə/ /vu.ɫənˈde.ɾə/ n fem
ροδέλα

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ n masc
τιμόνι
Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ n masc
βολαπούκ
Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vol vola volada volades volam volant volar volara volaran volarem volaren volares volareu volaria volarien volaries volarà volaràs volaré volaríem volaríeu volassen volasses volassin volassis volat volats volau volava volaven volaves vole volem volen voles volessen volesses volessin volessis voleu voli volin volis volo volà volàrem volàreu volàs volàssem volàsseu volàssim volàssiu volàvem volàveu volés voléssem volésseu voléssim voléssiu volí v
πετώ
Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ n masc
ηφαίστειο

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ adj masc
ηφαιστειακός
Relacionat amb els volcans.

volea /boˈɫe.a/ /buˈɫe.ə/ /voˈɫe.a/ /voˈɫe.ə/ /vuˈɫe.ə/ n fem
βολέ

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ bal occ val vol voldran voldrem voldreu voldria voldrien voldries voldrà voldràs voldré voldríem voldríeu volem volen volent voler voleu volguda volgudes volguera volgueren volgueres volguessen volguesses volguessin volguessis volgut volguts volgué volguérem volguéreu volgués volguéssem volguésseu volguéssim volguéssiu volguí volia volien volies vols volíem volíeu vulga vulgam vulgau vulguem vulguen vulgues vulgueu vulgui vulguin vulguis vull vullga vullgam vullgau vullguem vullguen vullgues vullgueu v
θέλω

voler és poder proverb
θέλειν εστί δύνασθαι

volt /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫt/ n masc
βολτ
Unitat diferència de potencial i de força electromotriu del sistema internacional quan un corrent d'un ampere dissipa un watt de potència, amb símbol V.

volta /ˈbɔɫ.ta/ /ˈbɔɫ.tɔ/ /ˈbɔɫ.tə/ /ˈvɔɫ.ta/ /ˈvɔɫ.tə/ n fem
περιστροφή
Trajectòria completa girant al voltant d'un eix.

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ n masc
γύπας όρνιο

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ n masc
όγκος

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ adj masc
εθελοντικός
Que neix de la voluntat.

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ n masc
εθελοντής
Persona que s'ofereix per fer quelcom pel qual no està obligat.

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ n fem
βούληση

voluta /boˈɫu.ta/ /buˈɫu.tə/ /voˈɫu.ta/ /voˈɫu.tə/ /vuˈɫu.tə/ n fem
κοχλίας
Ornament en forma de caragol o espiral dels capitells jònics i compostos.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ val vomit vomita vomitada vomitades vomitam vomitant vomitar vomitara vomitaran vomitarem vomitaren vomitares vomitareu vomitaria vomitarien vomitaries vomitarà vomitaràs vomitaré vomitaríem vomitaríeu vomitassen vomitasses vomitassin vomitassis vomitat vomitats vomitau vomitava vomitaven vomitaves vomite vomitem vomiten vomites vomitessen vomitesses vomitessin vomitessis vomiteu vomiti vomitin vomitis vomito vomità vomitàrem vomitàreu vomitàs vomitàssem vomitàsseu vomitàssim vomitàssiu vomitàvem vomitàveu vomités vomitéssem vomitésseu vomitéssim vomitéssiu vomití v
εξεμώ ξερνώ
Expulsar convulsivament per la boca.

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ n fem
άκρη

vorera /boˈɾe.ɾa/ /buˈɾe.ɾə/ /voˈɾe.ɾa/ /voˈɾe.ɾə/ /vuˈɾe.ɾə/ n fem
πεζοδρόμιο

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ n masc
φίλντισι
Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ n masc
ψηφοφορία ψήφος
Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votació /bo.ta.siˈo/ /bu.tə.siˈo/ /vo.ta.siˈo/ /vo.tə.siˈo/ /vu.tə.siˈo/ n fem
ψήφιση

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val vot vota votada votades votam votant votar votara votaran votarem votaren votares votareu votaria votarien votaries votarà votaràs votaré votaríem votaríeu votassen votasses votassin votassis votat votats votau votava votaven votaves vote votem voten votes votessen votesses votessin votessis voteu voti votin votis voto votà votàrem votàreu votàs votàssem votàsseu votàssim votàssiu votàvem votàveu votés votéssem votésseu votéssim votéssiu votí v
ψηφίζω
Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ number
οκτώ

vuit-cents /ˌbujtˈsens/ /ˌbwitˈsens/ /ˌvujtˈsens/ /ˌvujtˈsens/ number
οκτακόσια

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ number
ογδόντα

vuitè /bujˈte/ /bwiˈte/ /vujˈte/ /vujˈtə/ /vujˈtɛ/ number
όγδοος

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ηφαιστειολογία

vulcanòleg /buɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /buɫ.kəˈnɔ.ɫək/ /vuɫ.kaˈnɔ.ɫek/ /vuɫ.kəˈnɔ.ɫək/ n masc
ηφαιστειολόγος

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ adj
χυδαίος

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ adj
ευάλωτος

vulva /ˈbuɫ.βa/ /ˈbuɫ.βə/ /ˈvuɫ.va/ /ˈvuɫ.və/ n fem
αιδοίο

vàlid /ˈba.ɫit/ /ˈva.ɫit/ /ˈva.ɫit/ adj masc
έγκυρος

vàter /ˈba.ter/ /ˈba.teɾ/ /ˈba.tər/ /ˈva.teɾ/ /ˈva.təɾ/ n masc
WC
Receptacle de ceràmica col·locat damunt d'un tub, en què s'aboquen les deposicions humanes.
αποχωρητήριο
Petita habitació on hi ha un vàter i també un lavabo.

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ bal occ sept val vencem vencen vencent vencera venceran vencerem venceren venceres vencereu venceria vencerien venceries vencerà venceràs venceré venceríem venceríeu vences vencessen vencesses vencessin vencessis venceu venci vencia vencien vencies vencin vencis vencé vencérem vencéreu vencés vencéssem vencésseu vencéssim vencéssiu vencí vencíem vencíeu venç vença venço vençuda vençudes vençut vençuts vèncer v
νικώ
Imposar-se en una disputa.

vèrtebra /ˈbɛr.te.βɾa/ /ˈbɛɾ.te.βɾa/ /ˈvɛɾ.te.bɾa/ /ˈvɛɾ.tə.bɾə/ n fem
σπόνδυλος

vèrtex /ˈbɛr.teks/ /ˈbɛr.təks/ /ˈbɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.təks/ n masc
κορυφή

víctima /ˈbik.ti.ma/ /ˈbik.ti.mə/ /ˈvik.ti.ma/ /ˈvik.ti.mə/ n fem
θύμα

vídeo /ˈbi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ n masc
βίντεο

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ adj
Βίκινγκ

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ n masc
ψάθα

waterpolo /ba.teɾˈpo.ɫo/ /bə.terˈpo.ɫo/ /wa.teɾˈpo.ɫo/ /wə.tərˈpɔ.ɫu/ /wə.təɾˈpɔ.ɫo/ n masc
υδατοσφαίριση

watt n masc
βατ

wiki /ˈwi.ki/ n masc
βίκι

xabec /ʃaˈbɛk/ /ʃəˈβɛk/ n masc
σεμπέκο

xacal /t͡ʃaˈkaɫ/ n masc
τσακάλι

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ adj masc
κουτσομπόλης

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ n masc
σιρόκος

xampany /t͡ʃamˈpaɲ/ /ʃəmˈpaɲ/ n masc
σαμπάνια

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ n masc
σαμπουάν
Sabó per rentar els cabells.

xancleta /t͡ʃaŋˈkɫe.ta/ /ʃəŋˈkɫə.tə/ /ʃəŋˈkɫɛ.tə/ n fem
σαγιονάρα

xandall /t͡ʃanˈdaʎ/ /ʃənˈdaʎ/ n masc
φόρμα

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ n masc
ιλαρά

xarop /t͡ʃaˈɾɔp/ /ʃaˈɾɔp/ /ʃəˈɾɔp/ n masc
σιρόπι

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ n fem
επωμίδα
Complement horitzontal dels uniformes militars que es col·loca sobre el muscle de la jaqueta o casaca, de la qual en les versions més clàssiques en cau un serrell de cordills (d'or, plata, seda, etc.) per l'extrem més allunyat del coll.

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ Interjection
δίχτυ

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ n fem
δίχτυ
Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.
δίκτυο
Conjunt d'unitats funcionals autònomes interconnectades.

xarxa social n fem
κοινωνικό δίκτυο

xarxet /t͡ʃaɾˈt͡ʃet/ /ʃərˈʃɛt/ /ʃəɾˈʃət/ n masc
βαθυκύανο

xat /ˈʃat/ n masc
τηλεσυνδιάσκεψη

xec /ˈt͡ʃɛk/ /ˈʃɛk/ n masc
επιταγή

xeic /ˈt͡ʃejk/ /ˈʃejk/ /ˈʃɛjk/ n masc
σεΐχης

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ n fem
καπνοδόχος καμινάδα φουγάρο
Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.

xenofòbia /ksə.nuˈfɔ.βi.ə/ /ʃe.noˈfɔ.bi.a/ /ʃə.noˈfɔ.bi.ə/ /ʃə.nuˈfɔ.bi.ə/ /ʃə.nuˈfɔ.βi.ə/ n fem
ξενοφοβία

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ n masc
ξένο

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ n masc
ξινόγαλο

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ n fem
σύριγγα

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ adj
πολυλογάς
Que parla molt en va.

xerrameca /t͡ʃe.raˈme.ka/ /ʃə.rəˈmɛ.kə/ n fem
φλυαρία

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) sept xerr xerra xerrada xerrades xerram xerrant xerrar xerraran xerrarem xerraren xerrares xerrareu xerraria xerrarien xerraries xerrarà xerraràs xerraré xerraríem xerraríeu xerrassen xerrasses xerrassin xerrassis xerrat xerrats xerrau xerrava xerraven xerraves xerrem xerren xerres xerressen xerresses xerressin xerressis xerreu xerri xerrin xerris xerro xerrà xerràrem xerràreu xerràs xerràssem xerràsseu xerràssim xerràssiu xerràvem xerràveu xerrés xerréssem xerrésseu xerréssim xerréssiu xerrí v
ψιλοκουβεντιάζω

xerès /t͡ʃeˈɾes/ /ʃəˈɾəs/ /ʃəˈɾɛs/ n masc
σέρι

xiclet /t͡ʃiˈkɫet/ /ʃiˈkɫɛt/ n masc
τσίχλα μαστίχα

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ n masc
γκόμενος
Noi que festeja, parella sentimental.

xifra /ˈt͡ʃi.fɾa/ /ˈʃi.fɾa/ n fem
ψηφίο

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ n masc
ξυλόφωνο

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ n masc
χιμπατζής

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ adj
ανόητος
D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ n neut
ανόητος
Persona que diu o fa ximpleries.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ adj masc
κινέζικος κινέζικα
Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ n masc
Κινέζος κινέζικα
Individu de la Xina.
κινέζικα κινέζικος
(masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xip /ˈt͡ʃip/ n masc
πατατάκι
(hoquei sobre herba) Llançament executat colpejant la bola amb el rebot de l'estic resultant d'haver-lo fet picar contra terra, de manera que la bola s'eleva amb una paràbola molt pronunciada.

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ n masc
κυπαρίσσι

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ adj
Κύπρια
Relatiu o pertanyent a Xipre.

xipriota /t͡ʃi.pɾiˈɔ.ta/ /t͡ʃi.pɾiˈɔ.tɔ/ n neut
Κύπρια
Habitant de Xipre.

xirivia /t͡ʃi.ɾiˈvi.a/ /t͡ʃi.ɾiˈβi.a/ /ʃi.ɾiˈvi.ə/ /ʃi.ɾiˈβi.ə/ n fem
παστινάκη

xiulada /t͡ʃiwˈɫa.ða/ /ʃiwˈɫa.ðə/ n fem
σφυριξιά

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xiul xiula xiulada xiulades xiulam xiulant xiular xiulara xiularan xiularem xiularen xiulares xiulareu xiularia xiularien xiularies xiularà xiularàs xiularé xiularíem xiularíeu xiulassen xiulasses xiulassin xiulassis xiulat xiulats xiulau xiulava xiulaven xiulaves xiule xiulem xiulen xiules xiulessen xiulesses xiulessin xiulessis xiuleu xiuli xiulin xiulis xiulo xiulà xiulàrem xiulàreu xiulàs xiulàssem xiulàsseu xiulàssim xiulàssiu xiulàvem xiulàveu xiulés xiuléssem xiulésseu xiuléssim xiuléssiu xiulí v
σφυρίζω

xiulet /t͡ʃiwˈɫet/ /ʃiwˈɫət/ /ʃiwˈɫɛt/ n masc
σφυρίχτρα
So que resulta de l’acció de xiular.
Petit instrument de vent que produeix un únic so agut, usat per cridar l'atenció dels oients.

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ n masc
ψίθυρος

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xiuxiuege xiuxiuegem xiuxiuegen xiuxiueges xiuxiuegessen xiuxiuegesses xiuxiuegessin xiuxiuegessis xiuxiuegeu xiuxiuegi xiuxiuegin xiuxiuegis xiuxiuegés xiuxiuegéssem xiuxiuegésseu xiuxiuegéssim xiuxiuegéssiu xiuxiuegí xiuxiueig xiuxiueja xiuxiuejada xiuxiuejades xiuxiuejam xiuxiuejant xiuxiuejar xiuxiuejara xiuxiuejaran xiuxiuejarem xiuxiuejaren xiuxiuejares xiuxiuejareu xiuxiuejaria xiuxiuejarien xiuxiuejaries xiuxiuejarà xiuxiuejaràs xiuxiuejaré xiuxiuejaríem xiuxiuejaríeu xiuxiuejassen xiuxiuejasses xiuxiuejassin xiuxiuejassis xiuxiuejat xiuxiuejats xiuxiuejau xiuxiuejava xiuxiuejaven xiuxiuejaves xiuxiuejo xiuxiuejà xiuxiuejàrem xiuxiuejàreu xiuxiuejàs xiuxiuejàssem xiuxiuejàsseu xiuxiuejàssim xiuxiuejàssiu xiuxiuejàvem xiuxiuejàveu v
ψιθυρίζω

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ n masc
κλονισμός
(anglicisme, patologia) trauma

xocar /t͡ʃoˈka/ /t͡ʃoˈkaɾ/ /ʃoˈka/ /ʃuˈka/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. alg bal bal (1) occ sept val xoc xoca xocada xocades xocam xocant xocar xocara xocaran xocarem xocaren xocares xocareu xocaria xocarien xocaries xocarà xocaràs xocaré xocaríem xocaríeu xocassen xocasses xocassin xocassis xocat xocats xocau xocava xocaven xocaves xoco xocà xocàrem xocàreu xocàs xocàssem xocàsseu xocàssim xocàssiu xocàvem xocàveu xoque xoquem xoquen xoques xoquessen xoquesses xoquessin xoquessis xoqueu xoqui xoquin xoquis xoqués xoquéssem xoquésseu xoquéssim xoquéssiu xoquí v
πλακώνω

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ n fem
σοκολάτα
Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xoriguer /t͡ʃo.ɾiˈɣe/ /t͡ʃo.ɾiˈɣeɾ/ /ʃo.ɾiˈɣe/ /ʃu.ɾiˈɣe/ n masc
βραχοκιρκίνεζο
(ocells) Ocell de la família dels falcònids (Falco tinnunculus), de color marronós, que s'alimenta de petits mamífers i insectes grossos.

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xucl xucla xuclada xuclades xuclam xuclant xuclar xuclara xuclaran xuclarem xuclaren xuclares xuclareu xuclaria xuclarien xuclaries xuclarà xuclaràs xuclaré xuclaríem xuclaríeu xuclassen xuclasses xuclassin xuclassis xuclat xuclats xuclau xuclava xuclaven xuclaves xucle xuclem xuclen xucles xuclessen xuclesses xuclessin xuclessis xucleu xucli xuclin xuclis xuclo xuclà xuclàrem xuclàreu xuclàs xuclàssem xuclàsseu xuclàssim xuclàssiu xuclàvem xuclàveu xuclés xucléssem xuclésseu xucléssim xucléssiu xuclí v
βυζαίνω

xucrut /t͡ʃuˈkɾut/ /ʃuˈkɾut/ n fem
λαχανάλμη

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ Notes: (1) en baleàric en àmbits restringits i en valencià en registres molt formals. bal bal (1) occ sept val xut xuta xutada xutades xutam xutant xutar xutara xutaran xutarem xutaren xutares xutareu xutaria xutarien xutaries xutarà xutaràs xutaré xutaríem xutaríeu xutassen xutasses xutassin xutassis xutat xutats xutau xutava xutaven xutaves xute xutem xuten xutes xutessen xutesses xutessin xutessis xuteu xuti xutin xutis xuto xutà xutàrem xutàreu xutàs xutàssem xutàsseu xutàssim xutàssiu xutàvem xutàveu xutés xutéssem xutésseu xutéssim xutéssiu xutí v
κλοτσώ
Colpejar fort la pilota amb el peu.

xèrif /ˈt͡ʃɛ.ɾif/ /ˈʃɛ.ɾif/ n masc
σερίφης

xíling /ˈʃi.ɫiŋ/ /ˈʃi.ɫiŋk/ n masc
σελίνι

zebra /ˈze.bɾa/ n fem
ζέβρος ζέβρα

zel /ˈzɛɫ/ n masc
ζήλος
Apetit sexual animal, especialment quan és temporal.

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ n masc
μηδέν
Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
Buit, el no res.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ n fem
ζήτα
Sisena lletra de l'alfabet grec: ζ ‎(z) Ζ ‎(Z).

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ n masc
ψευδάργυρος

zirconi n masc
ζιρκόνιο

zloty /ezˈɫɔ.ti/ /əzˈɫɔ.ti/ /ˈzwɔ.ti/ n masc
ζλότι

zona /ˈzo.na/ n fem
ζώνη
Àrea delimitada, part d'un espai.

zoologia /zo.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.ə/ /zu.u.ɫuˈʒi.ə/ n fem
ζωολογία

zulu /ˈzu.ɫu/ adj
Ζουλού
Relatiu al poble zulu o a la seva llengua.

zulu /ˈzu.ɫu/ n masc
Ζουλού
Llengua bantu del grup nguni parlada a la regió Natal de Sud-àfrica.

zulu /ˈzu.ɫu/ n neut
Ζουλού
Individu d’un poble bantu de la regió Natal de Sud-àfrica.

zíngar /ˈziŋ.ɡaɾ/ /ˈziŋ.ɡər/ n masc
τσιγγάνος
gitano

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ pn
Αφρική
Continent situat al sud d'Europa.

Àngela /ˈaɲ.d͡ʒe.ɫa/ /ˈaɲ.ʒə.ɫə/ pn
Άντζελα

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ pn
Κριός

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ pn
Άρτεμη Άρτεμις

Àsia /ˈa.zi.a/ pn
Ασία
Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àtila /ˈa.ti.ɫa/ /ˈa.ti.ɫə/ pn
Αττίλας

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ pn
Αυστρία
Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ pn
Ίκαρος

Índia /ˈin.di.ə/ pn
Ινδία
Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ pn
Ιστρία

Òscar /ˈɔs.kaɾ/ /ˈɔs.kər/ pn
Όσκαρ

àbac /ˈa.bak/ n masc
άβακαςs άβακας
Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.

àcid adj masc
οξύς οξύ
De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid n masc
οξύ ξινός
Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid desoxiribonucleic n masc
δεσοξυριβοζονουκλεϊνικό οξύ

àditon /ˈa.ði.ton/ n masc
άδυτο

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ n fem
αετός
Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.

àlbum /ˈaɫ.βum/ n masc
άλμπουμ

àlef /ˈa.ɫef/ /ˈa.ɫəf/ n fem
άλεφ

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ n fem
άλγεβρα

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ n fem
άγκυρα

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ n masc
πάπια νήσσα

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ n masc
άγγελος
Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.

àngstrom /ˈaŋs.tɾom/ /ˈaŋs.tɾum/ n masc
άνγκστρομ

ànim n masc
διάθεση

ànima /ˈa.ni.ma/ n fem
ψυχή
Part immaterial de la persona.
Esperit.

ànode /ˈa.no.ðe/ /ˈa.nu.ðə/ n masc
ανόδιο

ànsia /ˈan.si.a/ /ˈan.si.ə/ n fem
δίψα

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ n masc
γεύμα φαγητό

àpex /ˈa.peks/ /ˈa.pəks/ n masc
άπηξ
Zona de creixement a l'extrem superior de la tija d'una planta o del tronc d'un arbre.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ adj
αραβικός
Relatiu a Aràbia, la seva cultura o la llengua.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ n neut
Άραβας Αράβισσα
Natural d'Aràbia
αραβικά αραβικός
(només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ n fem
εμβαδό
Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
(esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.
άρια
Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.

ària /ˈa.ɾi.a/ /ˈa.ɾi.ə/ n fem
άρια
Peça musical consistent en una melodia expressiva executada per veus solistes amb acompanyament orquestral.

àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ n neut
Κριός

àstat /ˈas.tət/ n masc
άστατο

àtic /ˈa.tik/ adj masc
αττικός
Relatiu o pertanyent a l'Àtica.

àtic /ˈa.tik/ n masc
σοφίτα
Pis superior d'un edifici, situat per sobre la cornisa.

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ n masc
άτομο

àugur /ˈaw.ɣur/ n masc
οιωνοσκόπος

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ n fem
γιαγιά
Forma femenina de avi.

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ adj
αζεριανά
Relatiu o pertanyent a la llengua àzeri o als àzeris.

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ n neut
αζεριανά
(invariable) Llengua turquesa parlada a l'estat d'Azerbaidjan i estats veïns.

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ n fem
έκδυση

ègida /ˈɛ.d͡ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ðə/ n fem
αιγίδα

èider /ˈɛj.ðeɾ/ /ˈɛj.ðər/ n masc
σωματερία

èmic adj masc
ημικός

èpic /ˈɛ.pik/ adj masc
επικός

èpsilon /ˈɛp.si.ɫon/ /ˈɛp.si.ɫun/ n fem
έψιλον

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ n masc
εστέρας

ètic adj masc
ηθικός
Relatiu als principis morals.
ητικός
(etnopoètica) Basat en el mètode de recerca i anàlisi en el qual els investigadors utilitza ferramentes metodològiques i categories, sobretot en estudis transculturals i comparatius.

ètica /ˈɛ.ti.ka/ /ˈɛ.ti.kə/ n fem
ηθική

ètim /ˈɛ.tim/ n masc
έτυμο

èxit /ˈɛɡ.zit/ n masc
επιτυχία
Bon resultat, reeiximent.
Producte que ha obtingut una bona acceptació popular o rendiment comercial.

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ n masc
έκσταση
Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és clar Interjection
βέβαια

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ n masc
ίνδαλμα

íncube /ˈiŋ.ku.be/ /ˈiŋ.ku.βə/ n masc
ίνκουμπους

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ n masc
ευρετήριο
Llista dels continguts o dels capítols d'un llibre.
δείκτης
(anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

ípsilon /ˈip.si.ɫon/ /ˈip.si.ɫun/ n fem
ύψιλον

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
οβολός

òbviament /ˌɔb.bi.aˈmen/ /ˌɔb.bi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.aˈment/ /ˌɔb.vi.əˈmen/ /ˌɔb.vi.əˈment/ adv
προφανώς

òliba /ˈo.ɫi.βə/ /ˈɔ.ɫi.ba/ n fem
κουκουβάγια

òmicron /ˈɔ.mi.kɾon/ n fem
όμικρον
Quinzena lletra de l'alfabet grec: ο ‎(o) Ο ‎(O).
Variant preocupant del virus causant de la covid detectada per primera vegada el novembre del 2021 a Botswana, B.1.1.529.

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ n fem
όπερα

òptic adj masc
οπτικός
Relacionat amb la percepció visual.

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ n fem
τροχιά

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ n masc
όργανο

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ n masc
ωάριο

ós n masc
αρκούδα άρκτος
Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

únic /ˈu.nik/ adj masc
μοναδικός

ús /ˈus/ n masc
χρήση

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ n masc
μήτρα

útil adj
χρήσιμος